Єдиний унікальний номер 205/5401/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я 3382

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(постановлено в заочному порядку)

03 листопада 2014 року
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді -
Скрипник К.О.,

при
секретарі - Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення коштів, штрафних
санкцій та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі 24 червня 2014 року звернулися до
суду з позовом, в якому вказали, що 8
серпня 2013 року ОСОБА_1 з відповідачем
уклала договір про надання послуг, за
яким вона замовила меблі. До складу
замовлення на виготовлення меблів
входила шафа-купе та два дзеркала
шириною 1900 см. Замовлення було зроблено
за наданим відповідачем каталогом
виробника меблів. Під час замовлення
були обумовлені колір та розмірі
меблів. Відповідач власноруч здійснив
всі заміри та запевнив, що замовлення
буде виконано через 2-3 тижні.
Відповідно до п. 1.7 договору, сума
послуг замовлення склала 7500 грн. Цього
ж дня була проведена оплата
першочергового платежу в розмірі 5250,00
грн., яку відповідач отримав особисто
та засвідчив в укладеному договорі.
Згодом на адресу позивача було
доставлено шафу - купе в розібраному
вигляді, що не відповідало замовленню,
ні за кольором, ні за розміром, ні за
зовнішнім виглядом зображеним у
каталозі та недостатніми
комплектуючими матеріалами. На вимогу
відповідача позивач віддала йому
залишок суми в розмірі 2250,00 грн., що
зазначено у додатковому договорі. На
протязі двох годин привезли недостаючи
комплектуючі, але як з'ясувалося ці
комплектуючі до шафи-купе не підійшли.
Після зауваження щодо кольору,
підрядники в повному обсязі забрали їх
частину і запевнили, що все виправлять.
Довірившись підрядникам позивач
віддала залишки шафи-купе, з метою
остаточного доопрацювання. 21 жовтня 2013
року позивач зателефонувала
підряднику, щоб переконатись, що
відповідач не забув про обіцянку.
Однак, з того часу ніхто на її телефонні
дзвінки не відповідав, позивач не
отримала ні меблі, ні повернення
коштів. 18 листопада 2013 року між ОСОБА_4
та відповідачем було укладено договір
про надання послуг, згідно умов якого
відповідач зобов'язався виготовити та
змонтувати меблі за адресою його
мешкання: АДРЕСА_1, а саме, кухонний
набір кухню в порядку та на умовах
визначених у договорі. Сума договору
склала 16480,00 грн., із яких початкових
платежів було сплачено 11 500,00 грн.,
остаточний залишок суми в розмірі 4944,00
грн. мав бути доплачений після
виконання робіт. Строк дії договору був
встановлений до 15.01.2014 року. Та
незважаючи на те, що передоплата була
внесена ОСОБА_4 в повному обсязі, до
сьогодні жодного пункту умов договору
не виконано. Пунктом 4.4. договорів від
08.08.2013 року та 18.11.2013 року передбачено,
що за неодноразову необґрунтовано
відмову від виконання своїх
зобов'язань винна сторона сплачує
штраф іншій стороні у розмірі 3% від
вартості послуг. Оскільки позивачі не
отримали послуг належної якості,
вважають, що мають право на
відшкодування завданої моральної
шкоди. Позивачі просили стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_1 кошти за
договором про надані послуги в розмірі
7500 грн. та штрафні санкції в розмірі 225,00
грн., що загалом складає суму в розмірі
7725,00 грн.; стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_4 кошти за договором про
надані послуги в розмірі 11500,00 грн. та
штрафні санкції в розмірі 345,00 грн.;
стягнути з відповідача на користь
позивачів по 5000 грн. моральної шкоди
кожному та судові витрати.

Позивачі в судовому засіданні позовну
заяву підтримала та просили
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщався належним чином,
через засоби масової інформації газету
«Вісті Придніпров`я», про причини
неявки суду не повідомив, письмових
заяв від нього не надходило.

Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 08
серпня 2013 року між ОСОБА_1 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 був
укладений договір про надання послуг,
згідно умов якого виконавець за
завданням замовника зобов'язується
виготовити та змонтувати за адресою
мешкання замовника меблі, а саме, шафу,
два дзеркала, в порядку та на умовах
визначених договором.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7, строк виконання
договору 22.08.2013 року, сума договору
складає 7500 грн., із яких початковий
платіж сплачується замовником у сумі
5250,00 грн., остаточна сума 2250,00 грн. має
бути сплачена замовником після
виконання послуг.

П. 1.3 договору зазначено, що додаткові
умови договору визначені в договорі
від 08.08.2013 року попередньо
запропонованим виконавцем замовником,
та укладеним ПП «Галіон», від імені
якого підписав виконавець з замовником
(а.с.22-24).

Встановлено, що на виконання умов
договору позивач передала грошову суму
в розмірі 5250,00 грн., згодом передала
залишок суми в розмірі 2250,00 грн., про що
в додатковому договорі від 08.08.2013 року
маються відповідні відмітки (а.с.25).

Далі встановлено, що меблі були
доставлені позивачу в розібраному
вигляді та не відповідали ні за
кольором, ні за розміром, ні за
зовнішнім виглядом зображеним у
каталозі та з недостатніми
комплектуючими матеріалами, у зв'язку з
чим меблі були повернуті виконавцю для
доопрацювання та 21 березня 2014 року, 24
квітня 2014 року ОСОБА_1 на адресу
відповідача були направлені письмові
вимоги про повернення сплаченої суми
(а.с.25, 30-33).

