Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1508/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Доповідач Забродський М. І.
18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Житомирської
головуючого судді:
суддів: Заполовського
судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа - орган опіки та піклування
Тетерівської сільської ради
Житомирського району, про виселення та
зобов'язання не чинити перешкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 16
У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із вказаним позовом та просила
виселити відповідачів з житлової
кімнати АДРЕСА_1 Житомирського району
без надання іншого житлового
приміщення, зобов'язати їх не чинити
перешкоди у здійсненні будівельних
робіт для ізоляції виділених їй частин
цього будинку шляхом будівництва
дверного пройому з житлової кімнати 2-5
в житлову кімнату 1-5, перегородки в
житловій кімнаті 1-5 для утворення
житлового приміщення площею 10,5 кв.м. та
стягнути на користь держави судові
В обґрунтування позову зазначала, що їй
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом належить 2/3 частини
житлового будинку АДРЕСА_2
Житомирського району, а відповідачці
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
від 24 грудня 1993 року належить 1/3 частина
зазначеного будинку.
Вказаний будинок поділений між ними в
натурі рішенням Житомирського
районного суду від 22 липня 2013 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 виділено
частину житлового кімнати 1-5 площею 10,5
кв.м., а у користуванні відповідачки
залишилася частина цієї кімнати 1-5
Для ізоляції окремих виділених частин
будинку ОСОБА_3 зобов'язано було
провести відповідні будівельні роботи.
Проте вона рішення суду виконувати
відмовляється. Крім того, члени її сім'ї
відмовляються виселитися з належної їй
частини житлової кімнати та
перешкоджають здійснити
переобладнання спірної кімнати 1-5.
Вважає, що своїми діями відповідачі
порушують її право власності.
У вересні 2014 року ОСОБА_2 уточнила свої
позовні вимоги та просила виселити
відповідачів без надання іншого
житлового приміщення з частини
житлової кімнати АДРЕСА_1
Житомирського району відповідно до 2
будівельно-технічної експертизи від 10
квітня 2011 року проведеної по цивільній
справі №2-403 за 2011 рік.
Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 вересня 2014
року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у
здійсненні будівельних робіт по
створенню дверного пройму з житлової
кімнати 2-5 в житлову кімнату 1-5,
будівництва перегородки в житловій
кімнаті 1-5 таким чином, щоб для її
користування утворилось житлове
приміщення площею 10,5 кв.м., для ізоляції
окремих виділених частин будинку
АДРЕСА_1 Житомирського району та
області, відповідно до другого
варіанту висновку судової
будівельно-технічної експертизи
№301/05.11 від 10 квітня 2011 року, проведеної
судовим експертом Горкушею М.Д. в
цивільній справі №2-403/11 та відповідно
до рішення Житомирського районного
суду від 22 липня 2013 року, ухваленого по
справі №278/3506/13-ц.

Стягнуто з відповідачів на користь
держави на відшкодування судового
збору в дольовому порядку 243 грн. 60 коп.,
тобто по 60 грн. 90 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, в частині задоволених
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Посилається на те, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Під час розгляду справи районний суд не
врахував, що рішенням Житомирського
районного суду по справі №2-403/11 її не
зобов'язували будувати двірний пройом
з житлової кімнати 2-5 в житлову кімнату
1-5, а також такого ж права не мала на
підставі рішення суду і ОСОБА_2

Зазначеним рішенням суду було
зобов'язано її демонтувати перегородку
в житловій кімнаті 1-5 та змурувати
перегородку в житловій кімнтаі 1-5 таким
чином, щоб утворилося два приміщення
площею 10,5 кв.м. та 4,8 кв.м. Вважає, що такі
роботи є різними по своєму виконанню.
Тому районний суд не може її
зобов'язувати не чинити перешкоди
ОСОБА_2 у проведенні будівельних робіт,
які не передбачені виконанням рішення
суду.

Крім того до неї не зверталася
позивачка та не надавала будь-яких
документів щодо проведення
будівельних робіт з перепланування.

При проведенні судової
будівельно-технічної експертизи не
було враховано експертом, що
перенесення дерев'яної стіни між
кімнатами 1-4 та 1-5 неможливе, так як вона
сприймає навантаження від перекриття
та конструкцій даху. Тому виконання
рішення суду може бути підставою для
зруйнування будинку.

Вважає, що права позивачки вона не
порушує та не чинить їй перешкод у
користуванні своєю власністю.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга є не обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_2 є власником 2/3 ідеальних частин
житлового будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1 Житомирського
району. ОСОБА_3 є власником 1/3 ідеальних
частини цього будинку на підставі
договору дарування від 24 грудня 1993
року.

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 22 липня 2013
року проведено поділ цього будинку
відповідно до ідеальних частин його
співвласників(а.с.8-9).

Цим рішенням, для ізоляції окремих
виділених частин будинку, зобов'язано
ОСОБА_3 демонтувати перегородку в
житловій кімнаті 1-5 та змурувати в цій
кімнаті перегородку з тим, щоб
утворилося приміщення площею 10,5 кв.м та
4.68 кв.м., демонтувати перегородку в
житловій кімнаті 1-4 збільшивши розмір
її на 4.8 кв.м., або здійснити таке
переобладнання ОСОБА_2 за рахунок
ОСОБА_3

Проте дане рішення суду не виконує
ОСОБА_3, в кімнаті 1-5 не встановлює
перегородку з тим щоб ОСОБА_2 мала
можливість користуватися частиною
цієї кімнати розміром 10.5 кв.м.,
визначеною рішенням суду.

Крім того, в кімнаті 1-5 продовжують
проживати, як відповідачка так і члени
її сім'ї, внаслідок чого чиняться
перешкоди для влаштування перегородки
позивачкою

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Виходячи з наведеного колегія суддів
вважає, що при розгляді справи судом
дотримані вимоги цивільного
процесуального закону, всебічно, повно
й об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана їм належна оцінка. Висновок
суду відповідає встановленим
фактичним обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Відтак підстави для скасування рішення
районного суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315
ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: