Справа № 303/6858/14-ц
№ 2/303/3648/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 року
м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І.., з участю
представника позивача Борисової Г.Й.,
відповідача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Мукачево цивільну справу за позовом
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В :

Державне територіально-галузеве
об'єднання «Львівська залізниця»
звернулось з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.05.2014
року проведено обстеження земельних
ділянок в межах смуги відведення
залізниці. В ході комісійного
обстеження на перегоні
Чинадієво-Кольчино з 1694 км пікет 3 по 1695
км пікет 7 встановлений та зафіксований
актом факт самовільного захвату земель
смуги відведення залізниці гр. ОСОБА_2
Згідно з актом повторного комісійного
обстеження земельної ділянки від 30.09.2014
року встановлено, що дворогосподарство
відповідача розміщене на 1694 км ПК5-6.
Ширина смуги відведення залізниці
відповідно до державного акта на право
постійного користування землею серії
ІІ- ЗК № 000629 від 02.12.1997 року на цій
ділянці становить 20,0 м, при цьому
фактична відстань від осі 1-ї головної
колії до дворогосподарства становить
15,7 м. Відповідачем захоплено та
огороджено парканом від земель
залізниці та сусідніх
дворогосподарств земельну ділянку
довжиною 4,3 м у напрямку осі 1-ї колії,
ширина 29,8 м, загальною площею 0,012814 га
(128,14 кв.м.), чим порушено право
користування позивача земельною
ділянкою.

В судовому засіданні представник
позивача Борисова Г.Й. позов підтримала
з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав та показав, що усунув
перешкоди у користуванні земельною
ділянкою самостійно, про що було
складено акт.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
такого висновку.

Частиною 1 ст.92 ЗК України передбачено,
що право постійного користування
земельною ділянкою - це право володіння
і користування земельною ділянкою, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, без встановлення строку.

Відповідно до ч.1 ст.91 ЗК України
власники земельних ділянок зобов'язані
не порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів.

Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 16 квітня 2004 року № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Положеннями ст. 68 ЗК України, ст. 11
Закону України «Про транспорт», ст. 6, 23
Закону України «Про залізничний
транспорт»передбачено, що до земель
залізничного транспорту належать
землі, надані в користування
підприємствам і організаціям
залізничного транспорту відповідно до
чинного законодавства України. До
складу цих земель входять землі, які є
смугою відведення залізниць під
залізничним полотном та його
облаштуванням, станціями та іншими
будівлями і спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонного, колійного,
вантажного, пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації, під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями, іншими
спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою. Захист
прав на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі державного акту на право
постійного користування землею серії
ІІ-ЗК № 000629 від 02.12.1997 року, копії
технічної документації із землеустрою,
ДТГО «Львівська залізниця» належить
право постійного користування
земельною ділянкою площею 64,09 га на
території Мукачівського району
Закарпатської області в тому числі на
території Чинадіївської селищної ради
в межах ділянки № 2 від Б до В, що є
смугою відведення залізниці під
залізничним полотном (а.с.5-6).

В ході проведення обстеження земельної
ділянки на території Чинадіївської
селищної ради Мукачівського району
Закарпатської області в межах
обслуговуючої дільниці ПЧ-14 перегону
Чинадієво-Кольчино 1698+697 - 1697+223 виявлено
самовільне захоплення земель смуги
залізниці шляхом встановлення
парканів. За результатами проведення
обстеження був складений акт від 30.05.2014
року. Крім того, відповідно акту від
30.09.2014 року в ході повторного
обстеження земельної ділянки було
встановлено, що ОСОБА_2, який є
власником домоволодіння в АДРЕСА_1 та
яке межує із землями відведених
залізниці, самовільно захопив та
огородив парканом земельну ділянку
довжиною 4,3 м у напрямку осі 1-ї колії,
ширина 29,8 м, загальною площею 0,012814 га,
тобто 128,14 кв.м., яка відноситься до
земель залізничного транспорту (а.с.8,9).

Так, згідно ст. 212 ЗК України самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними.

Згідно п.б ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюються шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

Однак, судом встановлено, що згідно
акту обстеження дворогосподарства гр.
ОСОБА_2, 1938 р.н., мешканця АДРЕСА_1, на
земельній ділянці від смуги відводу
залізниці ніяких будівель і споруд не
виявлено, огорожа на земельній ділянці
відсутня (а.с. 27).

З огляду на вищенаведене, судом
встановлено, що відповідачем не
порушено жодних прав або інтересів
позивача у зв'язку з демонтажем
огорожі, перешкод в користуванні
спірною земельною ділянкою відповідач
не чинить, у зв'язку з чим, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10,11,11-1, 60, 88, 209, 215-218 ЦПК
України, ст.ст.68,92,95,96, 152, 212 ЗК України,
ст. 15, 16, 391 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою відмовити.

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча

О.В.Гутій