У х в а л а

24 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Дем'яносова М.В., Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Черненко В.А. розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Бучанської міської ради
Київської області, треті особи:
виконавчий комітет Бучанської міської
ради Київської області, КП КОР
«Ірпінське бюро технічної
інвентаризації», відділ
Держземаганства у місті Буча Київської
області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, про визнання
договорів купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки недійсними,
переведення прав і обов'язків покупця
на Ѕ частину будинку, скасування
рішення міської ради, усунення
перешкод у користуванні будинком і
земельною ділянкою, скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: Бучанська міська рада
Київської області, виконавчий комітет
Бучанської міської ради Київської
області, КП КОР «Ірпінське бюро
технічної інвентаризації», відділ
Держземаганства у місті Буча Київської
області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, КП «Бучацьке
бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання правочину
дійсним,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому
просила визнати недійсним та скасувати
рішення 20 сесії

5-го скликання Бучанської міської ради
Київської області від 25 жовтня

2007 року у частині передачі в особисту
приватну власність ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0, 1027 га, визнати
недійсними договори купівлі-продажу
жилого будинку АДРЕСА_1 у м. Бучі
Київської області та вказаної
земельної ділянки, укладені між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 30 грудня 2008 року, перевести на
неї права і обов'язки покупця Ѕ частини
спірного будинку, стягнувши на користь
ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості Ѕ
частини жилого будинку в розмірі

60 012 грн 50 коп., визнати недійсними та
скасувати державні акти на право
приватної власності на земельні
ділянки площею 0, 1000 га та 0, 0027 га, видані
13 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_2, видані
25 травня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 на
земельні ділянки площею 0, 0642 та 0, 0358 га,
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкоди у користуванні будинком
АДРЕСА_1 у м. Бучі Київської області та
земельною ділянкою на якій він
розташований, зобов'язати останніх
звільнити будинок від належного їм
майна, визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0, 0642 біля спірного будинку,
укладений

28 травня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а
також вирішити питання про розподіл
судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
ОСОБА_2 незаконно отримала державні
акти на право приватної власності на
земельну ділянку, на якій розташовано
спірний будинок АДРЕСА_1 у м. Бучі
Київської області, які в подальшому за
договором купівлі-продажу від

30 грудня 2008 року відчужила на користь
ОСОБА_3 При цьому ОСОБА_2 врахувала її
переважне право співвласника,
передбачена ст. 362 ЦК України, на
купівлю частини цього майна та
розпорядилась Ѕ частиною спірного
будинку без її згоди. ОСОБА_3 у свою
чергу незаконно продав частину спірної
земельної ділянки ОСОБА_4, чим також
порушив її право на землю, на якій
розташовано жилий будинок, Ѕ частина
якого належить їй на праві власності.

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про визнання договору купівлі-продажу

Ѕ частини жилого будинку АДРЕСА_1 у м.
Бучі Київської області, укладеного 26
жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_1
дійсним, з підстав передбачених ст. ст.
4, 41, 42, 47, 151, 153, 154, 224 ЦК УРСР (1963 року).

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 17 січня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано
рішення 20 сесії 5-го скликання
Бучанської міської ради Київської
області від 25 жовтня 2007 року у частині
передачі ОСОБА_2 у власність земельної
ділянки площею 0, 1027 га біля будинку
АДРЕСА_1 у м. Бучі Київської області.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1
у м. Бучі Київської області, укладений 30
грудня

2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки за
вказаною вище адресою, укладений 30
грудня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнано недійсними та скасовано
державні акти на право власності на
земельну ділянку площею 0, 1000 га та
площею 0, 0027 га від 13 березня

2008 року на ім'я ОСОБА_2, що розташовані
по АДРЕСА_1

Визнано недійсним та скасовано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0, 0358 га та
площею 0, 0642 га, видані 25 травня 2010 року
на ім'я ОСОБА_3, що розташовані по
АДРЕСА_1

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкод у користуванні належною їй
частиною будинку та земельної ділянки,
що розташовані по АДРЕСА_1

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 23 червня 2014 року рішення
суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні вимог про
переведення прав і обов'язків покупця
та визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
укладеного 28 жовтня 2010 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_4, скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення,
яким переведено на ОСОБА_1 права і
обов'язки покупця на Ѕ частину жилого
будинку АДРЕСА_1 у м. Бучі Київської
області, із стягненням з позивача на
користь ОСОБА_2 грошової компенсації за
вказану частину будинку в розмірі 62 012
грн 50 коп.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0, 0642 га, розташованої по АДРЕСА_1
Київської області, укладений 28 травня
2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року
касаційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
задоволено частково, рішення судів
першої та апеляційної інстанції
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ст. ст. 632, 655 ЦК України.

Одночасно заявник просить поновити
порушений процесуальний строк.

Відповідно до ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подається
заява про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява, а
тому заява подана в передбачені цією
статтею строки, оскільки ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, яку хоче переглянути заявник,
постановлена 1 жовтня 2014 року.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник додала ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 червня 2011 року, від 18 червня
2014 року, ухвали Вищого господарського
суду України від 13 липня 2014 року, від 4
лютого 2014 року, постанови Верховного
Суду України від 5 червня 2007 року, від 3
червня 2009 року, від 31 жовтня 2012 року,
постановлені за результатом розгляду,
на її думку, аналогічних справ, де
по-іншому застосовані ті самі норми
матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно із п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й не відбулося
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Ураховуючи викладене, у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про перегляд судового
рішення слід відмовити, оскільки
оскаржувана ухвала суду касаційної
інстанції не перешкоджає провадженню у
справі, а тому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України не є предметом допуску до
провадження Верховного Суду України.

За таких підстав у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бучанської
міської ради Київської області, треті
особи: виконавчий комітет Бучанської
міської ради Київської області, КП КОР
«Ірпінське бюро технічної
інвентаризації», відділ
Держземаганства у місті Буча Київської
області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, про визнання
договорів купівлі-продажу будинку та
земельної ділянки недійсними,
переведення прав і обов'язків покупця
на Ѕ частину будинку, скасування
рішення міської ради, усунення
перешкод у користуванні будинком і
земельною ділянкою, скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи: Бучанська міська рада
Київської області, виконавчий комітет
Бучанської міської ради Київської
області, КП КОР «Ірпінське бюро
технічної інвентаризації», відділ
Держземаганства у місті Буча Київської
області, приватний нотаріус
Ірпінського міського нотаріального
округу Київської області ОСОБА_5,
приватний нотаріус Ірпінського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_6, КП «Бучацьке
бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання правочину
дійсним за заявою ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 жовтня 2014 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді: М.В.
Дем'яносов

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко