________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/1299/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, визнання права
власності на предмет іпотеки,
припинення права власності
іпотекодавця,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» звернувся з позовом до
ОСОБА_1 та просив у рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 148194,78 доларів
США за кредитним договором №1 від
06.02.2009 року звернути стягнення на
предмет іпотеки квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, просив зобов'язати ДРС
України здійснити державну реєстрацію
права власності на квартиру; припинити
право власності іпотекодавця ОСОБА_1;
припинити право користування житловим
приміщенням усіх мешканців, які
проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 та виселити з квартири
іпотекодавця ОСОБА_1 та усіх інших
мешканці, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою.
Згодом представник позивача змінив
предмет позову та просив звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
за адресою: АДРЕСА_1, визнати за ПАТ
«Дельта Банк» права власності на
предмет іпотеки, припинення права
власності іпотекодавця ОСОБА_1,
витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ
«Дельта Банк» правовстановлюючі
документи на квартиру.

Представник позивача посилається
на те, що 02.10.2006 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений
договір кредиту №. Відповідно до
умов договору АКІБ «УкрСиббанк» надав
ОСОБА_1 кредит у розмірі 115000,00 доларів
США, терміном до 02.10.2027 року, а
відповідачка зобов'язалася за час
користування кредитом сплачувати
відсотки у розмірі 10,3 % річних. 06.02.2009
року було укладено додаткову угоду №1
до договору про надання кредиту, згідно
якої номер договору змінено на №1
та відповідачу було подовжено
кінцевий термін повернення кредиту
02.10.2037 року.

Відповідно договору іпотеки від
02.10.2006 року ОСОБА_1 передала в іпотеку
нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 68,4 кв.м., житловою
площею 39,4 кв.м., яка належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
02.10.2006 року за р№1821. Відповідачка
порушила зобов'язання за кредитним
договором, позивач отримав право
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Заборгованість по кредиту
станом на 19.03.2013 року складає 1184520,88
гривень. ОСОБА_1 свої зобов'язання, щодо
погашення заборгованості по наданому
кредиту та сплаті процентів за
користування, ним не виконує. Позивач
просить позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Відповідно до договору,
укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та
ПАТ «Дельта Банк» купівлі-продажу від 08
грудня 2011 року право вимоги за
кредитом № від 02.10.2006 року
отримав ПАТ «Дельта Банк»

Представник відповідачки у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив у задоволені позову
ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання права власності на
предмет іпотеки, припинення права
власності іпотекодавця відмовити.

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
таким, що задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено,
що 02.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 укладений договір кредиту
№. Відповідно до умов договору
АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит
у розмірі 115000,00 доларів США, терміном до
02.10.2027 року, а відповідачка
зобов'язалася за час користування
кредитом сплачувати відсотки у розмірі
10,3 % річних. 06.02.2009 року було укладено
додаткову угоду №1 до договору про
надання кредиту, згідно якої номер
договору змінено на №1 та
відповідачу було подовжено кінцевий
термін повернення кредиту 02.10.2037 року.

Відповідно договору іпотеки від
02.10.2006 року ОСОБА_1 передала в іпотеку
нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 68,4 кв.м., житловою
площею 39,4 кв.м., яка належить
іпотекодавцю на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
02.10.2006 року за р№1821. Відповідачка
порушила зобов'язання за кредитним
договором, позивач отримав право
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Заборгованість по кредиту
станом на 19.03.2013 року складає 1184520,88
гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем).

Відповідно до ст.589 ЦК України у
разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

Згідно до ч 1 ст.33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язання
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

З Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 року
за №1304-УІІ, вбачається, що протягом дії
цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що - таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; - загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може
уступити (продати, передати)
заборгованість або борг, визначений у
підпункті 1 цього пункту, на користь (у
власність) іншої особи.

Вищезазначений Закон розповсюджує
свою дію на правовідносини, які
склались між даними сторонами спору з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
іпотеку» предметом іпотеки можуть бути
один або декілька об'єктів нерухомого
майна за таких умов:- нерухоме майно
належить іпотекодавцю на праві
власності або на праві господарського
відання, якщо іпотекодавцем є державне
або комунальне підприємство,
установа чи організація;
нерухоме майно може бути відчужене
іпотекодавцем і на нього відповідно до
законодавства може бути звернене
стягнення; нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності," якщо інше не
встановлено цим Законом.

