Ухвала

іменем україни

17 листопада 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу Дніпровської
районної в м. Києві державної
адміністрації на ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа -
товариство з додатковою
відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління № 27»,
про визнання права користування жилим
приміщенням та зобов'язання видати
ордер,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, в якому
просила визнати за нею право на
користування житловим приміщенням -
кімнатою АДРЕСА_2 державну
адміністрацію видати ордер на житлове
приміщення загальною площею 19,7 кв. м.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 11 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня
2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано за ОСОБА_2 право користування
жилим приміщенням - кімнатою № АДРЕСА_2.
Зобов'язано Дніпровську районну у м.
Києві державну адміністрацію видати
ОСОБА_2 ордер на жиле приміщення.

У касаційній скарзі Дніпровська
районна у м. Києві державна
адміністрація просить скасувати
ухвалу апеляційного суду, посилаючись
на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачки, суди виходячи із положень
ст.ст. 9, 52 ЖК Української PCP, дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
позивачка на законних підставах
отримала спірне житлове приміщення, в
якому з дня його надання фактично
проживає та зареєстрована.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Дніпровській районній в м.
Києві державній адміністрації у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Дніпровської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа -
товариство з додатковою
відповідальністю «Київське
шляхово-будівельне управління № 27»,
про визнання права користування жилим
приміщенням та зобов'язання видати
ордер.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