Встановлено, що 18 листопада 2013 року між
ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 був укладений договір про
надання послуг, згідно умов якого
виконавець за завданням замовника
зобов'язується виготовити та
змонтувати за адресою мешкання
замовника кухонний набір - кухню, в
порядку та на умовах визначених
договором.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7, строк виконання
договору 15.01.2014 року, сума договору
складає 16480,00 грн., із яких початковий
платіж сплачується замовником у сумі
11500,00 грн., остаточна сума 4944,00 грн. має
бути сплачена замовником після
виконання послуг.

П. 1.3 договору зазначено, що додаткові
умови договору визначені в договорі
від 18.11.2013 року попередньо
запропонованим виконавцем замовником,
та укладеним ПП «Галіон», від імені
якого підписав виконавець з замовником
(а.с.26-28).

Встановлено, що на виконання умов
договору позивач передав грошову суму
в розмірі 11500,00 грн., про що в
додатковому договорі від 18.11.2013 року
маються відповідні відмітки (а.с.29).

Далі встановлено, що кухонний набір -
кухня, в порядку та на умовах
визначених договором ОСОБА_4 взагалі не
була привезена та 23 квітня 2013 року
позивачем на адресу відповідача була
направлена письмова вимога про
повернення сплаченої суми (а.с.34-35).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на: відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
виробник (виконавець) забезпечує
належну роботу (застосування,
використання) продукції, в тому числі
комплектуючих виробів, протягом
гарантійного строку, встановленого
нормативно-правовими актами,
нормативними документами чи договором.
Гарантійний строк на комплектуючі
вироби повинен бути не менший, ніж
гарантійний строк на основний виріб,
якщо інше не передбачено
нормативно-правовими актами,
нормативними документами чи договором.

Відповідно до статі 8 Закону
України „Про захист прав споживачів",
ст. ст. 708, 709 ЦК України, споживач при
виявлені недоліків чи фальсифікації
товару протягом гарантійного терміну в
порядки та строки, встановлені
законодавством, і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:
вимагати від продавця або
виготовлювача безоплатного усунення
недоліків товару або відшкодування
витрат, здійснених покупцем чи третьою
особою, на їх виправлення; вимагати від
продавця або виготовлювача заміни
товару на аналогічний товар належної
якості або на такий самий товар іншої
моделі з відповідним перерахунком у
разі різниці в ціні; вимагати від
продавця або виготовлювача
відповідного зменшення ціни;
відмовитися від договору і вимагати
повернення сплаченої за товар грошової
суми. Такі вимоги споживач має право
заявити продавцеві за місцем купівлі
товару, виробнику або підприємству, що
виконує їх функції за
місцезнаходженням споживача.
Продавець, виробник (підприємство, що
виконує їх функції) зобов'язані
прийняти товар неналежної якості у
споживача і задовольнити його вимоги
про заміну товару або усунення
недоліків.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
захист прав споживачів», захист прав
споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.

В силу ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст.611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: 1) припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; 2) зміна умов
зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4)
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Отже, суд вважає, що з ФОП ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 необхідно стягнути
кошти надані за договором в розмірі 7500
грн. та на користь ОСОБА_4 необхідно
також стягнути кошти надані за
договором в розмірі 11500,00 грн., а тому
позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Крім того, п. 4.4. договорів від
08.08.2013 року та 18.11.2013 року передбачено,
що за одноразову необґрунтовану
відмову від виконання своїх
зобов'язань винна сторона сплачує
іншій стороні штраф у розмірі 3% від
вартості послуг.

При визначенні розміру штрафу суд
виходив з наступного розрахунку: 7500 х 3%
= 225,00 грн. та 11500 х 3% = 345,00.

А тому, оскільки відповідачем не
виконані умови договорів, суд вважає за
необхідне стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 7725,00 грн., з яких: 7500 грн. - кошти,
надані за договором та 225,00 грн. -
штрафні санкції; стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 11845,00 грн., з яких: 11500 грн. - кошти,
надані за договором та 345,00 грн. -
штрафні санкції.

Разом з тим, вимоги позивачів про
стягнення моральної шкоди суд вважає
такими, що не підлягають задоволенню з
тих підстав, що ці позовні вимоги ними
не доведені.

Відповідальність за шкоду,
завдану товаром неналежної якості
передбачена ст. 711 ЦК України, ст. 4
Закону України „Про захист прав
споживачів" і відшкодовується
продавцем за завдання шкоди майну
покупця, та шкоду, завдану каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю у
зв'язку з придбанням товару неналежної
якості. Доказів завдання такої шкоди
позивачі не надали. У зв'язку з чим, суд
вважає вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди незаконними,
необґрунтованими і не підлягаючими
задоволенню.

Так, в силу ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Враховуюче вищевикладене, суд
вважає позов ОСОБА_1, ОСОБА_4
обґрунтованим і таким що підлягає
частковому задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь ОСОБА_1
підлягають стягненню судові витрати в
розмірі 422,40 грн., та на користь
В»язового В.В. судові витрати в розмірі
162,00 грн.

На підставі викладеного і
керуючись Законом України "Про захист
прав споживачів", ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 88,
212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_4 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
коштів, штрафних санкцій та
відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 7725,00 грн. (сім тисяч сімсот
двадцять п'ять гривень), з яких: 7500 грн. -
кошти, надані за договором та 225,00 грн. -
штрафні санкції.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові
витрати в розмірі 422,40 грн. (чотириста
двадцять дві гривні 40 коп.).

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 11845,00 грн.
(одинадцять тисяч вісімсот сорок п'ять
гривень), з яких: 11500 грн. - кошти, надані
за договором та 345,00 грн. - штрафні
санкції.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові
витрати в розмірі 162,00 грн. (сто
шістдесят дві гривні).

В задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя
К.О. Скрипник