Справа № 591/4734/14-ц
Провадження № 2/591/1805/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого - судді Мальованої-Когер
В.В.

при секретарі -Карпенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа : Третя
Сумська державна нотаріальна контора,
про зміну черговості одержання права
на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду 27.06.2014
року. Свої вимоги мотивувала тим, що
разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 вона
проживала однією сім'єю, за життя
померлого опікувалася про нього,
матеріально забезпечувала та надавала
йому іншу допомогу. ОСОБА_3 за чотири
роки до смерті перебував у
безпорадному стані та ІНФОРМАЦІЯ_1 він
помер. За життя ОСОБА_3 склав два
заповіти від 06.06.2000 року та 21.01.2009 року,
яким відмінено попередній. За останнім
заповітом відповідачка ОСОБА_2 була
єдиною спадкоємицею після померлого.
Однак цей заповіт був визнаний судом
нікчемним. Таким чином, оскільки
відповідачка є спадкоємицею за законом
1 черги, а вона (позивачка) - 4 черги,
просила постановити рішення, яким
змінити черговість одержання
спадкоємцями за законом права на
спадкування та надати її право на
спадкування після померлого ОСОБА_3,
разом із спадкоємцями першої черги
відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 та позивачка свої
вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5
та відповідач проти вимог
заперечували, вважали, що вимоги
позивача та його представника не
ґрунтуються на вимогах закону, є
безпідставними. Тому просили відмовити
у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників
процесу, в тому числі свідків,
дослідивши матеріали даної цивільної
справи та цивільні справи № 2-120/12, №
591/5502/13-ц, матеріали ЖРЗПЗ 1277, приходить
до висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити за
необґрунтованістю виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено, що 06.06.2000 року
ОСОБА_3 вчинив заповіт, яким належну
йому на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 заповів своїй доньці ОСОБА_6.
21.01.2009 року ОСОБА_3 вчинив новий заповіт,
яким усе своє майно заповів ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.6)
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після
померлого відкрилася спадщина.
Сторони неодноразово оспорювали в
судовому порядку як заповіт так і
піднімали питання щодо встановлення
черговості спадкування. Так, зокрема
рішенням Зарічного районного суду від
22.05.2013 року (а.с.86-90), ухвалою
Апеляційного суду Сумської області від
19.06.2013 року заповіт від 21.01.2009 року
визнано нікчемним із-за порушень
нотаріуса, який його посвідчував.

Крім того, рішенням апеляційного суду
Сумської області від 22.04.2014 року було
встановлено, що заповіт , який склав
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 не визнавався
недійсним з з застосуванням наслідків
його недійсності, а був визнаний
нікчемним, тобто такий заповіт не має
юридичної сили, а він є недійсним з
моменту його вчинення, а не з моменту
визнання його недійсним (а.с. 59-61).

Представник позивача та сам позивач за
даним позовом посилаються на те, що
ОСОБА_1 має право на одержання права на
спадкування, за умови , що вона протягом
тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкодавцеві, який
через свій похилий вік, тяжку хворобу
або каліцтво був у безпорадному стані.

Суд не може погодитися із даним
твердженням. Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням зокрема у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Так, згідно рішення апеляційної
інстанції, що згадувалося вище ( від
22.04.2014) було встановлено, що дійсно
позивачка - ОСОБА_1 дійсно проживала
однією сімєю з померлим ОСОБА_3 не менше
5 років до смерті останнього.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менше як
п'ять років до часу відкриття спадщини.
Тобто, ОСОБА_1 отримала таке право
відповідно до цієї норми.

Судами першої та апеляційної інстанції
в своїх рішеннях неодноразово
наголошувалося і про стан здоров'я
ОСОБА_3 а також матеріальний стан
тощо.Так, зокрема, рішенням Зарічного
районного суду м.Суми від 13.11.2012 року
(а.с.7-9) за позовом ОСОБА_2 на ОСОБА_1,
приватного нотаріуса Сумського
нотаріального округу ОСОБА_7, третя
особа Третя Сумська держнотконтора
про визнання заповіту недійсним , яке
набрало законної сили було
встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3
усвідомлював свої дії, мав задовільний
стан здоров'я, розумів значення своїх
дій на час складання заповіту від 2009
року. В той же час в даній справі
позивачка стверджує, що ОСОБА_3
перебував у безпорадному стані.
Також, аналізуючи надані сторонами
докази та витребувані судом матеріали
цивільних справ, суд вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до
ст. 225 ЦК України «правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним…».

Ст. 1259 ЦК України передбачає, що зміна
черговості одержання права на
спадкування допускається лише у
випадках, коли спадщину прийняли за
законом різних черг.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи відповідачка ОСОБА_2 є
спадкоємицею за заповітом. Отже, права
на зміну черговості одержання спадщини
ОСОБА_3 не має.

Суд вважає за необхідне також
зазначити, що він критично відноситься
до показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 , а
також позивача ОСОБА_1щодо
безпорадного стану спадкодавця та
утримання його позивачкою, оскільки
вони не узгоджуються між собою,
суперечать доказам, які надані
сторонами та спростовуються
матеріалами досліджених судом
цивільних справ. Більш того, як
пояснила в суді позивач ОСОБА_1 вона
мала однаковий стан здоров'я з ОСОБА_3 з
2010 року, що підтвердила суду свідок
ОСОБА_8

Отже за вищенаведених обставин
суд приходить до висновку, що у позові
необхідно відмовити в зв'язку його
необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 57-60, 88,212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити
в зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції, а особи, що не
брали участі у судовому процесі -
протягом того ж терміну з дня отримання
копії судового рішення.

СУДДЯ
В.В.МАЛЬОВАНА-КОГЕР