АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції - Сенюта В.О.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Колотілову О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості;

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк», поданою
представником ШулікоюАліною
Володимирівною

на рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 26 вересня 2014
року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 26.09.2014 року у задоволенні
позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Шуліка
А.В., діючи в інтересах ПАТ КБ
«ПриватБанк» подала апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі. Посилається на незаконність та
ухваленого судом рішення, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, неналежну оцінку наявних в
матеріалах справи доказів,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Апелянт зазначає, що жодна з обставин
недійсності правочину не мала місця
при укладанні між Позивачем та
Відповідачем кредитного договору, отже
- даний договір с дійсним, та підлягає
виконанню сторонами. ОСОБА_3 уклав
кредитний договір з ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» в письмовій формі, вчинив
підпис на заяві про надання кредиту
власноручно, ознайомившись з умовами
надання кредиту фізичним особам, маючи
при цьому необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення
Відповідача, як учасника правочину,
було вільним, а отже, кредитний
договірспрямований на реальне
настання правових наслідків
(Відповідач отримав від Позивача
кредитні кошти в узгодженому сторонами
розмірі), укладений належним чином, з
додержанням всіх передбаченим
законодавством вимог, є правомірним та
дійсним.

В зобов'язання Відповідача за
кредитним договором входить щомісячне
здійснення погашення заборгованості
за кредитним договором (повернення
кредитних коштів, сплата відсотків,
винагороди за користування кредитними
коштами). Але, всупереч умовам
кредитного договору та порушуючи
цивільне законодавство Відповідач
неналежно виконує вищезазначені
зобов'язання за договором, з порушенням
установлених кредитним договором
строків та розмірів погашення
заборгованості (розрахунок
заборгованості надавався суду
Позивачем та міститься в матеріалах
справи).

Судом не в повній мірі були досліджені
обставини справи, зокрема, те, що
поетапнєпогашення заборгованості за
кредитним договором було здійснено
Відповідачем 22.02.2010 року. Таким чином,
на підставі зазначених норм ЦК України,
мало місце переривання перебігу
позовної давності, і строк позовної
давності починається заново і час, шо
минув до переривання, до нового строку
не зараховується.

Представник позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк», відповідач ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
відповідно до вимог закону. Від ОСОБА_3
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
несвоєчасним отриманням ним судової
повісти і відсутності достатнього
часу для підготовки до судового
засідання та обґрунтування заперечень
на подану апеляційну скаргу.

Але, зазначені ОСОБА_3 причини
неявки в судове засідання колегія
суддів розцінила як неповажні, причини
неявки представника позивача колегія
суддів також розцінила як неповажні та
дійшла висновку про можливість
розгляду справи за їх відсутності, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові в розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
31.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
DNH4TP23670242, відповідно до якого Банк надав
строковий кредит у сумі 1957 грн. 20 кой.
для придбання мобільного телефону,
строком на 12 місяці до 31.07.2007 року, із
сплатою 2,09 % у місяць.

Відповідач підтвердив свою згоду,
підписавши заяву разом із умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка», про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Банк свої
зобов'язання виконав, кредит надав,
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконує, кошти не повернув,
відсотки не сплачує, у зв'язку із чим
позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, та просить стягнути із
відповідача заборгованість у розмірі
14617 грн. 76 коп. та судові витрати.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність відмови в задоволенні
заявлених ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних
вимог у зв'язку з пропуском банком
позовної давності і колегія суддів
погоджується з таким висновком суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Представник відповідача в судовому
засіданні факт отримання відповідачем
грошових коштів не заперечував доказів
виконання зобов'язань позичальником
він суду не надав і зазначена
заборгованість підлягала б стягненню з
відповідача в судовому порядку, але
суду було подано заяву про
застосування до спірних правовідносин
позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлено законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

У п.5.5 умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(«Стандарт») передбачено, що термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

З матеріалів справи вбачається, що
кредит було видано 31.07.2006 року строком
на один рік - по 31.07.2007 року, а позивач
звернувся до суду із відповідним
позовом лише 12.03.2014 року, тобто після
спливу позовної давності передбаченої
договором.

Відповідно ч.4 ст. 267 ЦК України,
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Враховуючи те, що позивачу було
відомо про невиконання відповідачем
зобов'язань по кредитному договору,
позивач не був позбавлений можливості
своєчасно звернутись до суду за
захистом порушених прав, однак жодних
дій з приводу захисту своїх порушених
прав банком не вжито, а відтак позивач
пропустив строк у межах якого він мав
звернутись до суду з відповідною
вимогою, а тому суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
відмову у задоволенні позову.

Посилання банку на те, що відбулось
переривання перебігу позовної
давності, оскільки останній платіж на
суму 38,08 грн. за даним кредитним
договором відповідачем було здійснено
23.04.2010 року колегія суддів не бере до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
сплати відповідачем чергового платежу
23.04.2010 року. Зазначення даної проплати
у розрахунку заборгованості не
свідчить про сплату відповідачем 23.04.2010
року 38,08 грн. Сам відповідач дану
обставину не визнавав. А тому
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами переривання
перебігу позовної давності.

Отже, твердження апелянта про
незаконність ухваленого судом
рішення, неповне та не всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, неналежну оцінку наявних в
матеріалах справи доказів,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк», подану
представником Шулікою
АліноюВолодимирівною відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 26 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: