У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Леванчука А.О., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
захист честі, гідності, ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 липня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 15 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 26 березня 2014 року у денний час на
вул. Я. Мудрого, біля перехрестя з вул.
Соборності у м. Славута відповідач
протиправно, без її дозволу
сфотографував її, після чого
роздрукував та виготовив листівки на
листках паперу формату А4, на яких
розмістив її фотографію з текстом
недостовірної, негативної інформації.
Листівки відповідач 27 березня 2013 року
розклеїв у поліклініці Славутської
ЦРЛ, де позивачка працює головною
медичною сестрою, тобто поширив
недостовірну, негативну інформацію про
її приватне життя, що порочить її честь,
гідність та ділову репутацію.
Позивачка вважає, що навмисними
неправомірними діями відповідача, а
саме фотографуванням без її на те
згоди, поширенням її фотографії, а
також недостовірної, негативної
інформації про її приватне життя, їй
завдана моральна шкода, яку вона оцінює
у 60 тис. грн. Внаслідок цього вона
перенесла психологічний стрес, через
що лікувалася у період з 31 березня 2014
року по 11 квітня 2014 року у Славутській
ЦРЛ, тому просила стягнути з ОСОБА_4 на
її користь 60 тис. грн. моральної шкоди.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24
липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 15 вересня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивачка не надала
суду належних та допустимих доказів на
підтвердження факту фотографування,
розповсюдження фотографій та
поширення недостовірної, негативної
інформації саме відповідачем.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать нормам процесуального
права та не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи,
позивачка про розгляд справи 16 липня 2014
року та 24 липня 2014 року була
повідомлена належним чином, у
матеріалах справи містяться
відповідні розписки (а. с. 25, 32), проте у
судові засідання не з'явилася.

23 липня 2014 року позивачка та її
представник подали до суду заяви про
відкладення розгляду справи,
призначеного на 24 липня 2014 року на 15
год. 00 хв., у зв'язку з тим, що
ОСОБА_6 (адвокат позивачки) приймає у
цей день участь у розгляді
кримінальної справи (а. с. 33-34).

Згідно з ч. 3 ст. 169 ЦПК України неявка
представника в судове засідання без
поважних причин або неповідомлення ним
про причини неявки не є перешкодою для
розгляду справи. За клопотанням
сторони та з урахуванням обставин
справи суд може відкласти її розгляд.

Суд першої інстанції, вважаючи
зазначені у заявах причини
неповажними, розглянув справу без
участі позивачки та вирішив питання по
суті заявлених нею вимог.

При цьому не звернув уваги на ч. ч. 1-3 ст.
10 ЦПК України, згідно яких цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Змагальність - один із найбільш
важливих конституційних принципів
сучасного судочинства. Він створює
умови для всебічного та повного
дослідження обставин справи та
постановлення судом обґрунтованого та
законного рішення. У цивільному
судочинстві змагальність виявляється,
зокрема, в тому, що дії суду залежать
від вимог позивача та заперечень
відповідача, суд вирішує справу в межах
заявлених вимог та на підстав наданих
йому доказів.

Тобто, суд у порушення основоположного
принципу цивільного судочинства -
змагальності сторін, розглянув справу
без участі позивачки, дослідив надані
нею докази без можливості їх доведення
та ухвалив рішення по суті заявлених
вимог.

Також не звернув уваги, що відповідно
до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України позовна
заява залишається без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове засідання
без поважних причин, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності. Статтею 169 ЦПК
України визначено наслідки неявки в
судове засідання особи, яка бере участь
у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169 ЦПК України
та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України законом
надано суду право залишити позовну
заяву без розгляду за наявності таких
умов у сукупності: позивача належним
чином було повідомлено про час і місце
розгляду справи; позивач повторно не
з'явився в судове засідання без
поважних причин; від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Розгляд судом першої інстанції справи
у відсутності позивача, якщо від нього
не надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, цивільним
процесуальним законодавством не
передбачено, оскільки правовим
наслідком неявки належно
повідомленого позивача в судове
засідання без позивача є залишення
позовної заяви без розгляду.

Апеляційний суд у порушення ст. 303 ЦПК
України належним чином доводи
апеляційної скарги не перевірив, на
вказані порушення норм процесуального
права уваги не звернув та помилково
залишив без змін рішення суду першої
інстанції.

Таким чином судами не враховані норми
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановлені
та не перевірені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, тому відповідно до
ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 24
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 15
вересня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Леванчук

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко