УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,
Євтушенко О.І., Іваненко
Ю.Г.,розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Могилів-Подільського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_6 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дністер-Агро» про
розірвання договору оренди землі та
повернення земельної ділянки, за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Дністер-Агро» на рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 27 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року прокурор звернувся до
суду із зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що 30 вересня 2011 року
між ОСОБА_6, як орендодавцем. і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Дністер-Агро» (далі -
ТОВ «Дністер-Агро»), як орендарем,
укладений договір оренди земельної
частки (паю), належної орендодавцю на
праві власності, площа якої становить
2,0572 га, яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області. Орендар порушив
умови взятих на себе зобов'язань за
договором оренди, оскільки у 2013 році
він не виплатив орендодавцю орендну
плату. Порушення умов договору оренди з
боку відповідача також полягає у тому,
що він протягом усього часу дії
договору не використовує орендовану
землю за її цільовим призначенням, що
призвело до занедбання земельної
ділянки та погіршення якісних
показників ґрунту.

Рішенням Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 травня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 14 липня 2014 року,
позов Могилів-Подільського
міжрайонного прокурора задоволено,
розірвано договір оренди землі від 30
вересня 2011 року, зареєстрований
відділом Держкомзему у
Могилів-Подільському районі
Вінницької області 16 грудня 2011 року №
01695, укладений між ТОВ
«Дністер-Агро» та ОСОБА_6

У касаційній скарзі ТОВ «Дністер-Агро»
просило скасувати рішення
Могилів-Подільського міськрайонного
суду Вінницької області від 27 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 14 липня 2014 року,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_6 є власником
земельної частки (паю) площею 2,0572 га,
яка розташована на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району
Вінницької області, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Дана обставина підтверджується
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 801817.

Згідно з витягом з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки ОСОБА_6,
площею 2,0572 га, станом на 8 квітня 2014 року
така оцінка становить 36 336 грн 28 коп.

30 вересня 2011 року між ОСОБА_6 і
відповідачем укладений договір оренди
(далі - Договір) вказаної вище земельної
ділянки строком на 10 років. Договір
оренди зареєстрований відділом
Держкомзему у Могилів-Подільському
районі Вінницької області, про що у
Державному реєстрі земель 16 грудня 2011
року вчинено запис за № 01695.

Пунктом 1.1 Договору сторони погодили,
що орендодавець надає, а орендар
приймає у строкове платне користування
земельну ділянку і на виконання умов
договору така земельна ділянка була
передана відповідачу, що
підтверджується актом
прийому-передачі земельної ділянки.

У Договорі сторони погодили, що орендна
плата вноситься орендарем в розмірі 3 %
проіндексованої грошової оцінки
земельної ділянки, що становить 619,57
грн. Орендна плата вноситься до 31
грудня кожного року оренди (п. п. 4.1, 4.2
Договору).

Та обставина, що ТОВ «Дністер-Агро»
порушено умови договору щодо строків
сплати орендної плати, та те, що таку
плату за 2013 рік виплачено лише у квітні
2014 року, визнано представником
відповідача в судовому засіданні, а
відтак дана обставина не підлягає
доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК
України.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що
земельна ділянка передається в оренду
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Цільове призначення земельної ділянки
- землі сільськогосподарського
призначення для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Згідно з п. 9.4 Договору орендар
зобов'язаний своєчасно вносити орендну
плату за користування земельною
ділянкою та використовувати земельну
ділянку за її цільовим призначенням
згідно з цим Договором.

Відповідно до п. 12.4 Договору дія
договору припиняється шляхом його
розірвання за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін унаслідок невиконання
другою стороною обов'язків,
передбачених договором.

Згідно з листом Інспекції сільського
господарства у Вінницькій області від 4
березня 2014 року № 10-02/603/14 земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення, які є в оренді ТОВ
«Дністер-Агро», на території
Бернашівської сільської ради
Могилів-Подільського району не
використовуються, посів
сільськогосподарських культур не
проводиться, заходи боротьби з
бур'янами не застосовуються, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані (забур'янені та заліснені).

