Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи - Служба у
справах дітей Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації як
орган опіки та піклування, прокуратура
Подільського району міста Києва про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року Орган опіки та
піклування ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, треті особи - Служба
у справах дітей Подільської районної в
місті Києві державної адміністрації як
орган опіки та піклування, прокуратура
Подільського району міста Києва про
позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що він є рідним
братом та з 03 березня 2014 року опікуном
малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначив, що відповідачка є матір"ю
малолітньої, відомості про батька
дитини до її актового запису про
народження внесені відповідно до ч. 1
ст. 135 СК України.

Позивач у позові вказує, що рішенням
Подільського районного суду м. Києва
від 23.12.2013 року ОСОБА_2 відібрано від
матері ОСОБА_3 без позбавлення
батьківських прав та стягнуто
аліменти, а 27 грудня 2013 року за рішенням
служби у справах дітей Подільського
району м. Києва ОСОБА_2 передано ОСОБА_1

Посилаючись на те, що відповідачка
самоусунулася від виховання ОСОБА_2,
участі у її вихованні не приймає,
станом здоров'я та життям дитини не
цікавиться, нехтує виконанням своїх
батьківських обов'язків, позивач
просив позбавити ОСОБА_3 батьківських
прав щодо малолітньої ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідачки
на утримання малолітньої аліменти у
розмірі 1/4 частки з усіх видів
заробітку (доходу).

У судовому засіданні позивач та його
представник уточнили позовні вимоги та
просили, при позбавленні батьківських
прав, внести відповідні зміни до
актового запису про народження ОСОБА_2
Позивач пояснював, що останній рік,
після відібрання малолітньої у матері,
остання проживає у нього, він
займається її вихованням, забезпечує
всім необхідним. За весь цей час ОСОБА_3
не цікавиться життям та здоров"ям
дитини, не спілкується з малолітньою,
не утримує її, присуджені судом
аліменти нею не виплачуються.

Відповідач своє право на участь у
судовому засіданні не використала, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Представник Служби у справах дітей
Подільської районної у м. Києві
державної адміністрації не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог з огляду на те, що мати
дитини самоусунулася від її виховання
та утримання.

Представник прокуратури Подільського
району міста Києва в судовому
засіданні позов підтримала та просила
його задовольнити.

Заочний розгляд справи відбувається за
відсутності відповідача з дотриманням
вимог, встановлених законом, на
підставі ухвали про заочний розгляд
справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір"ю
малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 5).

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року відібрано
малолітню ОСОБА_2 від матері ОСОБА_3 та
передано її Службі у справах дітей
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації та стягнуто з
ОСОБА_3 аліменти на утримання
малолітньої у розмірі 1/4 частини від
заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 9-12).

Згідно акту про факт передачі дитини
від 27 грудня 2013 року адміністрація
дитячої клінічної лікарні № 9
Подільського району м. Києва передала
малолітню ОСОБА_2 - ОСОБА_1 (а.с. 15).

Розпорядженням Подільської районної в
м. Києві державної адміністрації від 17
лютого 2014 року № 74 малолітній ОСОБА_2
надано статус дитини, позбавленої
батьківського піклування (а.с. 13), а
розпорядженням від 03 березня 2014 року №
113 призначено ОСОБА_1 опікуном над
малолітньою сестрою ОСОБА_2 (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства», на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

Невиконання та ухилення від покладених
на батьків обов'язків щодо виховання
дитини є підставою для позбавлення
батьків батьківських прав як це
передбачено ст. 164 СК України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п. 16 постанови від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» особи можуть бути
позбавлені батьківських прав лише щодо
дитини, яка не досягла вісімнадцяти
років, і тільки з підстав, передбачених
ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно висновку від 28 листопада 2014 року
№ 106-7660 орган опіки та піклування
Подільської РДА в м. Києві вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
ОСОБА_3 відносно її малолітньої доньки
ОСОБА_2 (а.с. 47).

Судом встановлені факти, які свідчать,
що відповідачка не приймає участі у
вихованні та утриманні дитини, свої
батьківські обов'язки відносно доньки
не виконує, здоров"ям дитини не
цікавиться.

З виписки дитячої клінічної лікарні № 9
Подільського району м. Києва
вбачається, що ОСОБА_2 встановлено
діагноз - недостатність харчування ІІ
ступеня, воронкоподібна деформація
грудної клвтки, педикульоз (а.с. 48).

Вирішуючи спір про позбавлення
батьківських прав, судом також
прийнято до уваги наступні обставини:
позбавлення батьківських прав - є
крайнім заходом; характер винної
поведінки відповідача по відношенню до
своєї дитини, що виражається у
неповному виконанні батьківських
обов'язків; частку сплачених у
добровільному порядку коштів на
утримання дитини; його особу, бажання
приймати активну участь у вихованні
доньки, допомагати їй матеріально; його
бажання бути батьком; мету позивача
подання даного позову.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України,
позбавлення батьківських прав є
способом захисту прав і інтересів
дитини.

Враховуючи, що ОСОБА_3 свідомо
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, не має бажання піклуватися
про доньку, не намагається забезпечити
достатній життєвий рівень дитини, не
турбується про її стан здоров'я, не
надає матеріальної допомоги, суд
приходить до висновку про необхідність
позбавлення її батьківських прав щодо
доньки ОСОБА_2, а відтак і про
задоволення позову в цій частині.

Статтею 166 СК України передбачено, що
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини. Одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

У ч. 1 ст. 183 СК України зазначено, що
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоровя та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня предявлення
позову а відтак, вимога позивача
підлягає задоволенню про стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_2 в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку відповідачки з дня подання
позовної заяви до суду, тобто з 17 жовтня
2014 року.

Суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачки на користь позивача
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 164, 166, 176, 182, 183, 191 СК
України, на підставі ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15,
56, 57, 58, 60, 79, 84, 88, 169, 209, 212-215, 224, 228, 233, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести до актового запису про
народження ОСОБА_5 № 449 від 11 березня 2011
року, складеного відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві відповідні зміни.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2)
аліменти на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх
видів її доходів або заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи
від 17 жовтня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду після набрання ним
законної сили направити до державного
органу реєстрації актів цивільного
стану за місцем реєстрації народження
ОСОБА_5, відповідно до вимог ч. 5 ст. 164 СК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна