Справа № 428/5732/13-ц
Провадження № 2/428/785/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд
Луганської області у складі:

головуючого судді
Посохова І.С.,

при секретарі
Колядінцевій П.В.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів та за
зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про звільнення від неустойки за
прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до
Сєвєродонецького міського суду з
уточненим позовом до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів, в якому просила
стягнути з ОСОБА_4 на її користь
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період з 01.12.2010 року по
02.04.2014 року у сумі 89855,95 грн. та понесені
витрати на правову допомогу у сумі 300,00
грн.

В обґрунтування уточнених та
збільшених позовних вимог позивач
ОСОБА_3 посилається на те, що вона та
ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1 від 22 листопада
2008 року. Від даного шлюбу вони мають
доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Зазначений шлюб між ними був
розірваний рішенням суду 06 грудня 2010
року, а 27 вересня 2010 року рішенням суду
з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з
21.04.2010 р. і до досягнення дитиною
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідач
виконував свої зобов'язання не в
повному обсязі або не виконував
повністю, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка на 01.06.2013 року
складає 12333,33 грн. і яку виплатити в
добровільному порядку відповідач
відмовляється. На підставі
викладеного, загальна сума неустойки
(пені) від суми несплачених аліментів
за період з 01.12.2010 року по 02.04.2014 року
складає 89855,95 грн.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду
зустрічну позовну заяву, яка згодом
була ним уточнена, та письмові
заперечення проти позову, в яких
вказав, що згідно з рішенням
Сєвєродонецького міського суду від
27.09.2010 року він був зобов'язаний
виплачувати аліменти у розмірі 1/4 від
всіх видів заробітку на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
позивачки ОСОБА_3. Також, він повинен
виплачувати, згідно з рішенням
Сєвєродонецького міського суду від
22.10.2008 року, аліменти у розмірі 1/4 від
всіх видів заробітку на утримання
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь
ОСОБА_7. Крім цього, на даний час з іншою
дружиною ОСОБА_8 у нього народилася
третя дитина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 В
його житті склалися такі обставини,
коли дружина знаходилася на його
утриманні, у зв'язку з народженням
дитини, тому він не мав можливості
сплачувати аліменти на користь
позивача. Наведений позивачкою у
позовній заяві розрахунок розміру пені
за несвоєчасно сплачені аліменти є
невірним та такі вимоги не підлягають
задоволенню. На даний час сума
неустойки згідно вказаного позивачкою
строку стягнення пені по
заборгованості по аліментам, складає
на його думку 3907,08 грн. З урахуванням
вищевикладених обставин, просить
вирахувати з вказаної суми розмір пені
з часу народження у нього дитини
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме 1504,48 грн., та
визнає суму пені на користь позивачки у
розмірі 2402,60 грн., але у зв'язку з
істотними обставинами, так як на його
утриманні знаходяться дружина та
малолітня дитина, просить суд
звільнити його від сплати неустойки за
прострочення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини на користь
ОСОБА_3.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_3 підтримала
збільшені позовні вимоги, підтвердила
доводи, викладені у позові та просила
позов задовольнити. Проти задоволення
зустрічного позову заперечувала у
зв'язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом ОСОБА_1
також підтримала збільшені позовні
вимоги, підтвердила доводи, викладені у
позові та просила позов задовольнити.
Проти задоволення зустрічного позову
заперечувала у зв'язку з його
необґрунтованістю.

У судовому засіданні представник
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2 заперечував проти задоволення
первісного позову з підстав,
викладених у письмових запереченнях
проти позову та просив суд у
задоволенні первісного позову
відмовити, а зустрічний позов
задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 СК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися в якості
аліментів на дитину, визначається
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду з дня пред'явлення
позову.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з копією свідоцтва про шлюб
серії НОМЕР_1, виданого 22.11.2008 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Сєвєродонецького міського
управління юстиції Луганської області,
ОСОБА_4 та ОСОБА_10 22.11.2008 року
зареєстрували шлюб, при цьому прізвище
дружини після реєстрації шлюбу було
змінене на «ОСОБА_10».

Згідно з копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого 01
липня 2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану
Сєвєродонецького міського управління
юстиції Луганської області, ОСОБА_5
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком
записаний ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_3.

Згідно з копією рішення
Сєвєродонецького міського суду від
06.12.2010 року по справі № 2-4702/10 шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно з копією виконавчого листа,
виданого 19.10.2010 року Сєвєродонецьким
міським судом по справі № 2-2587/2010, з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто
аліменти на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з
21.04.2010 р. і до досягнення дитиною
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно з довідкою № 12346/03-51 від 10.07.2013
року, виданою ВДВС Сєвєродонецького
міського управління юстиції, за ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 існує заборгованість
зі сплати аліментів на утримання
неповнолітньої дитини за період з
21.04.2010 р. по 01.06.2013 р. в розмірі 12333,33 грн.

Згідно з копією вироку
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 20.08.2013 року по
справі № 428/4297/13-к ОСОБА_4 визнано винним
у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164
КК України, а саме у злісному ухиленні
від сплати встановлених рішенням
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 28.09.2010 р. коштів
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість по
сплаті аліментів за період часу з 21.04.2010
р. по 01.05.2013 р., що сукупно складає 11 933
грн. 33 коп.

Згідно з копією постанови державного
виконавця ДВС Солом'янського районного
управління юстиції у м. Києві від 23.09.2013
року у виконавчому провадженні № 39929873
по виконанню виконавчого листа № 2-2587,
виданого 19.10.2010 року Сєвєродонецьким
міським судом, постановлено проводити
утримання у розмірі 50 % з усіх видів
заробітку (доходу), що належать до
виплати боржнику ОСОБА_4 після
відрахування податків, до погашення
заборгованості (заборгованість станом
на 01.09.2013 року становить 13533,33 грн.), а
далі в твердій грошовій сумі в розмірі
400,00 грн. з усіх видів заробітку
щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 дійсно повинен
сплачувати аліменти на утримання своєї
доньки ОСОБА_5 і за ним дійсно
утворилась заборгованість по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Згідно з розрахунком неустойки за
прострочення сплати аліментів, наданим
позивачем та зробленим на підставі
ст.ст. 195, 196 СК України із врахуванням
правової позиції, висловленої
Верховним Судом України у постанові
від 11.09.2013 року по справі № 6-81цс13, з яким
погоджується й суд, сума неустойки за
прострочення сплати аліментів за
період з 01.12.2010 року по 02.04.2014 року
складає 89855,95 грн., адже аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісяця, тому за змістом
ст. 196 СК України пеня нараховується не
на всю суму заборгованості, а її
нарахування обмежується лише сумою
несплачених аліментів за той місяць, в
якому не проводилось стягнення
аліментів. Сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певної суми
заборгованості.

Окрім вірного розрахунку неустойки за
прострочення сплати аліментів, судом
встановлено, що вина боржника у
несплаті аліментів встановлена
вироком Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 20.08.2013 року
по справі № 428/4297/13-к, а отже платник
аліментів був обізнаний про свій
обов'язок сплачувати аліменти, але
навмисно не робив цього.

Разом з тим, в уточненому зустрічному
позові ОСОБА_4 із посиланням на ч. 2 ст. 196
СК України просить звільнити його від
сплати неустойки за прострочення
аліментів у зв'язку з істотними
обставинами, які полягають в тому, що на
його утриманні знаходиться його
дружина ОСОБА_8 та малолітня дитина
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4

Суд зазначає, що наявність у ОСОБА_4
дружини ОСОБА_8 та малолітньої дитини
ОСОБА_9, а також рішення суду про
стягнення з нього аліментів ще й на
користь ОСОБА_7 на утримання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, не свідчить про
неможливість виконання ним зобов'язань
зі сплати аліментів на користь
позивача за первісним позовом в період
з 21.04.2010 р. по 01.06.2013 р. та не підтверджує
наявності у нього скрутного
матеріального стану або важкого
сімейного стану в теперішній час.

Також, суд зауважує, що несплата
протягом тривалого часу відповідачем
за первісним позовом ОСОБА_4 аліментів
на утримання його дитини ОСОБА_5
позбавила вказану дитину належного
батьківського утримання, в той час як
сплата неустойки від суми несплачених
аліментів забезпечить охорону права
неповнолітньої дитини на батьківське
утримання та спонукатиме відповідача
за первісним позовом до своєчасного
виконання зобов'язань зі сплати
аліментів в подальшому.

За таких обставин суд вважає, що
первісний позов заявлено обґрунтовано,
доводи, викладені позивачем на
підтвердження своїх вимог за уточненим
первісним позовом знайшли своє
підтвердження в ході судового
засідання і вважаються судом
доведеними, у зв'язку з чим позовні
вимоги за первісним позовом підлягають
задоволенню у повному обсязі, а у
задоволенні зустрічного позову
належить відмовити у зв'язку з його
необґрунтованістю.

Стосовно позовної вимоги про стягнення
з відповідача витрат на правову
допомогу, суд вважає, що вона підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги.

Отже до складу витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, включаються
витрати на оплату праці адвоката або
іншого фахівця у галузі права (гонорар),
а також відшкодування витрат,
зумовлених наданням правової допомоги.
Документи, що свідчать про оплату
гонорару та інших витрат, пов'язаних із
наданням правової допомоги повинні
бути оформлені у встановленому законом
порядку, а саме: квитанція до
прибуткового касового ордера, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки тощо.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

В даному випадку суд вважає, що
позивачем доведено факт надання йому
правової допомоги, оскільки понесення
позивачем судових витрат на правову
допомогу підтверджується квитанцією
до прибуткового касового ордеру № 17/06
про сплату суми в розмірі 300,00 грн. за
складання позовної заяви та розрахунок
пені, а також договором про надання
юридичних послуг від 17.07.2013 року, згідно
яким ОСОБА_3 доручила, а спеціаліст в
галузі права ОСОБА_1 взяла на себе
зобов'язання виконати роботу щодо
надання правової допомоги із складання
позовної заяви та розрахунку пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача за первісним
позовом на користь позивача за
первісним позовом понесені витрати на
правову допомогу в сумі 300,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 208, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191, 196 СК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», ст. 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
неустойку за прострочення сплати
аліментів за період з 01.12.2010 року по
02.04.2014 року у сумі 89 855 (вісімдесят
дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять)
гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
понесені витрати на правову допомогу у
сумі 300 (триста) гривень 00 копійок.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про звільнення від неустойки за
прострочення сплати аліментів
залишити без задоволення у зв'язку з
необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Харківської області
через Сєвєродонецький міський суд,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ
І.С. ПОСОХОВ