Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,

Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Агрома»
про зміну формулювання причини
звільнення, стягнення невиплаченої
заробітної плати, вихідної допомоги та
компенсації за час вимушеного прогулу;
за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрома»
до ОСОБА_1 про визнання трудового
контракту недійсним, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 08 липня 2014 року та
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрома»
на рішення Печенізького районного суду
Харківської області від 29 травня 2014
року та рішення апеляційного суду
Харківської області від 08
липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи уточнив та
остаточно просив стягнути з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Агрома»
(далі - ТОВ «Агрома») на свою
користь вихідну допомогу у розмірі 288
тис. грн, щомісячну винагороду - 10 857 грн
14 коп., середній заробіток за весь час
затримки розрахунку - 97 142 грн 86 коп., на
відшкодування моральної шкоди - 60 тис.
грн, крім того, просив зобов'язати
відповідача видати йому належним чином
оформлену трудову книжку.

Не погоджуючись із позовом ОСОБА_1., ТОВ
«Агрома» звернулося до суду із
зустрічним позовом, у якому просило
визнати недійсним трудовий контракт,
укладений між цим товариством та
ОСОБА_1.

Рішенням Печенізького районного суду
Харківської області від 29
травня 2014 року позов ОСОБА_1. задоволено
частково.

Стягнуто з ТОВ «Агрома» на користь
ОСОБА_1. невиплачену частину заробітної
плати за серпень 2013 року у сумі 10 857 грн
14 коп.; вихідну допомогу у сумі 288 тис.
грн; компенсацію за несвоєчасне
проведення розрахунку при звільненні у
сумі 51 180 грн 32 коп.

Зобов'язано ТОВ «Агрома» змінити
формулювання причини звільнення
ОСОБА_1. з посади директора з п. 4 ст. 40
КЗпП України на п. 8 ст. 36 КЗпП України.

У іншій частині позову ОСОБА_1.
відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Агрома» на користь
держави судовий збір у сумі 3 879 грн 05
коп.

Допущено негайне виконання рішення у
частині стягнення з ТОВ
«Агрома» на користь ОСОБА_1.
невиплаченої частини заробітної плати
за серпень 2013 року у сумі 10 857 грн 14 коп.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ
«Агрома» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 08 липня
2014 року рішення суду першої
інстанції змінено.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1.
з посади директора ТОВ «Агрома» за п. 4
ст. 40 КЗпП України (за прогули без
поважних причин) на підставі наказу від
28 серпня 2013 року № 1.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
до ТОВ «Агрома» про зміну причин
формулювання звільнення з посади
директора ТОВ «Агрома» з
п. 4 ст. 40 КЗпП України на п. 8 ст. 36 КЗпП
України та стягнення на користь ОСОБА_1.
вихідної допомоги у сумі
288 тис. грн відмовлено.

Зменшено стягнутий з ТОВ «Агрома» на
користь держави судовий збір у сумі 3 879
грн 05 коп. до 863 грн 97 коп.

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_1. - ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції,
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрома»
фактично просить скасувати рішення
судів першої й апеляційної інстанцій,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні первісного позову ОСОБА_1.
відмовити, а зустрічний позов ТОВ
«Агрома» задовольнити, обґрунтовуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2.
підлягає задоволенню, а касаційна
скарга ТОВ «Агрома» - задоволенню
частково з наступних підстав.

Виходячи з вимог ст. 316 ЦПК України щодо
змісту, рішення апеляційного суду
повинно мати: мотивувальну частину із
зазначенням мотивів зміни рішення,
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення;
встановлених судом першої інстанції
обставин, а також обставин,
встановлених апеляційним судом, і
визначених відповідно до них
правовідносин; назви, статті закону, на
підставі якого вирішено справу;
резолютивну частину із зазначенням
висновку апеляційного суду про зміну
чи скасування рішення, задоволення
позову або відмову в позові повністю чи
частково; висновку апеляційного суду
по суті позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Таким чином, у судовому рішенні
апеляційний суд зобов'язаний дати
відповіді на всі доводи апеляційної
скарги, оскільки інакше буде порушено
вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду в
такому його елементі як мотивування
судового рішення судом, який має право
на дослідження нових доказів і
переоцінку доказів.

Проте рішення апеляційного суду
зазначеним нормам закону не
відповідає.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних
у справі доказів.

Судом встановлено, що всі аспекти
діяльності ТОВ «Агрома», у тому числі
порядок участі його засновників в
управлінні товариством, компетенція
його органів правління, права та
обов'язки учасників встановлені
статутом товариства.

Згідно з п. п. «в», «з» ст. 59 статуту ТОВ
«Агрома» до компетенції загальних
зборів учасників належать, зокрема
питання щодо призначення та звільнення
директора, визначення умов оплати його
праці.

Протоколом загальних зборів учасників
ТОВ «Агрома» від 12 березня 2009 року № 26
уповноважено ОСОБА_3. від імені
товариства укласти контракт з
директором ТОВ «Агрома».

Протоколом загальних зборів учасників
ТОВ «Агрома» від 12
березня 2009 року № 26 вирішено укласти
трудовий контракт з директором ОСОБА_1.
та уповноважено на підписання цього
контракту ОСОБА_3.

12 березня 2012 року між ОСОБА_1. і ТОВ
«Агрома» в особі засновника ОСОБА_3.
укладено контракт на управління
товариством.

За умовами п. 5.1 контракту ОСОБА_1 як
директору ТОВ «Агрома»
належала до виплати грошова винагорода
у розмірі 12 тис. грн
щомісяця.

Відповідно до п. 5.1, пп. 3 п. 6.4 контракту
передбачено право вищого органу ТОВ
«Агрома», яким є загальні збори
учасників, звільнити директора і
розірвати цей контракт у будь-який час
та без пояснень причин з виплатою
вихідної допомоги у розмірі грошової
винагороди за 24 місяців.

Рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «Агрома», оформленим відповідним
протоколом від 28 серпня 2013 року № 28/08,
ОСОБА_1. звільнено з посади директора та
обрано нового директора товариства
ОСОБА_3.

Наказом керівника ТОВ «Агрома» від 28
серпня 2013 року № 1 ОСОБА_1. звільнено з
посади директора ТОВ «Агрома» на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП
України, за прогули без поважних
причин.

Згідно з табелем обліку робочого часу
за серпень 2013 року, наданого ТОВ
«Агрома», ОСОБА_1. відпрацював 20 робочих
днів.

Відповідно до звіту ТОВ «Агрома» про
суму нарахованої заробітної плати за
серпень 2013 року, поданого до органів
Пенсійного фонду України, ОСОБА_1.
відпрацював у серпні 2013 року 31
календарний день.

Відповідно до актів про відсутність на
робочому місці директора ТОВ
«Агрома» ОСОБА_1. від 27, 28 та 29 серпня 2013
року, складених ТОВ «Агрома», то ОСОБА_1.
не було на роботі у зазначені дні.

На адресу ОСОБА_1. 26 листопада 2013 року
ТОВ «Агрома» направлено лист із
пропозицією з'явитись до товариства із
трудовою книжкою з метою оформлення
його звільнення.

11 грудня 2013 року ТОВ «Агрома» направило
ОСОБА_1 лист про необхідність надання
ним документів, які підтверджують
відсутність на робочому місці, та для
вирішення виробничих питань.

7 лютого 2014 року ТОВ «Агрома» на адресу
ОСОБА_1. направило лист - повідомлення
про звільнення та просило з'явитись із
трудовою книжкою для належного
оформлення звільнення.

11 січня 2014 року ОСОБА_1. направив на
адресу директора ТОВ «Агрома» ОСОБА_3.
вимогу про сплату йому вихідної
допомоги у розмірі 288 тис. грн.

Згідно з листом Мінсоцполітики
України вiд 21 серпня 2012 року
№ 9050/0/14-12/13 «Прo розрахунoк норми
тривалості робочого часу нa
2013 рік» у серпні 2013 року був 21 робочий
день.

На підставі наявних у справі доказів
суд правильно встановив, що у серпні 2013
року ОСОБА_1. відпрацював 19 робочих
днів.

Невиплачена ОСОБА_1 заробітна плата за
неповний серпень 2013 року у розмірі 10 857
грн 14 коп. 28 серпня 2013 року, тобто в день
його звільнення, була перерахована до
каси ТОВ «Агрома».

Таким чином остаточний розрахунок з
позивачем не було проведено станом на 28
серпня 2013 року та до дня розгляду
справи судом.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд виходив з того,
що днем звільнення ОСОБА_1. є 28 серпня 2013
року, проте на порушення вимог ст. 116
КЗпП України в день звільнення
розрахунок з ним не проведено, в
результаті чого суд дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ТОВ «Агрома» на користь ОСОБА_1.
заробітної плати за серпень 2013 року,
при цьому правильно виходив з положень
ст. 21 Закону України «Про оплату праці»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_85/ed_2013_07_04/pravo1/
Z950108.html?pravo=1>, згідно з якою працівник
має право на оплату своєї праці
відповідно до актів законодавства і
колективного договору на підставі
укладеного трудового договору.

Суд правильно виходив з того, що
відповідачем не надано доказів
письмового повідомлення позивача про
нараховані йому до сплати суми, що є
порушенням вимог ст. 116 КЗпП України,
якою покладено зазначений обов'язок
саме на роботодавця.