У листі Вінницької філії Державної
установи «Інститут охорони ґрунтів
України» від 5 лютого 2014 року № 81
вказано, що відповідно до матеріалів
агрохімічного обстеження земель
сільськогосподарського призначення
землі «Бернашівської сільської ради,
які в оренді ТОВ «Дністер-Агро», не
використовується за своїм
призначенням, що призвело до
погіршення якісних показників ґрунту,
а саме: тривалого зниження родючості,
виведення земель із
сільськогосподарського обороту у
зв'язку з тривалим невикористанням
товариством даних земель, відбулося їх
заліснення, що унеможливлює подальше
використання для ведення
сільськогосподарського виробництва.

Згідно з довідкою Бернашівської
сільської ради від 1 квітня 2014 року № 55
ТОВ «Дністер-Агро» на території даної
сільської ради земельні частки (паї) не
обробляло з 2008 року. Додатком до
довідки є список орендарів даного
товариства, серед яких вказано також
ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що жодних доказів на підтвердження
обставин, якими представник
відповідача обґрунтовував
заперечення, зокрема, що ТОВ
«Дністер-Агро» використовує
орендовану землю за її цільовим
призначенням, відповідно до умов
договору оренди, на порушення вимог ст.
60 ЦПК України представник відповідача
суду не надав та не зазначив про
наявність таких доказів. Враховуючи те,
що відповідачем не виконано обов'язки,
передбачені договором оренди щодо
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням та своєчасного
внесення орендної плати, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Проте з такими висновками судів першої
та апеляційної інстанцій повністю
погодитися не можна виходячи з
наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України «Про оренду землі»
тощо.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або
змінений за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
оренду землі» орендодавець має право
вимагати від орендаря використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди; дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження
родючості ґрунтів, додержання
державних стандартів, норм і правил;
своєчасного внесення орендної плати.

Частиною 1 ст. 32 зазначеного Закону
передбачено, що на вимогу однієї із
сторін договір оренди може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24, 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Згідно з п. «ґ» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням.

З результатів аналізу зазначеного
вбачається, що підставою для
розірвання договору оренди землі є
саме факт використання земельної
ділянки не за цільовим призначенням, а
не власне невикористання земельної
ділянки.

Вирішуючи спір, суду не слід
ототожнювати поняття «невикористання
земельної ділянки за призначенням» та
«використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням», оскільки
останнє поняття застосовується до
випадків, коли на земельній ділянці із
певним цільовим призначенням
здійснюється діяльність, яка виходить
за межі відповідного цільового
призначення. Використання не за
цільовим призначенням передбачає дію -
використання, а за невикористання
(бездіяльність) не передбачається
позбавлення права користування.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Ухвалюючи рішення про розірвання
договорів оренди у зв'язку
невикористанням за цільовим
призначенням земельних ділянок та їх
не-обробленням, суд першої інстанції
посилався на лист Інспекції сільського
господарства у Вінницькій області від 4
березня 2014 року та лист Вінницької
філії Державної установи «Інститут
охорони ґрунтів України» від 5 лютого
2014 року, згідно з якими земельні
ділянки, які є в оренді ТОВ
«Дністер-Агро», не використовуються за
цільовим призначенням, посів
сільськогосподарських культур не
проводиться, заходи боротьби з
бур'янами не застосовуються, земельні
ділянки знаходяться в занедбаному
стані (забур'янені та заліснені), що
призвело до пониження якісних
показників ґрунту, що унеможливлює
подальше використання для вирощування
сільськогосподарських культур.

Судами попередніх інстанції
вищевикладеного не враховано, належним
чином не встановлено, чи є порушення з
боку орендаря умов договору, які
відповідно до ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» могли бути підставою для
дострокового розірвання договору
оренди.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За викладених обставин ухвалені у
справі судові рішення не можуть
залишатися в силі, оскільки судами
неправильного застосовано норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підлягають скасування з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дністер-
Агро» задовольнити частково.

Рішення Могилів-Подільського
міськрайонного суду Вінницької
області від 27 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 14 липня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Н.А.
Горелкіна О.І. Євтушенко І.М.
Завгородня Ю.Г.Іваненко