УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
про стягнення суми авансу та штрафу, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 29 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з указаним позовом до ОСОБА_7,
посилаючись на те, що 09 січня 2013 року
між ними було укладено договір про
наміри в простій письмовій формі,
відповідно до якого за умовами
нотаріально посвідченого попереднього
договору від 09 січня 2013 року ОСОБА_7
(продавець) після спливу
трьохмісячного строку передає ОСОБА_6
(покупцю), а останній приймає та сплачує
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 Харківського району
Харківської області та земельну
ділянку за цією ж адресою. Згідно п. 3
попереднього договору на
підтвердження дійсних намірів про
наступне укладення договорів покупець
передав, а продавець отримав грошові
кошти у сумі 81 тис. грн, які
розцінюються, як аванс в рахунок
наступних договорів купівлі-продажу. 25
січня 2013 року між сторонами було
укладено договір про зміни до
попереднього договору, відповідно до
якого сума визначена в п. 3 становить 181
тис. грн.

Сторони домовились, що договори
купівлі-продажу зазначених об'єктів
нерухомого майна будуть укладені не
пізніше 10 квітня 2013 року до 15.00 год. у
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
однак, відповідач (продавець) ухилився
від прийнятих на себе зобов'язань.

У зв'язку з цим позивач просив суд
стягнути з відповідача на свою користь
суму авансу у розмірі 181 тис. грн та
штраф у розмірі 181 тис. грн,
передбачений п. 5 попереднього
договору.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 29 квітня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
суму авансу у розмірі 181 тис. грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7
- ОСОБА_9, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, на підставі
доказів поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
дійшли до правильного висновку про
часткове задоволення позовних вимог,
виходячи з того, що аванс, сплачений
позивачем відповідачу підлягає
поверненню, оскільки остання ухилилась
від укладення договорів
купівлі-продажу обумовлених
попереднім договором.

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 17 лютого 2014 року та
ухвали апеляційного суду Харківської
області від 29 квітня 2014 року, оскільки
вони є законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 29 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич О.В. Кафідова О.В.
Умнова