Яготинський районний суд Київської
Справа № 382/2290/14-ц
Провадження 4-с/382/9/14
У Х В А Л А

20 листопада 2014 року
Яготинський
районний суд

Київської області, в складі;

Головуючого судді Карпович В.Д.

При секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Яготині,
справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена
особа; Відділ примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області, про скасування постанови, та
зобов»язання усунення порушення та
відкриття виконавчого провадження.

Встановив:

В скарзі до суду скаржник вказав
наступне:

24 вересня 2014 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, була винесена
Постанова ВП № 44830316, про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа).

В даній Постанові державним виконавцем
зазначено про те, що згідно даних
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень виконавчий лист по справі
№2-а-33/10, виданий Яготинським районним
судом Київської області перебував на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області.

28.11.2013 року виконавче провадження за
вищевказаним виконавчим листом було
закінчено на підставі п.11 ч.І ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження». Виконавчий лист разом із
постановою державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
від 28.11.2013 року був направлений до
Яготинського районного суду Київської
області.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
завершене виконавче провадження не
може бути розпочато знову.

На підставі цих обставин державним
виконавцем було винесено оскаржувану
Постанову «Про відмову у відкритті
виконавчого провадження».

Вважає, що дана Постанова є незаконною
та необґрунтованою, порушує його права
, так як винесена безпідставно, з
порушенням норм матеріального права, а
тому підлягає скасуванню.

Посилаючись на вимоги передбачені
ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про виконавче
провадження», просив:

Постановити ухвалу, якою визнати
Постанову ВП № 44830316 від 24 вересня 2014
року неправомірною та скасувати її.

Зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішенні
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькії області усунути порушення
та відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-а-33/10 від 23
листопада 2011 року згідно якого
зобов'язано Управління Державно
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України і Запорізькій області
поновити з 1 березня 2009 року виплати,
призначені ОСОБА_1 за рішенням
Яготинського районного суду від 26
червня 1996 року.

Після відкриття провадження по даній
справі, 14.11. 2014 року до суду надійшла
заява від скаржника про збільшення та
уточнення позовних вимог, в якій
вказано наступне:

Згідно виконавчого листа Яготинського
районного суду Київської області
№2-а-33./10 від 23 листопада 2011 року
відділом примусового виконання рішень
управлінням державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області від 27 серпня 2012
року було відкрито виконавче
провадження.

28 листопада 2013 року, була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.11 ч.І ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження ».

Пунктом 11 ч.І ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачене що
«повернення виконавчого
документа          до суду чи іншого
органу (посадової особи), який його
видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього
Закону».

З ч. З статті 75 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
у разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржник до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанов; про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В січні 2014 року з Управління ДАІ ГУ МВС
України в Запорізькій області, ним
було отримано заборгованість в розмірі
6050 грн., але згідно рішення
Яготинського районного суду Київської
області від 26 червня 1996 року УДАІ ГУ
МВС України в Запорізькій області
щомісячно повинно виплачувати йому
враховуючи ухвалу про роз'яснення
рішення суду від 23 травня 2013 року, кошти
в сумі 104 грн. 57 коп.

Проте, державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного УЮ у
Запорізькій області було винесено
постанову про закінченню виконавчого
провадження та оригінал виконавчого
листа по справ №2-а-33/10 було направлено
до суду, який його видав. Але
вищевказана постанова та оригінал
виконавчого листа до Яготинського
районного суду не надходив, тобто є
втраченим, що знаходить підтвердження
в Ухвалі Яготинського районного суду
Київської області від 27 червня 2014 року,
на підставі якої було видано дублікат
виконавчого листа.

Після отримання дублікату виконавчого
листа від 4 липня 2014 року та ухвали
Яготинського районного суду Київської
області від 27 серпня 2014 року про
виправлення описки, у виконавчому
листі в якому було зазначено строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання - протягом усього періоду, на
який призначено платіж.

Зважаючи на вищевикладене державному
виконавцю необхідно було б перевірити
наявність тієї обставини, що строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, протягом усього періоду на
який призначено платіж.

Отже, застосування державним
виконавцем п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження» е
неправомірним та безпідставним.

Просив:

Постановити ухвалу, якою визнати
Постанову ВП № 44830316 від 24 вересня 2014
року неправомірною та скасувати її.

Зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішенні
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, усунути порушення
та відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-а-33/10 від 23
листопада 2011 року згідно якого
зобов'язано Управління Державно
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України і Запорізькій області
поновити з 1 березня 2009 року виплати,
призначені ОСОБА_1 за рішенням
Яготинського районного суду від 26
червня 1996 року.

Не визнаючи вимог ОСОБА_1 відділ
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Запорізькій
області, надіслали до суду свої
заперечення посилаючись в них на
законність оскаржуваних скаржником
ОСОБА_1 постанови « Про закінчення
виконавчого провадження «від 28.11. 2013
року, та постанови «Про відмову у
відкритті виконавчого провадження»
від 24.09. 2014 року.

