печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Карачун С. В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління юстиції
у м. Києві , 3-тя особа начальник
Головного управління юстиції у м.Києві
ОСОБА_2 про визнання наказу про
звільнення неправомірним, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про
скасування наказів та поновлення на
роботі, посилаючись на те що 1.09.1999р.
працювала на посаді завідуючої Шостої
київської державної нотаріальної
контори. Наказом начальника Головного
управління юстиції у м.Києві № 1779/3 від
21.08.2014р. звільнена за одноразове грубе
порушення трудових обов"язків на
підставі п.1 ст.41 КЗпП України , копію
наказу і трудову книжку отримала
4.09.2014р. Вважає даний наказ незаконним ,
оскільки не були отримані письмові
пояснення та не ознайомлено з поданням
заступника начальника управління , яке
стало підставою для видачі наказу про
звільнення . Єдині пояснення які
надавала на вимогу відповідача 12.08.2014р.
з приводу виробничої наради від 22.07.2014р.
про зупинення дії наказу Головного
управління юстиції в м.Києві від
15.07.2014р. «Про встановлення графіку
роботи на графіків прийому в київських
державних нотаріальних конторах та в
Київському державному нотаріальному
архіві». Однак проведення виробничої
наради та підписання протоколу цієї
наради , а також допущення у протоколі
описки не є її трудовими обов»язками,
за які можна звільнити з посади
завідуюча нотаріальної контори.
Починаючи з 26.07.2014р. роботу Шостої
нотконтори було організовано
відповідно до вимог наказу від 15.07.2014р. ,
було введено 6-ти денний робочий
тиждень , хоча це суперечило вимогам
ст..32 КЗпПУкраїни. 31.07.2014р. до нотконтор
надійшов новий графік роботи
працівників , яким встановлено для
Шостої нотконтори п»ятиденний робочий
тиждень , 21.08.2014р. відповідачем видано
наказ №333/6 «Про внесення змін до наказу
від 15.07.2014р. , відповідно до якого графік
для Шостої нотаріальної контори
змінений не був. Та в день звільнення
21.08.2014р. для Шостої нотаріальної
контори був встановлений 5денний
робочий тиждень , що свідчить про те що
в її діях не було грубого порушення
трудових обов»язків. В судовому
засіданні представник позивача позов
підтримав, просив задовольнити та
скасувати накази та поновити позивача
на роботі, стягнути заробітну плату в
розмірі14727 грн.52 коп. , спричинену
моральну шкоду.

Представник відповідача проти позову
заперечував , вказував на те , що при
звільненні позивача порушень
законодавства не було.

3-тя особа ОСОБА_2 . в судове засідання
повторно не з"явився , про день та час
розгляду справи повідомлений , причину
неявки не повідомив. Суд вважає
можливим розглянути справу в його
відсутність.

Суд , заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи ,
приходить до слідую чого.

Встановлено , що з 1.09.1999р. . позивач
працювала на посаді завідуючої Шостої
київської державної нотаріальної
контори.

Посадова інструкція завідувача
державної нотаріальної контори
затверджена начальником Головного
управління юстиції в м.Києві 16.02.2012р.
(а.с. 43-44).

22.06.2014р. в Шостій державній
нотаріальній конторі відбулась
оперативна нарада працівників на якій
було обговорено Наказ №267/6 Головного
управління юстиції в м.Києві від
15.07.2014р. «Про встановлення графіку
роботи на графіків прийому в київських
державних нотаріальних конторах та в
Київському державному нотаріальному
архіві».

Судом встановлено , що наказ виданий на
підставі подання заступника
начальника Управління -начальника
відділу організаційного забезпечення
та контролю у сфері нотаріату
Управління нотаріату Головного
управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 від
12.08.2014р. (а.с.49)

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
правопорушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

12.08.2014р. позивачкою були надані
пояснення з приводу виробничої наради
від 22.07.2014р. про зупинення дії наказу
Головного управління юстиції в м.Києві
від 15.07.2014р. , надано протокол № 18 від
12.08.2014р. про виявлені помилки в
резолютивній частині протоколу від
22.07.2014р. та звернення щодо можливості
внесення змін до Наказу від 15.07.2014р. про
встановлення графіку роботи для Шостої
київської державної нотаріальної
контори з 5денним робочим тижнем.

31.07.2014р. до нотконтор надійшов новий
графік роботи працівників , яким
встановлено для Шостої нотконтори
п»ятиденний робочий тиждень .

21.08.2014р. відповідачем видано наказ №333/6
«Про внесення змін до наказу від
15.07.2014р. , відповідно до якого графік для
Шостої нотаріальної контори змінений
не був.

В той же день Наказом начальника
Головного управління юстиції у м.Києві
№ 1779/3 від 21.08.2014р. позивачка звільнена
за одноразове грубе порушення
трудових обов»язків на підставі п.1 ст.41
КЗпП України , копію наказу і трудову
книжку отримала 4.09.2014р.

Відповідно до роз"яснень Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992р.
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" п. 27. На підставі п.1 ст.41 КЗпП за
одноразове грубе порушення трудових
обов'язків трудовий договір може бути
розірвано лише з керівником
підприємства, установи, організації
(філії, представництва, відділення,
іншого відокремленого підрозділу),
його заступниками, головним
бухгалтером підприємства, установи,
організації, його заступниками, а
також із службовими особами митних
органів, державних податкових
інспекцій, яким присвоєно персональні
звання, і службовими особами
державної контрольно-ревізійної
служби та органів контролю за
цінами. Вирішуючи питання про те, чи є
порушення трудових обов'язків грубим,
суд має виходити з характеру проступку,
обставин, за яких його вчинено, яку
завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Судом встановлено , позивачкою не
надавались пояснення стосовно подання
заступника начальника Управління
ОСОБА_3 від 12.08.2014р. , в даному поданні
нічого не вказано про пояснення
позивачки від 12.08.2014р. та надані нею
документи.

Крім того в оскаржуємому наказі також
не вказано про пояснення позивачки з
наданими додатками .

Відповідачем не надано доказів , що
вони були розглянуті та враховані
начальником Головного управління
юстиції у м.Києві ОСОБА_2 при винесенні
оскаржуємого наказу.

За таких обставин суд приходить до
висноку , що наказ від 21.08.2014р. є
незаконним , враховуючи характер
проступку , обставини за яких його
вчинено , що не завдано шкоду , підлягає
скасуванню , а позивачка повинна бути
поновлена на роботі.

Відповідно до ст..235 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
але не більше як за один рік.

Згідно довідки від 7.10.2014р. (а.с.101 )
середньомісячна заробітна плата
становить 4690,77 грн. Відповідно до
наданого позивачкою розрахунку, який
перевірений судом , з відповідача
підлягає стягненню заробітна плата з
22.08.2014р. по 27.11.2014р. в розмірі14727грн.52 коп.
(83 робочих дні Х177,44 грн. )

Що стосується позовної вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача моральної шкоди , то слід
зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК
України позивач має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення його
прав. При цьому, моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини душевних
страждань, ступеня вини відповідача,
який завдав моральної шкоди, якщо вина
є підставою для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається
судом з урахуванням суті позовних
вимог, характеру діяння особи, яка
заподіяла шкоду, фізичних чи моральних
страждань потерпілого, а також інших
негативних наслідків.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як встановлено в судовому засіданні, в
результаті порушення прав позивача на
працю відповідач, заподіяв позивачу
моральну шкоду, яка полягає в нанесенні
моральних страждань від неможливості
працювати , отримати зароблені кошти, і
як наслідок, Позивач був змушений
докладати значні зусилля для
організації свого життя, весь час
турбуватись про те, як забезпечити
нагальні потреби сім'ї, враховуючи її
похилий вік , тривалість роботи на
даній посаді.

При цьому, виходячи з обставин справи,
суд вважає, що розмір моральної шкоди
підлягає задоволенню в узагальненому
розмірі моральних страждань в розмірі
2000 грн., враховуючи принципи розумності
та справедливості та всі обставини
справи.

Відповідно до ст..88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
487грн.20 коп.

Відповідно до ст.. 367 ЦПК України
рішення в частині поновлення на роботі
та виплаті заробітної плати в межах
одного місяця в розмірі 4690,77 грн.
підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст..ст..32,40,231,232,233,235,237,237-1 КЗпП
України, ст..ст..10,11,60,61,212,213,215,367 ЦПК
України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління
юстиції у м. Києві , 3-тя особа начальник
Головного управління юстиції у м.Києві
ОСОБА_2 про визнання наказу про
звільнення неправомірним, поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди задовольнити .

Скасувати Наказ Головного управління
юстиції у м. Києві № 1779/03 від 21.08.2014р. про
звільнення ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача
Шостої Київської державної
нотаріальної контори з 22 серпня 2014р.

Стягнути з Головного управління
юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1
заробітну плату в розмірі 14727 грн.52 коп.
, моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за один
місяць в розмірі 4690,77 грн. підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з Головного управління
юстиції у м. Києві на користь держави
судовий збір в розмірі 487грн.20 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Остапчук Т.В.