УХВАЛА

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ житлового будинку та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення Бродівського
районного суду Львівської області від
29 липня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 15 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4
про поділ житлового будинку та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою.

Свої вимоги мотивував тим, що йому та
ОСОБА_4 на праві спільної часткової
власності належить житловий будинок з
господарськими спорудами
АДРЕСА_1. Згоди про поділ житлового
будинку з господарськими спорудами та
припинення спільної часткової
власності на нього між сторонами не
досягнуто, що стало підставою для
звернення до суду із зазначеним
позовом. Також позивач просив
встановити порядок користування
земельною ділянкою пропорційно до
часток співвласників у праві
власності на будинок та з
урахуванням розташування
господарських будівель та споруд, що
перебувають у користуванні кожного із
співвласників.

Рішенням Бродівського районного суду
Львівської області
від 29 липня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 15 квітня 2014 року, позов
задоволено.

Поділено між співвласниками ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_1 на дві
окремі ізольовані квартири відповідно
до варіанту 1 експертного
будівельно-технічного дослідження
від 12 липня 2013 року
та припинено право спільної часткової
власності на будинок.

Виділено у власність ОСОБА_3 квартиру №
1 в житловому будинку АДРЕСА_1 у
складі наступних приміщень: 1-6 коридор
площею 5,4 кв.м; 1-5 кухня площею 10,6 кв.м; 1-4
житлова кімната площею 15,8 кв.м,
загальною площею 31,8 кв.м, житловою
площею 15,8 кв.м та надвірні господарські
споруди: Ѕ огорожі № 1 згідно варіанту
розподілу №1 висновку Д-15/13 від 12 липня
2013 року експертного
будівельно-технічного дослідження
судового експерта Водько Ю.В.

Виділено у власність ОСОБА_4 квартиру №
2 в житловому будинку АДРЕСА_1 у складі
наступних приміщень: 1-1 коридор площею
5,8 кв.м.; 1-5 кухня площею 10,6 кв.м; 1-3
житлова кімната площею 15,8 кв.м; 1-7
коридор площею 5,8 кв.м, загальною площею
37,5 кв.м, житловою площею 15,8 кв.м.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою відповідно до
варіанту 1 експертного
будівельно-технічного дослідження
від 12 липня
2013 року та виділено у користування
ОСОБА_3 частину земельної ділянки
площею 500 кв.м., та виділено у
користування ОСОБА_4 частину земельної
ділянки площею 500 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 574
грн. 55 коп. у відшкодування витрат по
оплаті судового збору, 3 182 грн. 40 коп. у
відшкодування вартості експертизи
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз, 3 500 грн. у
відшкодування вартості експертизи
експерта Водько Ю.В., 2 500 грн. у
відшкодування витрат за послуги
адвоката.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, та ухвалити
нове рішення про відмову в позові.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов,суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
можливості виділу частки ОСОБА_3 із
спільної часткової власності згідно з
варіантом №1 судової
будівельно-технічної експертизи від 12
липня 2013 року, оскільки запропонований
варіант найбільше відповідає
інтересам співвласників та належним їм
ідеальним часткам. З тих самих підстав
та з урахуванням варіанта виділу
частки будинку суд відповідно до ч. 4 ст.
ст. 120 ЗК України установив порядок
користування земельною ділянкою.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Судами установлено, що власниками по Ѕ
частині будинку по
АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с. 8).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст.
356 ЦК України майно, що є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві власності (спільне
майно). Власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю (ч.ч. 1, 2 ст. 358 ЦК
України).

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

Якщо виділ у натурі частки із спільного
майна не допускається згідно із
законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Виходячи із положень ст. ст. 183, 367 ЦК
України виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або за
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири.

З огляду на дану в статтях 379-382 ЦК
України характеристику житла, виходячи
з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379,
380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що
виділ часток (поділ) жилого будинку, що
перебуває у спільній частковій
власності, є можливим, якщо кожній зі
сторін може бути виділено відокремлену
частину будинку із самостійним виходом
(квартиру) або у разі, коли є технічна
можливість переобладнання будинку в
ізольовані квартири, які за розміром
відповідають розміру часток
співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий,
але з відхиленням від розміру
ідеальних часток співвласників з
урахуванням конкретних обставин поділ
(виділ) може бути проведений зі зміною
ідеальних часток і присудженням
грошової компенсації співвласнику,
частка якого зменшилась.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради (стаття 152 ЖК
України).

Суди погодились з проведенням поділу
будинку за висновком експертного
будівельно-технічного дослідження,
складеного 12 липня 2013 року за заявою
адвоката ОСОБА_7, без виїзду на місце
знаходження будинку та без його огляду.
В зазначеному висновку не вирішено
питання про наявність технічної
можливості улаштування необхідних
інженерних комунікацій у
запропонованих сторонами ізольованих
квартирах і не визначена вартість
робіт по переплануванню, яка підлягає
розподілу між сторонами. Відступаючи
від рівності часток сторін у праві
власності на будинок, суди не зазначили
частки сторін після його поділу.

При вирішенні питання про поділ
будинку суди не перевірили та не надали
оцінку доводам відповідачки про те, що
вона з двома малолітніми дітьми, один з
яких є інвалідом, проживає в частині
будинку, яка виділена позивачеві, в цій
частині проведено ремонт, згідно з
висновком будівельно-технічного
дослідження вона повинна сплатити
відповідачеві 10,8 ринкової вартості
будинку, на що у неї відсутні кошти.

За таких підстав судові рішення в
частині поділу будинку не можуть
вважатись законними й
обґрунтованими, тому відповідно до
ст. 338 ЦПК

України вони підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції у цій частині.

Оскільки від вирішення питання про
виділ частки (поділ будинку) залежить
вирішення спору щодо земельної
ділянки, на якій розташований цей
будинок, судові рішення підлягають
скасуванню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Бродівського районного суду
Львівської області
від 29 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 15 квітня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель