СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого - судді
Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 4 листопада 2014р. по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу,

встановила:

у вересні 2014р. позивач звернулася до
суду з позовом про розірвання шлюбу,
укладеного 18 вересня 1999р. з
відповідачем.

Мотивуючи позовні вимоги,
позивач посилалася на те, що вони з
відповідачем мають протилежні погляди
на шлюб та сім'ю, відповідач нехтує
сімейними цінностями, між ними
постійно виникають сварки, що
негативно впливає на їх
дитину-інваліда.

Рішенням суду від 4 листопада
2014р. позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач посилається на відсутність
підстав для розірвання шлюбу, так як
між ними досягнуто примирення з усіх
питань.

Апелянт, будучи належним чином
повідомленим про день та час розгляду
апеляційної скарги (с.с.33), у судове
засідання не з'явився, клопотання про
перенесення апеляційного розгляду не
направив, тому відповідно до положень
ст. 305 ЦПК України колегія суддів
провела судовий розгляд у його
відсутність.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
18 вересня 1999 року, мають дочку ОСОБА_3,
2002 р. народження.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
сторони однією сім'єю не проживають,
спільне господарство не ведуть, мають
різні погляди, втратили почуття любові
та поваги один до одного.

Даний висновок ґрунтується на
обставинах справи та нормах
матеріального права.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час судового розгляду позивач
стверджувала, що вони з відповідачем не
проживають однією сім'єю, між ними
постійно виникають сварки, що впливає
на їх взаємні стосунки, а також
негативно впливає на розвиток та
виховання їх дитини.

Вказані пояснення позивача не були
спростовані відвідачем.

Доводи апелянта про те, що за час
розгляду справи судом між ним та
позивачем досягнуто примирення з усіх
питань, вказаних у позовній заяві,
суперечать матеріалам справи, згідно
яких у судовому засіданні 2 жовтня 2014р.
за клопотанням відповідача. була

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/15082/2014
Головуючий у суді першої
інстанції: Лісовська О.В.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.оголошена перерва і сторонам був
наданий строк на примирення. Однак, під
час судового розгляду 4 листопада 2014р.
позивач наполягала на розірванні
шлюбу, посилаючись на те, що

- 2 -

примирення між з чоловіком не
відбулося.

Журналом судового засідання
підтверджується, що відповідач визнав
дані обставини і погодився на
розірвання шлюбу. Доказів, які б
підтверджували його примирення з
позивачем апелянтом колегії суддів не
надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правомірного висновку, що шлюб
сторін існує формально і його
збереження суперечитиме інтересам
позивача.

Судом повно встановлені обставини
справи, правильно застосовані норми
матеріального права, не допущено
порушення норм процесуального права,
доводи апелянта належними доказами не
підтверджені, тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду та задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 4 листопада 2014р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних прав протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: