УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Дзержинський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ
Д.Г.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції,

встановив:

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 11 вересня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3,
аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку
щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4,
народження 27.04.2004 року, починаючи з
01.05.2013 року, до її повноліття.

26.11.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
скаргою на дії державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, в якій
просить скасувати постанову
державного виконавця від 12.06.2014 року №
43308663 про накладення арешту та заборону
відчуження усього майна, що йому
належить.

В обґрунтування скарги посилається на
те, що 14.05.2014 року в провадження
державного виконавця надійшов
виконавчий лист № 638/5450/13-ц від 05.05.2014
року виданий Дзержинського районного
суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2,
на користь ОСОБА_3, аліменти у розмірі 1/4
частини заробітку щомісячно, на
утримання доньки ОСОБА_4, народження
27.04.2004 року, починаючи з 01.05.2013 року, до
її повноліття.

12.06.2014 року був накладений арешт в межах
суми заборгованості, яка станом на
01.06.2014 року становить 9829,75 грн. на все
його майно, а саме квартира за адресою:
м. Харків, вул.. тобольська, 45-А, кв. 5 та
автомобіль.

Після відкриття виконавчого
провадження ним були надані довідки
доходи, у зв’язку з чим державним
виконавцем був зроблений перерахунок
заборгованості, яка станом на 01.08.2014
року склала 5637,60 грн., який він сплатив
24.09.2014 року.

Таким чином, вказує заявник, весь борг
по аліментам сплачений, арешт з його
майна не знятий, що порушує його право
власності, внаслідок чого він
позбавлений в повному обсязі
користуватися та розпоряджатися своїм
майном.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином, надав суду заяву, в якій просив
розглядати його заяву за його
відсутності, підтримав заявлені вимоги
та просив задовольнити.

Представник Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_5 у судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву, про
відкладення розгляду справу у зв’язку
з призначеними на цей час виконавчими
діями.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦПК України, якщо
заявник, державний виконавець або інша
посадова особа державної виконавчої
служби не можуть з’явитися до суду з
поважних причин, справу може бути
розглянуто за участю їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України
неявка представника в судове засідання
без поважних причин або неповідомлення
ним про причини неявки не є перешкодою
для розгляду справи.

В зв’язку з тим, що до клопотання про
відкладення розгляду по справі не
надано суду доказів, що на цей час
призначені виконавчі дії, суд вважає
причину неявки не поважними та за
можливим вирішити справу на підставі
наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 11 вересня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3,
аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку
щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4,
народження 27.04.2004 року, починаючи з
01.05.2013 року, до її повноліття..

05.05.2014 року на підставі вказаного
рішення судом був виданий виконавчий
лист.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення. При цьому,
арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.
Постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Постановою ВП № 44828026 державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_6 від 12.06.2014 р. був
накладений арешт в межах суми
заборгованості, яка станом на 01.06.2014
року становить 9829,75 грн. на все його
майно.

Після того як ОСОБА_1 надав держаному
виконавцю довідку про доходи,
державним виконавцем був зроблений
перерахунок заборгованості, яка станом
на 01.08.2014 року склала 5637,60 грн.

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_1 перерахував на
вказаний державним виконавцем рахунок
кошти у необхідному розмірі. Крім того,
на даний час матеріали виконавчого
провадження свідчать про відсутність
заборгованості з виконання рішення
суду та добровільне виконання рішення
суду боржником.

Згідно вимог ч.ч. 2, 5 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» у всіх
інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду. У разі прийняття судом рішення
про зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи вказані положення Закону,
відсутність заборгованості з
виконання рішення суду та добровільне
виконання рішення суду боржником, а
також те, що згідно рішення суду
аліменти присуджені до стягнення до
досягнення дитиною повноліття, суд
дійшов висновку, що наявність
накладеного на майно боржника арешту
та оголошення заборони на його
відчуження, у даному випадку, порушують
права боржника, регламентовані, серед
іншого, ст. 41 Конституції України та ст.
321 Цивільного кодексу України.

При цьому, як уже зазначалося, згідно
вимог ч. 2 ст. 60 Закону у разі прийняття
судом рішення про зняття арешту з майна
арешт з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника..

Відтак, суд дійшов висновку, що у цій
частині порушені права боржника
підлягають поновленню шляхом зняття
арешту з майна боржника, накладеного
постановою державного виконавця про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження від 01 серпня 2013 року.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції – задовольнити:

Скасувати постанову державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції ОСОБА_6 від 12.06.2014 р. по
виконавчому провадженні № 44828026.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківського
області через Дзержинський районний
суд міста Харкова в п’яти денний строк
з дня її проголошення.

СУДДЯ: