ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А.
розглянувши у приміщенні Дарницького
районного суду м. Києва заяву позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову у
справі за її позовом до ОСОБА_3 про
визнання майна об»єктом спільної
сумісної власності та поділ майна
подружжя, суд -

в с т а н о в и в:

У провадженні Дарницького
районного суду м. Києва перебуває
зазначена цивільна справа про визнання
майна об»єктом спільної сумісної
власності та поділ майна подружжя.

Одночасно з пред»явленням
позовної заяви до суду позивач ОСОБА_2
подала заяву про забезпечення позову у
зазначеній цивільній справі шляхом
накладення арешту на транспортні
засоби: автомобіль Hyundai IX 35, 2010 року
випуску, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_3,
автомобіль Mitsubishi Outlender, 2013 року випуску,
білого кольору, д.н.з НОМЕР_1, мотоцикл
Honda RD 08 RD, 2005 року випуску, чорного
кольору, д.н.з НОМЕР_2, які зареєстровані
за відповідачем ОСОБА_3.

Обгрунтовуючи заяву позивач
посилалась на те, що відповідач, якому
на праві власності належать згадані
траспортні засоби, може у будь-який
момент та у будь-який спосіб відчужити
його, що значно утруднить або і зробить
неможливим виконання рішення суду у
даній справі. Зокрема, позивач
посилалась на навність у Інтернеті на
сайті «Авто Ріа» оголошення про продаж
автомобіля Mitsubishi Outlender, 2013 року випуску,
білого кольору, д.н.з НОМЕР_1, а під
оголошенням вказано номер мобільного
телефону продавця, який належить
відповідачеві.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви та
цивільної справи, суд приходить до
висновку, що заяву про забезпечення
позову необхідно відхилити виходячи з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК
України передбачено, що позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України
суд застосовує види забезпечення
позову визначені ч. 1 цієї статті,
зокрема шляхом накладення арешту на
майно або грошові кошти, забороною
вчиняти певні дії тощо, а у разі
необхідності може застосувати інші
види забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи між
сторонами дійсно виник спір з приводу
визнання як рухомого так і нерухомого
майна об»єктом спільної сумісної
власності та поділ цього майна
подружжя, зокрема і згаданих вище
транспортних засобів.

Матеріали цивільної справи містять
докази того, що на цей час саме за
відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано
автомобіль Hyundai IX 35, 2010 року випуску,
д.н.з НОМЕР_3 та мотоцикл Honda RD 08 RD, 2005
року випуску, д.н.з НОМЕР_2, тоді як щодо
автомобілю Mitsubishi Outlender, 2013 року випуску,
то матеріали справи не містять доказів
того, що зазначений автомобіль
належить відповідачеві.

Пунктом 6 вказаної Постанови Пленуму
ВСУ передбачено, що особам, які беруть
участь у справі, має бути гарантована
реальна можливість захистити свої
права при вирішенні заяви про
забезпечення позову, оскільки існує
ризик спричинення їм збитків у разі,
якщо сам позов або пов'язані з
матеріально-правовими обмеженнями
заходи з його забезпечення виявляться
необґрунтованими.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

З огляду на викладені обставини справи
та вимоги чинного процесуального
законодавства, суд приходить до
висновку, про те, що заяву про
забезпечення позову необхідно
залишити без задоволення, оскільки
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у разі задоволення вимог позову та
поділ спільного сумісного майна
подружжя.

Стосовно наявності доказів на
підтвердження намагання відповідача
відчужити автомобіль Mitsubishi Outlender, 2013
року випску, д.н.з НОМЕР_1, то суд у цій
частині заяву про забезпечення
відхиляє у зв»язку з відсутністю
доказів належності автомобіля саме
відповідачеві у справі.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький
районний суд м. Києва протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання ухвали суду.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС