АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8440/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач -
Котушенко С.П.Категорія 48
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
15 серпня 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

18 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на дитину.
Позивач вказувала на те, що з 22 вересня
2012 року перебуває з відповідачем у
шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя у них не
склалося, між ними постійно виникали
сварки із-за відсутності
взаєморозуміння, тому подружні
відносини вони не підтримують,
тривалий час проживають окремо, не
пов'язані спільним побутом, спільного
господарства не ведуть, дитина
проживає з нею. Посилаючись на те, що їх
сім'ю зберегти не можливо, оскільки
почуття любові та поваги втрачено, а
також на те, що матеріальної допомоги
на утримання дитини відповідач не
надає, позивач просила розірвати шлюб
та стягнути з відповідача аліменти на
утримання дитини по 1 000 грн. щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Бабушкінського
районного суду м.Дніпропетровська від
15 серпня 2014 року (з урахуванням ухвали
від 21 жовтня 2014 року про виправлення
описки) позов в частині стягнення
аліментів задоволено частково, а в
іншій частині повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи, на
нез'ясування та неправильне
встановлення обставини справи, ставить
питання про скасування рішення та
ухвалення нового.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.112 СК України
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини, дитини -
інваліда та інші обставини життя
подружжя.

За правилами ч.2 ст.112 СК України суд
виносить рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 22
вересня 2012 року перебувають у шлюбі,
мають дитину. У квітні 2014 року вони
припинили подружні відносини, ведення
спільного господарства та стали
проживати роздільно.

Як видно із справи, з'ясувавши фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, обставини,
які свідчать про припинення сімейних
відносин та встановивши, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін, у
тому числі ОСОБА_3, яка наполягає на
розірванні шлюбу, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
неможливість збереження шлюбу та
наявність правових підстав для його
розірвання.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд
не створив сторонам умов для
збереження сім'ї не є підставою для
скасування рішення в частині
розірвання шлюбу з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст.56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
особисту свободу і може мати наслідки,
встановлені законом.

У відповідності зі ст.111 СК України суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не буде суперечити
моральним засадам суспільства.

Стійке небажання позивача проживати з
відповідачем однією сім'єю та
відсутність сімейних стосунків між
сторонами свідчить про серйозність
намірів ОСОБА_3

За таких обставин суд обґрунтовано,
відповідно до вимог ст.112 СК України,
прийшов до висновку про розірвання
шлюбу.

Доводи апеляційної скарги проте, що
позивач самочинно змінила місце
проживання дитини, а суд не постановив
рішення про відібрання дитини і
повернення її за попереднім місцем
проживання, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, а відповідач з такими
вимогами до суду не звертався.

Відповідно до ст.ст.180,182 СК України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. При
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина та інші
обставини, що мають істотне значення.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу матері, батька і (або)
у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи спір в іншій частині позову,
суд виходив з того, що сторони мають
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
знаходиться на утриманні матері.
Відповідач може надавати матеріальну
допомогу сину, бо є працездатним. За
таких обставин суд дійшов правильного
висновку про необхідність стягнення
аліментів.

Разом з тим, визначаючи розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, суд
посилався на те, що відповідач офіційно
не працює.

З таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки з доданої до
апеляційної скарги довідки ТОВ "Фірма
"ОКТА" вбачається, що ОСОБА_2 працює там
з 21 серпня 2006 року (а.с.34). Проти даного
факту не заперечувала в суді
апеляційної інстанції і сама позивач.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне оскаржене рішення
в частині стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі скасувати та
стягнути з відповідача аліменти у
розмірі 1/4 частини усіх видів доходу
щомісячно на утримання сина до
досягнення ним повноліття,
задовольнивши частково апеляційну
скаргу.

Доводи апелянта проте, що він приймає
участь в утриманні дитини, не є
підставою для відмови в задоволенні
позову про стягнення аліментів з
огляду на таке.

Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам
надано право укласти договір про
сплату аліментів на дитину, умови якого
(про розмір аліментів, строки їх
виплати тощо) не повинні порушувати її
права. При цьому розмір аліментів
сторони визначають за домовленістю між
собою, але за жодних обставин він не
може бути меншим від передбаченого у ч.2
ст.182 СК України.

В п.17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року №3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 цього Кодексу) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК) і виплачуються
щомісячно.

Статтею 187 СК України передбачено один
із способів добровільного виконання
батьками свого обов'язку утримувати
дитину, це відрахування аліментів за
ініціативою платника. У цьому випадку
платникові надано право самому
визначати розмір аліментів, а також
строк, протягом якого має проводитися
відрахування аліментів з його
заробітної плати, пенсії чи стипендії.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач не надав суду належних
доказів про те, що він приймає участь в
утриманні сина, хоч це і є її обов'язком.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року
в частині стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі скасувати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця м.Дніпропетровська, який
мешкає у АДРЕСА_1, працює в товаристві з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"ОКТА" щомісячно аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх
видів доходу але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку, починаючи з 18
липня 2014 року до повноліття.

В іншій частині рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.