Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 19
листопада 2014 року в справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: орган опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради, Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання права власності,
припинення права власності, виселення,
витребування документів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з позовом, в якому
просило звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі йому будинку
АДРЕСА_1 у власність, визнати за ним
право власності на вказаний будинок,
припинити право власності ОСОБА_2,
виселити з нього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, витребувати у ОСОБА_2
правовстановлюючі документи.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року
ПАТ «Дельта Банк» відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 19
листопада 2014 року рішення Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2014 року скасовано та ухвалено
нове, яким позов ПАТ «Дельта Банк»
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 0,
укладеним 20 березня 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, яка станом на 22
листопада 2013 року складала 814 438,03 грн, а
саме: 506 345,20 грн - тіло кредиту, 308 092,83 грн
- відсотки за користування кредитом,
звернуто стягнення за договором
іпотеки № 0/4251000/0/З від
20 березня 2008 року, укладеного між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2, на предмет
іпотеки - будинок АДРЕСА_1 шляхом
передачі ПАТ «Дельта Банк» права
власності на нього.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право
власності на будинок АДРЕСА_1,
загальною площею 53 кв.м, житловою
площею 36,9 кв.м.

Припинено право власності ОСОБА_2 на
вищезазначений будинок.

В решті позову ПАТ «Дельта Банк»
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 просять скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права і неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження по
вищевказаній справі слід відмовити,
виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та
оскаржуваного рішення вбачається, що
скарга є необґрунтованою і наведені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності рішення апеляційного
суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 39 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
з урахуванням положень ч.3 ст. ст. 33, 36, ч.
1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що з урахуванням цим
норм права не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
в такий спосіб і набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду, оскільки цими
нормами передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі ч. 2 ст. 16
ЦК України має право вимагати
застосування його судом.

Відповідно до ч.1 ст. 590, ст. 578 ЦК
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки здійснюється лише за
рішенням суду, якщо для укладення
такого договору щодо майна фізичної
особи вимагалось отримання згоди чи
дозволу іншої особи чи органу.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, апеляційний суд
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого не
вбачається.

Доводи заявників зводяться до оцінки
доказів, їх належності та допустимості,
проте в силу ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
відкритті касаційного провадження в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи:
орган опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську
ради, Державна реєстраційна служба
України про звернення стягнення на
предмет іпотеки, визнання права
власності, припинення права власності,
виселення, витребування документів.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити заявникам.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.І. Журавель