При цьому суд оцінив наданий
відповідачем лист від 26 листопада
2013 року № б/н та поштове повідомлення
про його отримання позивачем та дійшов
висновку, що вони не містять інформації
щодо дати та підстав звільнення
позивача, реквізитів відповідного
наказу та протоколу загальних зборів
товариства, а також нарахованих до
виплати сум у зв'язку зі звільненням, а
тому не можуть вважатися виконанням
відповідачем наведених вище
обов'язків.

Крім того, суд обґрунтовано
задовольнив вимоги позивача в частині
зміни формулювання причини його
звільнення та стягнення з ТОВ «Агрома»
на його користь вихідної допомоги.

Зокрема, суд правильно виходив з того,
що відповідно до протоколу загальних
зборів учасників ТОВ «Агрома» від 28
серпня 2013 року № 28/08 позивача звільнено
з посади директора товариства без
зазначення будь-яких причин для цього,
що не суперечить п. 17 положення № 170,
узгоджується з пп. 3 п. 6.4 контракту та є
підставою для виплати позивачу
вихідної допомоги.

При цьому суд правильно визнав
необґрунтованими доводи заперечень
відповідача проти цих позовних вимог з
посиланням на наказ від 28 серпня 2013
року № 1, яким позивача було звільнено
за прогули без поважних причин згідно з
п. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки у
рішенні загальних зборів ТОВ «Агрома»
від 28 серпня 2013 року № 28/08 не наведено
будь-яких причин для звільнення
позивача, тому таке звільнення
відповідно до п. 21
положення № 170 та п. 6.9 контракту мало
відбутися на підставі п. 8
ст. 36 КЗпП України з урахуванням
гарантій, встановлених контрактом.

Оцінивши наявні у справі докази,
зокрема акти про відсутність на
робочому місці директора ТОВ «Агрома»
від 27, 28, 29 серпня 2013 року, суд дійшов
правильного висновку, що відповідачем
не доведено, що особи, які підписали ці
акти у складі комісії, перебувають у
трудових відносинах з товариством,
їхні підписи непосвідчені,
автентичність підписів не доведена, а
питання щодо допиту складу членів
комісії в якості свідків під час
судового розгляду справи не
порушувалось.

Суд дійшов правильного висновку, що
відповідач не обґрунтував належними та
допустимими доказами своїх доводів
щодо відсутності позивача на робочому
місці 26, 27 та 28 серпня 2013 року. Наданий
суду табель робочого часу за серпень 2013
року, згідно з яким позивач був
відсутній на робочому місці у
зазначені дні, суд обґрунтовано визнав
таким, що суперечить наданим
відповідачем актам від 27, 28, 29 серпня 2014
року, дати в яких не узгоджуються з
табелем, звітом до органів Пенсійного
фонду України за серпень 2013 року,
згідно з яким позивач відпрацював
місяць із розрахунку 31 календарного
дня, а також його ж поясненням про
нарахування позивачеві заробітної
плати за серпень 2013 року та передачі її
до каси підприємства у розмірі 10 857 грн
14 коп., тобто за 19 робочих днів.

Щодо обчислення розміру вихідної
допомоги, то суд дійшов правильного
висновку, що вона підлягає виплаті
позивачу у розмірі, передбаченому
умовами контракту, а не ст. 44 КЗпП
України, у зв'язку з чим правильно
стягнув на користь позивача 288 тис. грн
вихідної допомоги.

Крім того, суд обґрунтовано відхилив
доводи заперечень відповідача в
частині спливу тримісячного строку
звернення до суду з цим позовом
відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України,
з посиланням на офіційне тлумачення
зазначеної норми Конституційним Судом
України, наведене у рішеннях від 22
лютого 2012 року № 4-рп/2012 та від 15 жовтня
2013 року № 8-рп/2013.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд першої
інстанції правильно визначився з
характером спірних правовідносин та
нормами матеріального права, які
підлягають застосуванню, повно,
всебічно та обґрунтовано встановив
обставини справи, надав належну оцінку
наявним у справі доказам, в результаті
чого ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.
213, 214 ЦПК України.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки в застосуванні матеріального
та процесуального закону, що призвело
до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що касаційну скаргу
представника ОСОБА_1. - ОСОБА_2.
необхідно задовольнити, а касаційну
скаргу ТОВ «Агрома» - задовольнити
частково, рішення апеляційного суду
скасувати із залишенням рішення суду
першої інстанції в силі з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 задовольнити.

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрома»
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 08 липня 2014 року скасувати,
рішення Печенізького районного суду
Харківської області від 29
травня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак