РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Підволочиський
районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді
Сташківа Н.Б.

за участю :

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

представника позивача
Цимбалюка О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 у жовтні 2014 року
звернувся до суду із позовом до
відповідача ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди, посилаючись на те,
що 01 червня 2014 року у його помешкання за
адресою АДРЕСА_1 зайшли консультанти
фірми «Респект», які від імені свого
роботодавця фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 переконливо і правдиво
рекламували на вигідних умовах
металопластикові вікна, запевнивши у
порядності та добросовісності
поставки товару та дверей, які будуть
обумовлені у письмовому договорі, який
і відповідно вони запропонували йому
укласти. Погодившись із відповідною
пропозицією консультантів, 01 червня 2012
року у офісному приміщенні за адресою
м.Тернопіль вул.. Руська, 9/1 в
присутності консультантів фірми
«Респект» уклав договір
індивідуального замовлення № 1 із
фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 як
виконавцем у письмовій формі на бланку,
що йому надали консультанти, де уже
стояв підпис підприємця ОСОБА_3 Згідно
умов даного договору виконавець ОСОБА_3
зобов'язався надати йому послуги
індивідуального замовлення та
передати товар згідно додатку № 1 до
цього договору вартістю 5800 гривень без
урахування доставки та монтажу, а він,
як замовник, зобов'язався оплатити
вартість товару. Виконавець
зобов'язався в строк 60 діб з моменту
підписання Договору індивідуального
замовлення, передати товар йому як
замовнику. У зв'язку із тим, що він не
мав необхідної суми для оплати
вартості замовлення, працівники фірми
«Респект» порекомендували для оплати
вартості товару звернутись до ПАТ «ОТП
Банк» з метою отримання споживчого
кредиту, при цьому сприяли цьому. Саме
цього ж дня 01 червня 2012 року між ним та
ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір
споживчого кредиту, відповідно до умов
якого позичальник надав йому споживчий
кредит в загальній сумі 5800 грн. на
умовах придбання товару у продавця
шляхом проплати за товар в сумі 5800 грн.
терміном на 20 місяців до 01 лютого 2014
року з відсотковою ставкою в розмірі
0.01% річних, комісії 2.25 %. Ним, як
замовником, виконано умови договору і
сплачено ФОП ОСОБА_3 ціну товару в сумі
5800 грн. Проте відповідач ОСОБА_3 не
виконав умов договору, навмисно ввів
його в оману та не передав йому товар
згідно специфікації, про що ним була
подана заява у правоохоронні органи. За
наслідком розгляду його заяви вироком
Тернопільського міськрайонного суду 18
березня 2014 року ОСОБА_3 засуджено до 3
років позбавлення волі. Саме за таких
обставин ОСОБА_3 своїми умисними діями
вчинив щодо нього правочин під впливом
обману, внаслідок чого ним набуто
небажаних цивільних обов'язків.
Враховуючи те, що кошти до цього часу
відповідачем не повернуті, і умови
договору відповідачем не виконані
просить стягнути із останнього 5800
гривень матеріальної шкоди, судові
витрати та витрати на правову допомогу.

Позивач та його представник заявлені
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі з підстав викладених у позовних
вимогах, крім того просять стягнути із
відповідача по справі ОСОБА_3 45 гривень
витрат пов'язаних з публікацією у пресі
оголошення про виклик відповідача та
28,70 грн. витрат на вчинення дій
пов'язаних із розглядом справи.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним
чином через оголошення у пресі
повідомлений про час та місце розгляду
справи в судове засідання не з'явився,
заяви про розгляд справи у його
відсутності не подавав, а тому у
відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України
слід ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказах.

Суд, заслухавши пояснення позивача по
справі та представника,
проаналізувавши надані позивачем
докази у їх сукупності та допустимості,
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань :

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно Рішення Підволочиського
районного суду Тернопільської області
від 27 червня 2014 року розірвано договір
індивідуального замовлення № 1 від 01
червня 2012 року, укладеного між ОСОБА_2
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.
Стягнено витрати на правову допомогу
та судові витрати.

Відповідно до вказаного рішення
судом встановлено, що укладений між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 договір індивідуального
замовлення № 1 відповідачем не
виконано, останній не приступив до його
виконання, оскільки не мав наміру та
можливості здійснити покладені на себе
обов'язки, а тому суд прийшов до
висновку про порушення прав позивача,
які підлягають до захисту шляхом
задоволення його позовних вимог про
розірвання договору індивідуального
замовлення № 1 від 01 червня 2012 року.

Вороком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 18 березня 2014 року ОСОБА_3 за
ч.1 та ч.2 ст. 190 КК України та на підставі
ч.1 ст. 70 КК України за сукупності
злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим і
остаточно призначено покарання у виді 3
років позбавлення волі.

Обвинувальним вироком суду
встановлено, що 01 червня 2012 року ОСОБА_3,
використовуючи невстановлених
слідством осіб найманих працівників,
яким не було відомо про протиправні
наміри ОСОБА_3, які перебували у с. Ст.
Скалат Підволочиського району
Тернопільської області, діючи від
імені ФОП ОСОБА_3 уклали із ОСОБА_2
договір індивідуального замовлення,
запевнивши його, що ФОП ОСОБА_3 будуть
виконані умови договору та буде
наданий товар (металопластикові вікна
чи двері), хоча ОСОБА_3 не мав наміру та
можливостей виконати покладені на себе
обов'язки, про що не було відомо
найманим працівникам, а замовник, у
свою чергу повинен оплатити кошти в
розмірі 5800 гривень. ОСОБА_2 шляхом
укладення договору про надання
споживчого кредиту оплатив кошти у
сумі 5800 гривень, які були перераховані
на рахунок ОСОБА_3 В результаті своїх
злочинних дій, ОСОБА_3 заволодів
грошима ОСОБА_2 в сумі 5800 гривень, чим
спричинив останньому шкоду на вказану
суму.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач покладені на нього
зобов'язання умовами договору не
виконав і не мав наміру їх виконувати,
ввів позивача в оману, внаслідок чого
заподіяв ОСОБА_2 збитків в розмірі 5800
гривень, оскільки вказані кошти були
перераховані ОТП «Банком» внаслідок
укладення між позивачем та банком
договором про надання споживчого
кредиту.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майновий збиток нанесений
неправомірним рішенням, діями або
бездіяльністю, особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також збиток нанесений майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному об'ємі особою яка його завдала.

За вказаних обставин суд вважає
порушення прав позивача ОСОБА_2 які
підлягають до захисту шляхом стягнення
із відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2
матеріальної шкоди в розмірі 5800 грн.

Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК
України із відповідача в користь
держави слід стягнути судовий збір в
розмірі 243.60 грн. та в користь позивача
понесені ним та документально
підтверджені 500 гривень за надання
правової допомоги, 45 гривень витрат
пов'язані з публікацією у пресі
оголошення про виклик відповідача та
28,70 грн. витрат на вчинення дій,
пов'язаних із розглядом справи.

На підставі наведеного та керуючись
ст., ст. 84, 213, 215, 224, 225,226,228, 294, 296 ЦПК
України, ст. ст. 16, 22, 1166 Цивільного
кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2
задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Ош республіки Киргистан,
жителя АДРЕСА_2 і.н. НОМЕР_1, в користь
ОСОБА_2 5800 гривень матеріальної шкоди,
500 гривень за надання правової
допомоги, 45 гривень витрат пов'язані з
публікацією у пресі оголошення про
виклик відповідача та 28,70 грн. витрат
на вчинення дій пов'язаних із розглядом
справи.

Стягнути із відповідача по справі
ОСОБА_3 в користь держави судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом
10 днів з дня його проголошення, а особи
які беруть участь у справі проте не
були під час проголошення судового
рішення протягом цього ж строку з
моменту отримання копії рішення суду.

Рішення може бути переглянуте
Підволочиським районним судом за умови
подачі відповідачем заяви про перегляд
заочного рішення протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя