справа № 619/5356/14-ц
провадження 2/619/1978/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
Дергачівський районний суд
в складі: головуючого - судді
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дергачі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області про визнання права власності.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області про визнання права власності.
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1
посилається на те, що виконавчий
комітет Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області прийняв рішення № 47 від 12.03.1996
року, яким позивачу відведено земельну
ділянку площею 1500 кв.м. в довічне
успадковуване володіння для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель в АДРЕСА_1. На підставі рішення
ХVІІІ сесії V скликання Прудянської
селищної ради від 02 листопада 2007 року,
яким позивачу надано дозвіл на
розробку технічної документації на
передачу у приватну власність
вищезазначеної земельної ділянки,
позивач звернувся до відповідної
організації з проханням виконати
певний обсяг робіт: 1) встановити межі
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками; 2) виготовити технічну
документацію із землеустрою, щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості); 3) зареєструвати
у відділі Держземагенства у
Дергачівському районі Харківської
В 1989 році була спроба кардинального
рішення земельного питання. 28 лютого 1990
року Верховна Рада СРСР прийняла
«Основи законодавства СРСР и союзних
республік про землю». Підготування
проекту Основ проводилось в період
боротьби прибічників збереження
державної власності на землю та тих,
хто бажав зруйнувати її. Тому поняття
«власність на землю» зникло та з'явився
компромісний варіант: довічне
успадковуване володіння. Тобто
вищезазначеним законодавчим актом не
було введено приватну власність на
землю, однак з'явилось нове право на
землю: довічне успадковуване
володіння.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 6 ЗК УРСР від 18
грудня 1990 року №561-ХІІ у довічне
успадковуване володіння земля
надається громадянам Української РСР
для, зокрема, будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. Зазначена ч. 1
ст. 6 ЗК УРСР від 18 грудня 1990 року №
561-ХІІ (в редакції Закону від 22 червня 1993
року, що діяла на момент прийняття
рішення № 47 від 12.03.1996 року) викладена в
наступній редакції: Громадяни України
мають право на одержання у власність
земельних ділянок для:

- ведення селянського
(фермерського) господарства;

- ведення особистого
підсобного господарства;

- будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель (присадибна ділянка);

- садівництва;

- дачного і гаражного будівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 ЗК Української
РСР від 18 грудня 1990 року № 561-ХІІ (в
редакції Закону від 22 червня 1993 року)
розмір земельних ділянок для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
повинен бути не більше: у сільських
пунктах - 0, 25 га, селищах міського типу -
0,15 га, а для членів колективних
сільськогосподарських підприємств і
працівників радгоспів - не більше 0,25 га,
у містах - 0,1 га. Згідно вищезазначеного
рішення позивачу, громадянину України,
надана земельна ділянка площею 0,15 га.

Постановою Верховної ради Української
РСР «Про форми державних актів на право
володіння або користування землею і
Положення про порядок надання і
вилучення земельних ділянок» від 27
березня 1991 року № 889- ХІІ було
затверджено форму державного акту на
право довічного успадковуваного
володіння землею. Однак, вказана
Постанова втратила чинність 13 березня
1992 року на підставі Постанови
Верховної Ради України «Про форми
державних актів на право власності на
землю і право постійного користування
землю».

Таким чином, на момент прийняття
рішення № 47 виконкомом селищної ради с.
Прудянка 12 березня 1996 року ЗК
Української РСР від 18 грудня 1990 року №
561 - ХІІ (в редакції Закону від 22 червня
1993 року) не передбачав можливість
передачі земельної ділянки в довічне
успадковуване володіння. Враховуючи
зазначене, позивач вважає, що в рішенні
№ 47 від 12.03.1996 року мова йде саме про
передачу у приватну власність
відповідної земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарчих
будівель, тому позивачем 16.10.2014 року
подано звернення з проханням про
надання роз'яснень. В наданій відповіді
вказано, що рішення виконавчого
комітету Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області № 47 від 12.03.1996 року про
виділення громадянину ОСОБА_1
земельної ділянки площею 1500 кв. м. в
довічне успадковуване володіння для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель в АДРЕСА_1 передбачає передачу
у приватну власність відповідної
земельної ділянки позивачу.

Згідно рішення ХVІІІ сесії V скликання
Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області від 02 листопада 2007 року
позивачу надано дозвіл на розробку
технічної документації на передачу у
приватну власність вищезазначеної
земельної ділянки.

За весь період надання земельної
ділянки позивачу згідно рішення № 47
від 12.03.1996 року виконкому селищної ради
смт. Прудянка земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
позивач добросовісно, відкрито і
безперервно володіє нею, своєчасно
сплачує земельний податок, не порушує
прав власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів,
дотримується правил добросусідства,
додержується вимог законодавства про
охорону довкілля, підвищує родючість
грунтів та зберігає всі корисні
властивості землі.

Однак, оскільки згідно рішення № 47 від
12.03.1996 року позивачу надано право
володіти, позивач не має можливості в
повному обсязі здійснювати свої права,
пов'язані з можливістю створення умов
здійснення особистих майнових прав:
після виконання робіт з виготовлення
технічної документації з землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості),
присвоїти кадастровий номер земельної
ділянці та зареєструвати у
відповідному відділі Держземагенства
у Дергачівському районі Харківської
області.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилася, в
поданій до суду заяві позов підтримала
повністю, просила його задовольнити.

Представник відповідача голова
Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області Кучеренко С.М. судове засідання
не з'явилася, в поданій до суду заяві
позов ОСОБА_1 визнала повністю, не
заперечувала проти його задоволення,
просила справу розглядати без
представника селищної ради, що суд
вважає за можливе.

