УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика
П.О.,

суддів: Горелкіної
Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко
О.І., Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_3,
заінтересовані особи: Виконавчий
комітет Охтирської міської ради
Сумської області, Охтирський
міськрайонний сектор Управління
державної міграційної служби України в
Сумській області, про визнання особи
недієздатною, встановлення опіки та
призначення опікуна, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 серпня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
із заявою про визнання особи
недієздатною, встановлення опіки та
призначення опікуна, заінтересовані
особи: Виконавчий комітет Охтирської
міської ради Сумської області,
Охтирський міськрайонний сектор
Управління державної міграційної
служби України в Сумській області.

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
30 вересня 2014 року, заяву повернуто для
подання за підсудністю до належного
суду.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить зазначені судові ухвали
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права,
справу передати до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3, уродженка станиці Підгорне
Підгорненського району Воронежської
області Російської Федерації, проживає
в АДРЕСА_1, звернулася до суду із заявою
про визнання недієздатним,
встановлення опіки і призначення її в
якості опікуна над чоловіком ОСОБА_5,
уродженцем м. Нижній Тагіл
Свердловської області Російської
Федерації, який проживає в АДРЕСА_1.
Вони обидва є громадянами Росії.

Згідно з повідомленням Охтирського МС
УДМС України в Сумській області від 20
серпня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5
зареєстрованими та знятими з
реєстраційного обліку не значаться.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд,
постановляючи ухвалу, зазначав, що
заявниця та особа, яку вона просить
визнати недієздатною, є громадянами
Російської Федерації, тому справа не
може розглядатися судом України.

Проте з висновками судів погодитися не
можна з таких підстав.

Звертаючись до суду, ОСОБА_3 указувала,
що ОСОБА_5 є інвалідом 2-ї групи за
наслідками пережитого інфаркту, 02
вересня 2012 року в нього стався перший
інсульт, 16 жовтня 2013 року - другий
інсульт, 27 квітня 2014 року - третій. На
сьогодні ОСОБА_5 є нетранспортабельним,
самостійно не пересувається, що
унеможливлює виїзд до Російської
Федерації для вирішення питання про
його дієздатність.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про
правову допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах (далі - Конвенція), укладеної
державами-членами Співдружності
Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня
1993 року, громадяни кожної з договірних
сторін користуються на територіях всіх
інших договірних сторін у відношенні
своїх особистих і майнових прав таким
же правовим захистом, як і власні
громадяни цієї договірної сторони, та
вправі пред'являти позови і
здійснювати інші процесуальні дії на
тих же умовах, що і громадяни цієї
договірної сторони. Положення цієї
Конвенції застосовуються також до
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства договірних сторін.

Згідно зі ст. 24 Конвенції по справах про
визнання особи обмежено дієздатною або
недієздатною, за винятком випадків,
передбачених пунктами 2 і 3 цієї статті,
компетентний суд договірної сторони,
громадянином якої є ця особа.

Пунктами 2, 3 цієї статті передбачено, що
у випадку, якщо суду однієї договірної
сторони стануть відомі підстави
визнання обмежено дієздатною або
недієздатною проживаючої на її
території особи, що є громадянином
іншої договірної сторони, він
повідомить про це суд договірної
сторони, громадянином якої є дана
особа.

Якщо суд договірної сторони, що був
повідомлений про підстави для визнання
обмежено дієздатною або недієздатною,
протягом трьох місяців не почне справу
або не повідомить свою думку, справа
про визнання обмежено дієздатною або
недієздатною буде розглядати суд тієї
договірної сторони, на території якої
цей громадянин має місце проживання.
Рішення про визнання особи обмежено
дієздатною або недієздатною
спрямовується компетентному суду
договірної сторони, громадянином якої
є ця особа.

Положення п. п. 1-3 цієї статті
застосовуються відповідно і до
відновлення дієздатності.

Постановляючи ухвалу, суд не звернув
уваги на те, що договірною стороною у
Конвенції є Держави - члени СНД,
зокрема, Російська Федерація та
Україна, та дійшов помилкового
висновку про неможливість розгляду
справи судом України, не врахувавши
приписів п. п. 2, 3 ст. 24 Конвенції.

За таких обставин ухвали судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ухвалою Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 серпня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
30 вересня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді: Н.А.
Горелкіна

Є.П.
Євграфова

О.І.
Євтушенко

В.І.
Журавель