В судове засідання не заявник не
зацікавлена особа не з»явились, про
день та час розгляду справи,
повідомлені належним чином.

В судовому засіданні встановлено
наступне:

Рішенням Яготинського районного суду
від 26.06. 1996 року, з ГУ МВС України в м.
Запоріжжя стягнуто одноразово на
користь ОСОБА_2 за період з 01.11. 1995 року
по 01.07. 1996 року коштів в розмірі 520022000
крб, та в послідуючому вирішено
стягувати щомісячно починаючи з 01.07.
1996 року та до зміни матеріального
стану ОСОБА_2 по 10457000 крб. / а.с. 12 /

Рішенням Яготинського районного суду
від 12.04. 2010 року, визнано дії УДАІ ГУ
МВС України в Запорізькій області,
щодо припинення виплат ОСОБА_2,
стягнених за рішенням Яготинського
райсуду від 26.06. 1996 року,
неправомірними. Зобов»язано УДАІ ГУ
МВС України в Запорізькій області,
поновити з 1 березня 2009 року виплати
ОСОБА_2 призначені на його користь
рішенням Яготинського райсуду від
26.06. 1996 року / а.с. 13 /.

Виконуючи дане рішення, Яготинським
районним судом 23.11. 2011 року було
видано виконавчий лист, відповідно до
рішення Яготинського районного суду
від 12.04. 2010 року. Строк пред»явлення
виконавчого листа до виконання до 24.11.
2012 року. / а.с. 7 /. Ухвалою Яготинського
районного суду від 27.08. 2014 року у
виконавчий лист було внесено
виправлення допущеної описки,
зазначивши строк пред»явлення
виконавчого листа до виконання,
протягом усього періоду на який
призначено платіж./а.с. 8 /.

Ухвалою Яготинського районного суду
від 23.05. 2013 року, було роз»яснено
резолютивну частину виконавчого
документу від 23.11. 2011 року, в тій
частині, що відповідно до Постанови
КМ України за № 1002 від 26.08 1996 року «Про
переоцінку товарів / робіт, послуг / та
механізму контролю за переглядом цін
та формування вартості показників в
умовах грошової реформи та Указ
Президента України «Про грошову
реформу в Україні»,- українські
карбованці перераховуються у
співвідношенні 100 тисяч крб.. на 1 грн. /
а.с. 11 /.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УВС ГУ юстиції в Запорізькій області
від 28.11.2013 року, виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2-а-33/10 виданого Яготинським
райсудом 12.04. 2012 року, про зобов»язання
УДАІ ГУ МВС України в Запорізькій
області поновити з 01.03. 2009 року виплати
призначені ОСОБА_2 за рішенням
Яготинського районного суду
Київської області від 26.06. 1996 року,
закінчено- на підставі ч.1 п.11 ст. 49
Закону України « Про виконавче
провадження». / а.с. 23, 24 /. Як видно із
тексту даної постанови, станом на 21.10.
2013 року рішення суду не виконано. За
невиконання рішення суду постановою
від 21.10. 2013 року, ними на боржника
накладено штраф в розмірі 680 грн.
Відповідно до ст.. 75 Закону України «
Про виконавче провадження», боржнику
повторно направлено вимогу державного
в виконавця, про зобов»язання
виконання рішення суду та надати
документи про підтвердження їх
виконання. 08.11. 2013 року на адресу
відділу надійшла заява боржника від 04.
11. 2013 року, в якій повідомлено про
неможливість виконання рішення суду в
зв»язку із змінами кошторисних
призначень спеціального Державного
бюджету на 2013 рік. Станом на 08.11. 2013
року рішення суду залишається не
виконаним. Державним виконавцем в
порядку передбаченого ст… 75,89 Закону
України « Про виконавче провадження»
винесено постанову від 08. 11. 2013 року,
про накладення штрафу у подвійному
розмірі 1360 грн. за повторне
невиконання рішення суду. Враховуючи
вище викладене вважають, що державним
виконавцем здійснені усі заходи
передбачені законом для повного
своєчасного виконання рішення суду.

В силу ст.. 49 ч.1 Закону України « Про
виконавче провадження»,

-Виконавче провадження підлягає
закінченню у разі п-11- повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;

В силу частини третьої ст.. 75 / Закону /

У разі якщо виконати рішення без
участі боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону, та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний

виконавець, і повертає виконавчий
документ до суду чи іншого органу
(посадової особи), що його видав.

Суду не зрозуміло, чому рішення
Яготинського районного суду
Київської області від 2606. 1996 року, про
стягнення коштів з Управління ДАІ ГУ
МВС України в Запорізькій області на
користь ОСОБА_2 до зміни матеріального
стану останнього, неможливо виконати
без участі боржника, а саме - шляхом
накладення арешту на рахунки
боржника, який є державною установою.
Крім цього, матеріальний стан ОСОБА_1
на даний час не змінився, він є особою
похилого віку / ІНФОРМАЦІЯ_1/, інвалідом
другої групи. / а.с.9 /.