Суд, вивчивши надані суду докази,
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
виконавчий комітет Прудянської
селищної ради Дергачівського району
Харківської області прийняв рішення №
47 від 12.03.1996 року, яким ОСОБА_1 відведено
земельну ділянку площею 1500 кв.м. в
довічне успадковуване володіння для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель в АДРЕСА_1. На підставі рішення
ХVІІІ сесії V скликання Прудянської
селищної ради від 02 листопада 2007 року,
позивачу надано дозвіл на розробку
технічної документації на передачу у
приватну власність вищезазначеної
земельної ділянки, позивач звернувся
до відповідної організації з проханням
виконати певний обсяг робіт: 1)
встановити межі земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками; 2)
виготовити технічну документацію із
землеустрою, щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості); 3) зареєструвати у відділі
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області.

На момент прийняття рішення № 47
виконкомом селищної ради с. Прудянка 12
березня 1996 року ЗК Української РСР від
18 грудня 1990 року № 561 - ХІІ (в редакції
Закону від 22 червня 1993 року) не
передбачав можливість передачі
земельної ділянки в довічне
успадковуване володіння. Враховуючи
зазначене, в рішенні № 47 від 12.03.1996 року
мова йде саме про передачу у приватну
власність відповідної земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарчих будівель.

16.10.2014 року позивачем подано звернення
з проханням про надання роз'яснень. В
наданій відповіді вказано, що рішення
виконавчого комітету Прудянської
селищної ради Дергачівського району
Харківської області № 47 від 12.03.1996 року
про виділення громадянину ОСОБА_1
земельної ділянки площею 1500 кв. м. в
довічне успадковуване володіння для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарчих
будівель в АДРЕСА_1 передбачає передачу
у приватну власність відповідної
земельної ділянки позивачу.

Згідно рішення ХVІІІ сесії V скликання
Прудянської селищної ради
Дергачівського району Харківської
області від 02 листопада 2007 року
позивачу надано дозвіл на розробку
технічної документації на передачу у
приватну власність вищезазначеної
земельної ділянки.

За весь період надання земельної
ділянки позивачу згідно рішення № 47
від 12.03.1996 року виконкому селищної ради
смт. Прудянка земельної ділянки,
розташованої за адресою АДРЕСА_1,
позивач добросовісно, відкрито і
безперервно володіє нею, своєчасно
сплачує земельний податок, не порушує
прав власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів,
дотримується правил добросусідства,
додержується вимог законодавства про
охорону довкілля, підвищує родючість
грунтів та зберігає всі корисні
властивості землі.

Згідно довідки Дергачівської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Харківській області
№535/11/20-11-25-26 від 20.08.2014 року - ОСОБА_1 за
адресою: Харківська область
Дергачівський район АДРЕСА_1 не має
заборгованості зі сплати податків,
зборів платежів.

Однак, оскільки згідно рішення № 47 від
12.03.1996 року позивачу надано право
володіти, позивач не має можливості в
повному обсязі здійснювати свої права,
пов'язані з можливістю створення умов
здійснення особистих майнових прав:
після виконання робіт з виготовлення
технічної документації з землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості),
присвоїти кадастровий номер земельної
ділянці та зареєструвати у
відповідному відділі Держземагенства
у Дергачівському районі Харківської
області.

Згідно довідки Прудянської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області № 570 від 28.08.2014 року
- ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 Дергачівського
району Харківської області ніяких
комунікацій немає.

Згідно довідки Прудянської селищної
ради Дергачівського району
Харківської області № 962 від 24.11.2014 року
- ОСОБА_1 має земельну ділянку під
будівництво житлового будинку в
АДРЕСА_1 Дергачівського району
Харківської області. На даній
земельній ділянці забудови немає.

Згідно ст. 116 ч. 2 ЗК України набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Згідно ст. 116 ч. 3 ЗК України безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян проводиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок
внаслідок приватизації державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організації;

в) одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ст. 116 ч. 4 ЗК України передача
земельних ділянок безоплатно у
власність громадян у межах норм,
визначених цим Кодексом, проводиться
один раз по кожному виду використання.

Конституція України гарантує право
власності на землю, яке отримується та
реалізується громадянами, юридичними
особами і державою виключно у
відповідності до ст. 14 ч. 2 Конституції
України.

Відповідно до ст. 152 ч. 2 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь - яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодовування завданих збитків.

Згідно ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Зміст прав власності становлять
три складові (ст.317 ЦК України): право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Володіння
майном - юридично закріплена
можливість фактично мати майно,
впливати на нього в будь-який момент,
здійснювати щодо такого майна свою
волю.

Право користування полягає в
юридично закріпленій можливості
власника використовувати корисні
якості майна для себе, мати з цього
певний зиск та вигоду. Право
розпорядження - це можливість власника
установлювати, змінювати та припинити
існування майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України
фізичні та юридичні особи можуть бути
власниками будь-якого майна, за
винятком окремих видів майна, які
відповідно до закону не можуть їм
належати.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 373 ЦК України
право власності на землю гарантується
Конституцією України. Право власності
на землю (земельну ділянку) набувається
та здійснюється відповідно до закону.

При таких обставинах, з
урахуванням доказів, наданих по справі,
а також спірних правовідносин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі ст.ст. 316, 317, 325 ч. 2, 328,
373 ЦК України, ст.ст. 116, 121, 152 ЗК України,
керуючись ст.ст. 57-60 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) розміром 0,15 га, що
розташована за адресою: Харківська
область Дергачівський район АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Л.О.Якименко