Справа № 524/8054/14-ц
17.12.2014 року. Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області у
головуючого судді - Кривич Ж.О.,
при секретарі - Власовій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
01.09.2014 року до суду звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної завданої
джерелом підвищеної небезпеки.
В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що 07 травня 2014 року, близько
23 години 00 хвилин, в темний час доби, при
ввімкненому міському
електроосвітленні, ОСОБА_2 керуючи
автомобілем Део державний номерний
знак НОМЕР_2, рухався по пр. 50 років
Жовтня в м. Кременчуці, на шляху
прямування біля будинку №3.
Рухаючись у вказаному напрямку,
відповідач, порушуючи п.п. 2.9, 12.1 «Правил
дорожнього руху України», а саме:
керуючи автомобілем в стані
алкогольного сп'яніння не дотримався
безпечної дистанції та не впоравшись з
керуванням, допустив виїзд за межі
проїзної частини внаслідок чого, скоїв
наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка стояла
праворуч від нього. В результаті наїзду
позивач отримала пошкодження одягу та
зазнала матеріальних збитків.
ОСОБА_2 свою вину у вчинені,
встановленого судом адміністративного
проступку визнав повністю. Оскільки
відповідач, як особа, яка керує
транспортним засобом порушив правила
безпеки дорожнього руху, а саме 2.9, 12.1
Правил дорожнього руху України, суд
визнав його винним у вчинені
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КпАП
України, призначивши адміністративне
стягнення у позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 1
Від представника позивача до суду
надійшла заява, про розгляд справи без
її участі, проти заочного розгляду не
заперечувала. Позов підтримувала,
просила стягнути матеріальну шкоду - 1895
грн., моральну шкоду в розмірі - 5000 грн.
та сплачений судовий збір.
Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач
вказує, що внаслідок протиправних дій
відповідача зазнала душевних
страждань - порушились нормальні
життєві зв'язки через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми та ціла низка інших,
перерахованих у позові негативних
У судове засідання відповідач не
з'явився, про дату розгляду справи
повідомлявся належним чином -
засобами рекомендованого поштового
зв'язку, про причини своєї неявки суд не
Суд, вивчивши матеріали справи,
Судом встановлено, що 07 травня 2014 року,
близько 23 години 00 хвилин, в темний час
доби, при ввімкненому міському
електроосвітленні, ОСОБА_2 керуючи
автомобілем Део державний номерний
знак НОМЕР_2, рухався по пр. 50 років
Жовтня в м. Кременчуці, на шляху
прямування біля будинку №3.
Рухаючись у вказаному напрямку,
відповідач , порушуючи п.п. 2.9, 12.1
«Правил дорожнього руху України», а
саме: керуючи автомобілем в стані
алкогольного сп'яніння не дотримався
безпечної дистанції та не впоравшись з
керуванням, допустив виїзд за межі
проїзної частини внаслідок чого, скоїв
наїзд на пішохода ОСОБА_1, яка стояла
праворуч від нього. В результаті наїзду
позивач отримала пошкодження одягу та
зазнала матеріальних збитків.
ОСОБА_2 свою вину у вчинені,
встановленого судом адміністративного
проступку визнав повністю, що
підтверджується постановою
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
26.05.2014 року (а.с. 4). Оскільки відповідач,
як особа, яка керує транспортним
засобом порушив правила безпеки
дорожнього руху, а саме 2.9, 12.1 Правил
дорожнього руху України, суд визнав
його винним у вчинені
адміністративного правопорушення
передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КпАП
України, призначивши адміністративне
стягнення у позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на 1
Ст.1166 ЦК України, визначає загальні
підстави відповідальності за завдану
майнову шкоду, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 ЦК України
відшкодовується шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки.
Джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Також у п. 4 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК
України шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
стягнення моральної шкоди з наступних
Відповідно до вимог ст. 3 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.
Згідно вимог ст. 23 ЦК України яка
визначає підстави, порядок та розмір
відшкодування моральної шкоди особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
Моральна шкода відшкодовується
грошима, іншим майном або в інший
спосіб. Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди яка
підлягає відшкодуванню,та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрату немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати,
зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому
числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Позивач детально описав які моральні
страждання вона пережила і переживає в
теперішній час у зв'язку із
протиправними діями відповідача.
У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК
України яка визначає підстави
відповідальності за завдану моральну
шкоду моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або
юридичної особи, яка її завдала: - якщо
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки.
Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» з відповідними
наступними змінами, а саме п. 9
Постанови розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат
(їх тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.
При встановлені розміру моральної
шкоди, завданої ОСОБА_1 суд, враховуючи
тяжкість, характер та обсяг вимушених
змін у життєвих стосунках та страждань,
яких зазнала позивач ОСОБА_1 внаслідок
протиправних дій відповідача, виходячи
із засад розумності, виваженості та
справедливості, вважає за можливе
стягнути на відшкодування моральної
шкоди з ОСОБА_2 на її користь - 5000 грн.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України необхідно з
відповідача на користь позивача
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
Керуючись, ст.ст. 23, 1166,1167, ЦК України, ,
ст. ст. 14, 57 - 59, ч. 4 ст. 130, 174, 208, 209, 212 - 215, 218
ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія та
номер паспорта НОМЕР_3) на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
у відшкодування завданої матеріальної
шкоди - 1895,00 (одна тисяча вісімсот
дев'яносто п'ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія та
номер паспорта НОМЕР_3) на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
у відшкодування завданої моральної
шкоди - 5000,00 (п'ять тисяч) грн..
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія та
номер паспорта НОМЕР_3) на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом після подання заяви
про перегляд рішення протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: