Справа №483/1174/14-ц 04.12.2014 04.12.2014 04.12.2014
Провадження №22-ц/784/3349/14
Провадження № 22ц-/784/3349/2014
Головуючий у першій інстанції: Рак Л.М.
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

іменем України

04 грудня 2014 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання Кудрі
В.М.,

за участю відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 6 жовтня 2014 року

за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" (далі -
ПАТ КБ „Приватбанк") до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ПАТ КБ „Приватбанк"
звернулось з позовом, до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що згідно з договором
від 10 березня 2006 року ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36 % річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 порушує
кредитні зобов'язання та має станом на
30 квітня 2014 року заборгованість у
розмірі 44134 грн. 62 коп. (7759 грн. 04 коп. -
заборгованість за кредитом, 33797 грн. 74
коп. - заборгованість по процентам, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 2077 грн.
84 коп. - штраф (процентна складова),
позивач просив стягнути з відповідача
вказану заборгованість.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 6 жовтня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Приватбанк", посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм процесуального права, просило
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 10 березня 2006 року
ОСОБА_3 отримав у ЗАТ КБ «Приватбанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк») кредит у розмірі 10000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення до 1 травня 2009 року, що
відповідає строку дії картки (а.с. 8, 66).

Відповідно до ст. 257 та ч. 2 ст. 258 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з погоджених сторонами
Правил користування платіжною картою
(далі - Правила), термін позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років (п. 5.12). Таке збільшення позовної
давності відповідає положенням ч. 1 ст.
259 ЦК України.

Згідно ст. 261 ЦК України початок
перебігу позовної давності співпадає з
моментом виникнення у зацікавленої
сторони права на позов.

Відповідно до п. 3 Правил, картка діє в
межах визначеного нею строку. За п. 5.4
Правил визначено, що строк погашення
процентів по кредиту - щомісячно за
попередній місяць, а строк погашення
кредиту - в повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, зазначеного на
платіжній картці.

За таким договором, що визначає
щомісячні платежі погашення кредиту та
кінцевий строк повного погашення
кредиту перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі зі
спливом останнього дня місяця дії
картки (ст. 261 ЦК України), а не
закінченням строку дії договору.

Така правова позиція міститься у
постанові Верховного Суду України від 1
жовтня 2014 року (справа № 6-134цс14).

Згідно розрахунку банку (а.с. 5-7),
письмових пояснень представника
позивача (а.с. 48), особового рахунку
відповідача (а.с. 61-65), ОСОБА_3 не
належним чином виконував свої
зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на
30 квітня 2014 року утворилась
заборгованість за кредитом в розмірі
44134 грн. 62 коп. При цьому, відповідач
здійснив останній платіж 20 лютого 2008
року.

Отже, за спірним договором перебіг
позовної давності щодо місячних
платежів почався 21 лютого 2008 року, а
щодо повернення кредиту в повному
обсязі - 1 травня 2009 року.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, відповідач подав заяву про
застосування позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що звернувшись до суду 28 травня
2014 року банк пропустив п'ятирічний
строк позовної давності.

Таким чином, основний висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову у зв'язку зі спливом
позовної давності, є правильним.

Доводи апелянта щодо неодноразової
пролонгації кредитного договору
суперечать правовій позиції
Верховного Суду України, яка міститься
у постанові від 6 листопада 2013 року
(справа № 6-116цс13), відповідно до якої,
пролонгація договору передбачає
продовження строку дії договору після
виконання сторонами його умов і
переукладання договору на тих самих
умовах, на яких він був укладений.

Як вбачається з матеріалів справи,
після закінчення строку дії договору
банк не видавав боржнику грошових
коштів і нової платіжної картки, а
боржник своїх зобов'язань за договором
від 10 березня 2006 року не виконав.

Інших доводів, які б спростовували
висновки суду чи доводили б порушення
ним норм матеріального та
процесуального права, апеляційна
скарга не містить. Тому підстав для
скасування судового рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись статями 303, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити, а рішення
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області від 6 жовтня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: