Справа № 703/1426/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
складі:

головуючого-судді          Гудзю
к І. В.

при
секретарі                    Гречка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 –
представника третьої особи у справі за
позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Одеська залізниця»,
третя особа на стороні відповідача -
начальник локомотивного депо ст. ім.
Т.Шевченка ОСОБА_3, про визнання
незаконним наказу про звільнення,
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, про роз’яснення рішення
Смілянського міськрайонного суду від 16
липня 2014 року, -

встановив:

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 16 липня 2014
року позов ОСОБА_2 до ДП «Одеська
залізниця», третя особа на стороні
відповідача - начальник локомотивного
депо ст. ім. Т.Шевченка ОСОБА_3, про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до
суду із позовом як пропущений з
поважної причини.

Визнано незаконним наказ начальника
локомотивного депо ст. ім. Т. Шевченка
№24-ОС від 06 лютого 2014 року в частині
звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі
п. 7 ст. 40 КЗпП України.

Зобов’язано ДП «Одеська залізниця»
поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді
машиніста-інструктора локомотивних
бригад ТЧ-5 локомотивного депо ст. ім. Т.
Шевченка, нарахувати та виплатити йому
заробітну плату за час вимушеного
прогулу із 06 лютого по 16 липня 2014 року
включно.

Стягнуто із ДП «Одеська залізниця» на
користь ОСОБА_2 судові витрати за
надання юридичної допомоги адвоката в
сумі 2928 грн., а на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за один
місяць допущено до негайного
виконання.

Представник третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду
із заявою в порядку ст. 221 ЦПК України
про роз’яснення зазначеного рішення
суду.

В заяві про роз’яснення рішення суду
ОСОБА_1 вказує, що в абзаці 4
резолютивної частини рішення суду
зазначено, що Одеську залізницю
зобов’язано поновити ОСОБА_2 на роботі
із виплатою йому заробітної плати за
час вимушеного прогулу, а саме: із 06
лютого по 16 липня 2014 року. Вважає, що
існують обставини, що унеможливлюють
негайне виконання даного судового
рішення в частині виплати заробітної
плати за один місяць. Так, відповідно до
положень ст. 235 КЗпП України у разі
поновлення працівника на роботі суд
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу. Середній
заробіток - це середня величина
заробітної плати, яка обчислюється з
отриманих сум за минулий період. У той
же час, відповідно до резолютивної
частини рішення суду, Одеську
залізницю зобов’язано сплатити ОСОБА_2
заробітну плату за час вимушеного
прогулу. Заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу. Розмір заробітної
плати залежить від складності та умов
виконуваної роботи, професійно-ділових
якостей працівника, результатів його
праці та господарської діяльності
підприємства. Тому, ОСОБА_1 просить
роз’яснити рішення суду, а саме, які
саме виплати має здійснити Одеська
залізниця ОСОБА_2 на виконання рішення
Смілянського міськрайонного суду від
16 липня 2014 року: середньомісячний
заробіток чи посадовий оклад, а також
роз’яснити порядок нарахування та
виплату коштів у разі оскарження
рішення суду в апеляційному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Із змісту рішення Смілянського
міськрайонного суду від 16 липня 2014 року
вбачається, що судом допущено до
негайного виконання рішення в частині
поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді
машиніста-інструктора локомотивних
бригад ТЧ-5 локомотивного депо ст. ім. Т.
Шевченка та стягнення заробітної плати
за один місяць.

Із змісту заяви про роз’яснення
рішення суду вбачається, що
представнику третьої особи ОСОБА_1 є
незрозумілим, яка сума повинна була
бути виплачена ОСОБА_2 в силу ст. 235 КЗпП
України: середньомісячний заробіток чи
посадовий оклад.

Суд вважає, що заява про роз’яснення
рішення суду підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при
ухваленні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст. 27 Закону
України “Про оплату праці” за
правилами, передбаченими Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 (далі – Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п.
2 Порядку, середньомісячна заробітна
плата за час вимушеного прогулу
працівника обчислюється виходячи з
виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов’язана виплата, тобто, що
передують дню звільнення працівника з
роботи.

Ураховуючи, що звільнення ОСОБА_2
відбулося 06 лютого 2014 року, слід дійти
висновку, що його середня заробітна
повинна обчислюватися з виплат,
отриманих ним за попередні два
місяці роботи, а саме за грудень 2013 року
та січень 2014 року.

Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку
основою для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті за час
вимушеного прогулу, є середньоденна
(середньогодинна) заробітна плата
працівника, яка згідно з п. 8 цього
Порядку визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством – календарних днів за
цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз.2 п.8
Порядку).

Середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації, встановленим з
дотриманням вимог законодавства (абз.3
п.8 Порядку).

Крім того, положеннями розд. ІІІ
Порядку передбачені види виплат, які
підлягають урахуванню і які не
підлягають урахуванню (зокрема,
одноразові виплати, соціальні виплати,
окремі види премій тощо) при обчисленні
середньої заробітної плати як
розрахункової величини для
нарахування виплати за час вимушеного
прогулу.

Таким чином, ДП «Одеська залізниця» на
виконання рішення Смілянського
міськрайонного суду від 16 липня 2014 року
в частині негайної виплати ОСОБА_2
середнього заробітку слід застосувати
норми ч. 2 ст. 235 КЗпП України, ст. 27
Закону України “Про оплату праці” та
Порядок обчислення середньої
заробітної плати, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року №100.

На підставі наведеного, керуючись ст. 221
ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Роз’яснити рішення Смілянського
міськрайонного суду від 16 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
державного підприємства «Одеська
залізниця», третя особа на стороні
відповідача - начальник локомотивного
депо ст. ім. Т.Шевченка ОСОБА_3, про
визнання незаконним наказу про
звільнення, поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

При виплаті ОСОБА_2 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
державному підприємству «Одеська
залізниця» слід застосувати норми ч. 2
ст. 235 КЗпП України, ст. 27 Закону України
“Про оплату праці” та Порядок
обчислення середньої заробітної плати,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 1995 року
№100 відповідно до викладеного в
мотивувальній частині ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 5 денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

І. В. Гудзюк