АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Мазурик О.Ф.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Фінансова ініціатива» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива», у якому, з урахуванням
збільшення позовних вимог, просила
стягнути з останнього на свою користь
залишок банківського вкладу в розмірі 9
730 грн., 4 030 грн. та 23079,37 грн. пені за
прострочення повернення владу, 1 455 грн.
процентів річних за вкладами та в
рахунок відшкодування моральної шкоди
25 000 грн..

Справа № 755/21741/14 Апеляційне
провадження № 22-ц-796/13143/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Бартащук Л.П.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д. В
обґрунтування позову зазначала, що
16.07.2013 року вона уклала з ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива» два договори
банківського вкладу («постійний
вкладник» та «надійні заощадження») № 3
7-10/211160 та № 37-10/211163. За договором №
37-10/211160 вона розмістила банківський
депозит на суму 2 000 доларів США, що
еквівалентно 26 000 грн., строком до 21.07.2014
року, а за договором № 37-10/211163 вона
розмістила банківський депозит на суму
1 820 доларів США, що еквівалентно 23 660
грн., під 10,5 %, строком до 21.07.2014 року.
15.07.2014 року вона звернулася з письмовою
заявою про повернення їй грошових
вкладів готівкою у валюті вкладів,
проте кошти їй повернуто не було. Після
звернення неї до банку 23.07.2014 року та
виклику наряду міліції їй частинами (24,
28 та 30 липня) повернули банківський
вклад за договором № 37-10/211160 у
загальному розмірі 2 000 доларів США.
Оскільки вклад було повернуто з
порушенням строку вважає, що їй має
бути сплачена пеня з розрахунку 3 % за
один день прострочення. За договором №
37-10/211163 сума вкладу, всупереч її заяві
про повернення їй банківського вкладу
у валюті вкладу готівкою через касу
банку, була перерахована на картковий
рахунок. При цьому, банком їй було
запропоновано отримувати грошові
кошти по 100 доларів США за чергою по
запису, в інший спосіб отримати свій
вклад для неї було неможливим.

На час розгляду справи за договором №
37-10/211163 вона фактично отримала на руки
403 доларів США, сума залишку вкладу
складає 9 730 грн., 1 455 грн. процентів
річних за вкладом, пеня за 25 днів (у
період часу з 15.08.2014 року по 18.08.2014 року)
з розрахунку 3 % за один день
прострочення складає 23 079, 37 грн.. Крім
того вона є матір'ю - одиначкою, сама
виховує 6-місячну дитину, має на
утриманні хворого батька і
розраховувала на те, що 21.07.2014 року
зможе використати належні їй грошові
кошти (вклад та нараховані проценти) на
свій розсуд, а не отримувати їх
частинами, що завдає незручностей та
нервового напруження і призводить до
моральних страждань.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.09.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду
позивач подала апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, суд не взяв
до уваги, що банк належно та своєчасно
не виконав умов договору, оскільки вона
не змогла отримати вклад після
закінчення строку депозитного
договору, а 2 000 доларів США з порушення
строку повернення вкладу та лише після
виклику працівників міліції та
звернення до прокуратури. Крім того, їй
до цього часу не повернуто 9 730 грн. (720
доларів США) по вкладу та проценти у
розмірі 1 455 грн. (110 доларів США) по обом
вкладам.

У судовому засіданні апелянт та її
представник ОСОБА_4 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представник відповідача Музичук Ю.А.
просила апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, посилаючись на його
законність та обґрунтованість. При
цьому пояснити чому виплата по
договору № 37-10/211160 була проведена не
однією сумою, а у різні дні частинами не
змогла. На вимогу суду виписку з
рахунку про зняті позивачкою кошти по
договору № 37-10/211163 не надала та надалі
у судові засідання не з`явилася.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з`явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
16.07.2013 року ОСОБА_1 уклала з ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива» договір
банківського вкладу № 37-10/211160 (вклад
«постійний вкладник»), згідно з яким
розмістила банківський депозит на суму
2 000 доларів США, під 11,50 % річних строком
до 21.07.2014 року.

Цього ж дня позивач уклала з ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива» договір
банківського вкладу № 37-10/211163 (вклад
«надійні заощадження»), згідно з яким
розмістила банківський депозит на суму
1 820, 00 доларів США під 10,50 % річних
строком до 21.07.2014 року.