Згідно п. 1.3. Іпотечного договору
предметом іпотечного договору є:

1.3.1. вид нерухомого майна-квартира;

1.3.2. місцезнаходження- АДРЕСА_1

1.3.3. опис-трьохкімнатна квартира,
що розташована на третьому поверсі
дев'ятиповерхового будинку;

1.3.4. загальна площа-68,4 кв.м.,
житлова площа 39,4 кв.м.

Майно, що є предметом іпотеки
повинно виступати як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту від 2 жовтня 2006 року,
відповідно п.1.1 якого
Позичальнику(Відповідачці по справі)
було надано кредит(грошові кошти) в
іноземній валюті у сумі 115000 доларів
США, що не заперечується представником
ПАТ «Дельта Банк».

Нерухоме житлове майно повинно
використовуватися як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя, яке перебуває в іпотеці, за
умови, що у позичальника або майнового
поручителя у власності не знаходиться
інше нерухоме житлове майно.

Відповідно до довідки з місця
проживання про склад сім'ї та
реєстрацію від 17.07.14року вбачається, що
ОСОБА_1 постійно проживає та
зареєстрована в АДРЕСА_1, крім того
разом з нею зареєстровані та
проживають її малолітні діти-
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

4) Загальна площа нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не повинна перевищувати 140 кв.
метрів для квартири.

Згідно п. 1.3. Іпотечного договору
предметом іпотечного договору є:

1.3.1. вид нерухомого майна-квартира;

1.3.2. місцезнаходження-АДРЕСА_1

1.3.3. опис-трьохкімнатна квартира,
що розташована на третьому поверсі
дев'ятиповерхового будинку;

1.3.4. загальна площа-68,4 кв.м.,
житлова площа 39,4 кв.м.

Таким чином, в даному випадку є всі
необхідні умови, при яких не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку».

У ОСОБА_1 немає іншого нерухомого
житлового майна, у неї та її малолітніх
дітей немає іншого місця для
проживання, відповідачка не надає
згоду відчуження(звернення стягнення
на предмет іпотеки) шляхом передачі ПАТ
«ДЕЛЬТА БАНК» права власності на
вищезазначену квартиру.

Як зазначалося вище у квартирі, що
знаходиться в іпотеці, також
зареєстровані малолітні діти -
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з нормами Цивільного кодексу
України, цивільна правоздатність
фізичної особи(здатність мати права та
обов'язки) виникає з моменту
народження, в тому числі фізична особа
має право на місце проживання.
Відповідно до ст.29 ЦК України
встановлює, що місцем проживання
фізичної особи, що не досягла 10-ти
років, є місце проживання його батьків
чи одного з них, з яким дитина проживає.

ОСОБА_1, та її чоловік ОСОБА_8 з моменту
придбання квартири, що передана в
іпотеку, постійно у ній проживають,
крім того, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
народилася після укладення як договору
про надання споживчого кредиту, так і
іпотечного договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільного місця
проживання в Україні» реєстрації
дитини за її місцем проживання
протягом 10 днів з моменту прибуття є
обов'язковою.

Таким чином, у разі задоволення вимоги
щодо припинення права власності ОСОБА_1
в тому числі право володіння,
користування та розпорядження
квартирою, будуть порушені права
малолітніх дітей, захист яких
передбачений Конституцією України,
Цивільним кодексом України, Сімейним
кодексом України, Законом України «Про
охорону дитинства», Законом України
«Про основу соціального захисту
бездомних осіб та безпритульних
дітей».

При викладених обставинах суд вважає,
що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_1, про звернення стягнення на
предмет іпотеки, визнання права
власності на предмет іпотеки,
припинення права власності
іпотекодавця задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3,
212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1, про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, визнання права власності на
предмет іпотеки, припинення права
власності іпотекодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Київського районного суду м. Одеси
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Коваленко О. Б.