Номер провадження: 22-ц/785/8370/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Кварталової А.М., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Білгород-Дністровської
міської ради про встановлення факту
належності житлового будинку,
прийняття житлового будинку та
визнання права власності на житловий
будинок за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 січня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

06.11.2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Білгород-Дністровської
міської ради та просив встановити факт
прийняття ним спадщини після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4 та визнати за ним
право власності на спадкове майно, а
саме, на житловий будинок під АДРЕСА_1.

Позов обґрунтував тим, що після смерті
його батька - ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на житловий будинок з
надвірними побудовами за вищевказаною
адресою. Після смерті спадкодавця
правовстановлюючі документи на
вказаний будинок були втрачені, у
зв'язку з чим він не може вирішити
питання про спадкування житлового
будинку в нотаріальному порядку.

Також він зазначив, що інших
спадкоємців на спадщину не має.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 січня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт
приналежності житлового будинку під
АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_2
спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, вказаного житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
спірний житловий будинок.

31.10.2013 року судом постановлено
додаткове рішення, яким резолютивна
частина рішення від 23.01.2013 року
викладена у новій редакції:

Задоволено позовні вимоги ОСОБА_2

Встановлено факт приналежності
житлового будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановлено факт прийняття ОСОБА_2
спадщини після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, а саме: на житловий будинок під
АДРЕСА_1, який в цілому складається з
житлового будинку літер «А», загальною
площею 54,3 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м.,
літньої кухні літ «Б», споруд №1-3, 1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
вказаний будинок (а.с.135-136).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати тільки рішення суду від
23.01.2013 року та ухвалити нове - про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Додаткове рішення ОСОБА_3 не оскаржує.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2,
сповіщений належним чином, не з`явився.

Через канцелярію суду 01.12.2014 року від
нього надійшла заява про відкладення
слухання справи, у зв'язку з хворобою,
однак ніяких доказів на підтвердження
цього не надав.

З урахуванням викладеного і з
урахуванням вимог ч.1 ст.303-1 та ч.2 ст. 305
ЦПК України, дане клопотання колегією
залишено без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, який виклав зміст
судового рішення, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаній нормі права рішення суду не
відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд 1-ої інстанції виходив з того, що
після смерті спадкодавця ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач
фактично прийняв спадщину, здійснював
догляд за спірним будинком,
підтримував його у належному стані,
сплачував всі необхідні платежі за
комунальні послуги, користувався
предметами домашнього побуту.

Інших спадкоємців, які б мали право на
спадкове майно, судом не встановлено.

При цьому суд керувався нормами
Цивільного Кодексу України в редакції
2003 року та роз'ясненнями, викладеними у
п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.1991 року №7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на житловий будинок».

Між тим, з такими висновками суду
колегія погодитись не може і вважає, що
з підстав, передбачених ч.1 ст.309 ЦПК
України, рішення підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_2 а саме, у
зв'язку з тим, що воно постановлено на
неповно з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи, а також з
порушенням норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що
згідно свідоцтва про право власності
на будівлю від 03.06.1954 року спадкодавцю -
ОСОБА_4 належав житловий будинок під
АДРЕСА_1 (а.с.10)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.5).

Роблячи висновок про те, що після
смерті спадкодавця, крім позивача
ОСОБА_2 не має ніяких інших спадкоємців,
суд в порушення вимог ст.ст.213, 214 ЦПК
України дані обставин не перевірив.

Між тим, до апеляційної скарги ОСОБА_3
надала копію судового рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 15.05.2013 року, яким встановлений факт
належності спірного будинку ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Також
встановлений факт прийняття ОСОБА_3
спадщини у вигляді вказаного будинку
після смерті ОСОБА_5 та визнано за нею
право власності на даний житловий
будинок.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 07.02.2014 року вказане рішення
скасовано, у зв'язку з тим, що при
розгляді справи по суті не встановлено
коло усіх спадкоємців, як після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, так і
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6, яка
разом з ОСОБА_5 прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_4, що підтверджується
листом Білгород-Дністровської
нотаріальної контори.

При цьому колегія зробила висновок про
те, що при розгляді справи за позовом
ОСОБА_2, судом також не встановлено коло
усіх спадкоємців після померлого
ОСОБА_4 (а.с.147,148-149).

Вищевказані обставини мають суттєве
значення для правильного вирішення
справи, оскільки фактично існує спір
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а не між ОСОБА_2 та
Білгород-Дністровською міською радою,
тобто судом 1-ої інстанції взагалі
невірно встановлений відповідач по
справі.

Крім того, при розгляді справи по суті,
суд неправильно керувався вимогами
Цивільного Кодексу України в редакції
1963 року, оскільки спадщина після смерті
ОСОБА_4 відкрилася в березні 1966 року,
коли діяв Цивільний кодекс в редакції
1963 року.

При викладених обставинах, рішення
суду, яке постановлено на неповно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи, а також з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, підлягає
скасуванню, з постановленням нового -
про відмову ОСОБА_2 в позові.

При цьому колегія роз'яснює позивачу,
що він не позбавлений можливості
звернутися повторно з позовом до суду,
з залученням до участі у справі усіх
зацікавлених осіб.

Колегія також роз'яснює ОСОБА_3, що вона
в установленому законом порядку може
оскаржити в апеляційну інстанцію
постановлене судом додаткове рішення
від 31.10.2013 року.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 січня 2013 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до
Білгород-Дністровської міської ради
про встановлення факту належності
житлового будинку, прийняття житлового
будинку та визнання права власності на
житловий будинок - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

Л.Л.Троїцька

А.М. Кварталова

О.М.Таварткіладзе