Тому суд вважає Постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень УВС ГУ юстиції в
Заорізбькій області, про закінчення
виконавчого провадження від 28.11. 2013
року, незаконною, та такою яка
підлягає до скасування.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі якщо
постанова державного виконавця, про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувану, визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України
«Про виконавче провадження», строк
пред’явлення виконавчих документів до
виконання встановлюються для кожного
платежу окремо.

Згідно ч.4 ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення про
стягнення періодичних платежів (у
справах про стягнення аліментів, про
відшкодуванню шкоди, заподіяної
каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я, втратою годувальник тощо)
можуть бути пред'явлені для виконання
протягом усього періоду, на який
присуджені платежі

Статтею 24 цього Закону передбачено, що
державний виконавець зобов'язанний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до статті 124 Конституції
України, судові рішення є обов'язковими
де виконання на всій території України
і виконуються в порядку, визначеному
Законом України «Про виконавче
провадження».

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону піддягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Частиною 7 статті 26 цього Закону
визначено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження, зокрема, у разі, якщо
виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів.

Відповідно до пункту першого частини
першої та частини п'ятої статті 47
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо є
письмова заява стягувача; повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Після винесення Постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 28.11. 2013 року / а.с. 23 /, державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень УВС ГУ юстиції в
Запорізькій області 24.09. 2014 року, була
винесена Постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження /
а.с. 6 /,

В силу ст.. 50 Закону України « Про
виконавче провадження», завершене
виконавче провадження не може бути
розпочате знову.

Тому суд вважає, Постанову державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень УВС ГУ юстиції в
Запорізькій області від 24.09. 2014 року,
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, законною. А тому вимоги
скаржника ОСОБА_1 в частині скасування
даної постанови є безпідставні, і в
задоволенні цих вимог необхідно
відмовити.

Згідно п. З Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження»,
учасник виконавчого провадження
(особа, залучена до проведення
виконавчих дій), який звернувся до суду
зі скаргою, заявою (поданням), бере
участь у їх розгляду як заявник. Справи
за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби
розглядаються загальними судами за
участю заінтересованих осіб
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби.

В оскаржуваній Постанові зазначено, що
остання може бути оскаржена в
встановленому Законом порядку в
10-денний строк з моменту її одержання.

В запереченнях на скаргу зацікавлена
особа вказує, що постанову про
закінчення виконавчого провадження
від 28.11. 2013 року та оригінал
виконавчого листа по справі №2-а-33/10,
було направлено до Яготинського
районного суду, який його видав.
Проте, вищевказана постанова та
оригінал виконавчого листа до
Яготинського районного суду не
надходив, тобто є втраченим, що
підтверджується Ухвалою Яготинського
районного суду Київської області від
27.06. 2014 року, про видачу дублікату
виконавчого листа / а.с. 120 /.

В заяві про збільшення та уточнення
вимог ОСОБА_1 вказує, що він не
отримував копії Постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 28.11. 2013 року. А тому вважає, що він
не пропустив строк для звернення із
даною скаргою до суду

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про
виконавче провадження» відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: ухвали, постанови
судів у цивільних, господарських,
адміністративних, кримінальних
справах та справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавче служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу порушено
їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 386 ЦПК України,
скарга розглядається у судовому
засіданні з участю заявника й
державного виконавця або іншої
посадової особи, рішення, дії чи
бездіяльність якої оскаржується.

Згідно ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимог;
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 389 ЦПК України, про
виконання ухвали відповідний орган
державно виконавчої служби повідомляє
суд і заявника не пізніше ніж у
місячний строк з дні одержання ухвали
суду.

Керуючись ст.. ст.. 383-389 ЦПК України,
Законом України, Про виконавче п
ровадждення «, суд-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа;
Відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, про скасування
постанови, та зобов»язання усунення
порушення та відкриття виконавчого
провадження, задоволити частково.

Постанову державного виконавця
відділу примусового виконання рішенні
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькії області « Про закінчення
виконавчого провадження»ВП № 44830316 від
28.11. 2013 року, скасувати як незаконну.

Зобов'язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішенні
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькії області усунути порушення
та відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом № 2-а-33/10 від 23
листопада 2011 року згідно якого
зобов'язано Управління Державно
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України і Запорізькій області
поновити з 1 березня 2009 року виплати,
призначені ОСОБА_1 за рішенням
Яготинського районного суду від 26
червня 1996 року.

В частині вимог ОСОБА_1, про скасування
Постанови державного виконавця
відділу примусового виконання рішенні
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізької області ВП № 44830316 від 24.09.
2014 року « Про відмову у відкритті
виконавчого провадження», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області,
протягом 5 днів, з дня її проголошення.

Суддя
Карпович В.Д.