15.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
відповідача з письмовою заявою про
повернення їй грошового вкладу
готівкою у валюті вкладу (заява
зареєстрована 16.07.2014 року).

Відповідно до п. п. 3.2., 3.3. договору №
37-10/211160 остаточний розрахунок з
вкладником (повернення суми вкладу)
здійснюється у готівковій формі, якщо
вкладник не обрав іншу форму отримання
готівкових коштів, подавши до банку
відповідну заяву.

Сума нарахованих процентів
виплачується щомісячно починаючи з 1
-го (першого) банківського дня місяця,
наступного за місцем нарахування та в
«Дата повернення», зазначену у п. 1.1
цього договору або в день повернення
вкладу з інших підстав, передбачених
цим договором та законодавством
України. Сума нарахованих процентів
перераховується банком шляхом
безготівкового перерахування на
власний поточний ( з використанням
платіжної картки) рахунок вкладника
відкритий у банку на підставі
письмової заяви вкладника.

Через касу банку позивачці було
повернуто суму вкладу - 2 000 доларів США
за договором № 37-10/211160 та перераховано
на картковий рахунок позивачки
нараховані проценти.

Згідно з випискою ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» по рахунку НОМЕР_1,
відповідачем 21.07.2014 року в повному
обсязі на рахунок ОСОБА_1 був
повернутий депозит в сумі 1 820 доларів
США згідно договору № 37-10/211163 та
нараховані проценти за вказаним
договором.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
банком умови договорів виконані у
повному обсязі.

Колегія суддів не може погодитися з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки вони не в повній
мірі відповідають встановленим
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення.

З матеріалів справи вбачається, що
16.07.2013 року між сторонами було укладено
два договори банківського вкладу №
37-10/211160 та № 37-10/211163, за якими позивач
передала банку відповідно 2 000 доларів
США, під 11,50 % річних строком до 21.07.2014
року та 1 820, 00 доларів США під 10,50 %
річних строком до 21.07.2014 року.

16.07.2014 року ОСОБА_1 подала відповідачу
заяву про повернення вкладів та
відсотків за користування вкладами
готівкою через касу банку у зв`язку із
закінченням строку договору.

Проте, у день закінчення строку
договорів грошові кошти позивачці
повернуто не було.

По договору № 37-10/211160 вклад було
повернуто через касу банку у наступні
дні: 24.07.2014 року - 1 000 доларів США, 28 та 30
липня по 500 доларів США, а відсотки
перераховано на картковий рахунок.

Вказуючи на те, що банк повністю
виконав зобов`язання за вказаний
договором суд виходив з того, що
остаточний розрахунок у безготівковій
формі з вкладником у день розірвання
договору проводиться лише при
достроковому розірванні договору, а
також з того, що позивач не надала
доказів, що з`являлася у відділення
банку для отримання вкладу 21.07.2014 року
чи в інші дні, ніж ті, у які кошти були
видані.

Разом з тим, відповідно до п. 3.3 договору
остаточний розрахунок банку з
вкладником (повернення суми вкладу)
здійснюється у готівковій формі, якщо
вкладник не обрав іншу форму отримання
грошових коштів, подавши до банку
відповідну заяву. Позивач іншу форму
розрахунку не обирала, день закінчення
строку дії договору - 21.07.2014 року, а
відтак у зазначений день позивач мала
отримати суму вкладу, проте її не
отримала. З відповіді банку № 1081 від
04.08.2014 року вбачається, що у день
закінчення строку дії договору позивач
зверталася до банку з питання
отримання вкладу, проте грошові кошти
їй виплачено не було. Як зазначено у
листі: «… ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» вживає всіх необхідних
заходів щодо невідкладного вирішення
ситуації, викладеної у Вашому
зверненні» (а.с. 73). Дата такого
звернення зазначена 21.07.2014 року. Крім
того, на виконання умов договору банк
мав повернути вклад повністю одним
платежем, оскільки позивач у заяві про
повернення вкладів не вказувала про
часткове повернення вкладу, проте
24.07.2014 року банк виплатив лише частину
вкладу - 1000 доларів США, а надалі також
у різні дні 28 та 30 липня повернув ще по
500 доларів США, що підтверджується
заявами на видачу готівки та не
заперечується сторонами.

Суд першої інстанції правильно
встановивши ці обставини, дійшов
помилкових висновків про те, що позивач
не надала доказів її звернення до банку
саме 21.07.2014 року з питання отримання
вкладу через касу банку чи у інші дні,
ніж ті у які вклад було виплачено та, що
банк не порушив умови договору щодо
своєчасного повернення вкладу.

Суд також помилково вважав
перерахування відсотків за
користування вкладом за договором №
37-10/211160 та вкладу разом з відсотками за
договором № 37-10/211163 на картковий
рахунок позивачки належним виконанням
своїх зобов'язань, при цьому суд не
перевірив доводів позивачки про
неможливість зняття цих коштів з
карткового рахунку

Відповідно до правової позиції,
викладеної у постанові Верховного Суду
України № 6-39 цс13 від 29.05.2013 року банк
зобов`язаний повернути депозитні кошти
з процентами у строк закінчення дії
договору, якщо вкладник звернувся із
заявою про повернення вкладу. У разі
порушення грошових зобов'язань банк
має сплатити вкладнику проценти по
банківському вкладу за прострочений
строк до дня фактичного повернення
коштів вкладником, а також 3 % річних та
суму відповідно до індексу інфляції за
несвоєчасне виконання грошового
зобов`язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

У правовій позиції, викладеній у
постанові Верховного Суду України №
6-140 цс 13 від 25.12.2013 року зазначено, що
відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК
України зобов'язання банку з
повернення вкладу за договором
банківського вкладу (депозиту)
вважається виконаним з моменту
повернення вкладу вкладнику готівкою
або надання іншої реальної можливості
отримати вклад та розпорядитися ним на
свій розсуд (наприклад, перерахування
на поточний банківський рахунок
вкладника у цьому ж банку, з якого
вкладник може зняти кошти чи проводити
ними розрахунки з допомогою платіжної
банківської картки). У випадку
перерахування коштів на поточний
банківський рахунок вкладника в цьому
ж банку, однак не надання вкладнику
можливості використання цих коштів
зобов'язання банку з повернення вкладу
не є виконаним і до банку слід
застосувати відповідальність за
порушення грошового зобов'язання,
передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов`язковим для всіх суб`єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов`язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Суд першої інстанції не врахував
зазначених положень та помилково
дійшов висновку про те, що
перерахування вкладу та відсотків за
користування вкладами на картковий
рахунок позивачки за відсутності
реальної можливості отримати ці кошти
та розпорядитися ними на свій розсуд є
належним виконанням зобов`язання по
поверненню вкладу та сплати відсотків
за користування вкладами.

За вказаних обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

При розгляді справи встановлено, що
позивачка, незважаючи на знаходження
грошових коштів на її карткових
рахунках, не має реальної можливості
отримати всю суму вкладу у розмірі 1 850
доларів США за договором № 37-10/211163.

Відповідно до квитанцій позивач за
період з 07.08.2014 року по день розгляду
справи змогла зняти з карткового
рахунку 1 253 доларів США (а.с. 28, 149, 150).
Відповідач будь - яких доказів виплати
інших сум позивачці не надав. За таких
обставин колегія суддів приходить до
висновку, що вимоги про стягнення
залишку коштів з рахунку у розмірі 567
доларів США, що еквівалентно на день
ухвалення рішення 8 943,80 грн. ( 567 * 15,7739) є
законними та обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Оскільки колегією суддів встановлено,
що відповідачем прострочено строк
виконання зобов`язань по поверненню
вкладу, вимоги про стягнення процентів
по банківському вкладу за прострочений
строк до дня фактичного повернення
коштів вкладником (позивач просить
стягнути такі проценти до 21.08.2014 року) у
розмірі 1 090 грн. також підлягають
задоволенню.

Оскільки договорами про депозитні
вклади сторони не передбачили
відшкодування моральної шкоди, а також
не передбачили стягнення неустойки у
вигляді пені у випадку невиконання чи
прострочення виконання зобов`язань за
договором колегія суддів приходить до
висновку, що вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

На спірні правовідносини поширюється
положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо
стягнення 3 % річних від простроченої
суми за несвоєчасне виконання
грошового зобов`язання, проте таких
вимог позивачкою не заявлено. Вимоги ж
про стягнення пені відповідно до
положень Закону України «Про захист
прав споживачів» є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь держави
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» на користь
ОСОБА_1 567 доларів США, що еквівалентно 8
943,80 грн. неповернутого депозитного
вкладу та 1 090 грн. процентів за
користування вкладом.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Фінансова ініціатива» на користь
держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді