Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської
Н.А.,

при секретарі - Ковальовій
С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,
представника органу опіки та
піклування - Довгої А.В., прокурора
Кривди Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав.

Позивачка вказує на те, що вони з
відповідачем перебували фактичних
шлюбних відносинах та мають
неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З батьком дитини вона
проживає окремо. Відповідач не приймає
участі у вихованні та утриманні дитини,
не цікавиться її життям, та не виявляє
бажання спілкуватися з донькою, не
виконує своїх батьківських обов'язків
по відношенню до дитини.

Посилаючись на викладене,
позивачка просила позбавити
відповідача батьківських прав
стосовно неповнолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала, просила про його
задоволення. Представник органу
опіки і піклування та прокурор вважали
за недоцільне позбавити відповідача
батьківських прав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Про час і місце розгляду
справи повідомлявся судом належним
чином. Подав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти
позбавлення його батьківських прав не
заперечував.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника органу опіки та
піклування, прокурора, вивчивши
матеріали справи та оцінивши зібрані
по справі докази у їх сукупності, суд
дійшов наступного.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зареєстрованому шлюбі сторони не
перебували.

У відповідності до ст.150 СК
України батьки зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про стан здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток.

Пленум Верхового Суду України в
п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно утримують, та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому
питання про його застосування слід
вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони
не піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині

доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що неповнолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір'ю та
бабусею.

Дані соціологічно-психологічного
тестування дитини, надані
Миколаївським міським центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, свідчать, що стосунки з
батьком у дівчинки дистанційні, його
ставлення до себе вона сприймає як
байдуже. Ставлення ОСОБА_4 до батька
агресивне, обумовлене почуттям образи
на нього.

Відповідно до висновку №
2374/02.02.01-22/22/14/14 від 12 листопада 2014 року
орган опіки та піклування
Миколаївської міської ради вважає за
недоцільне позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 стосовно його малолітньої
доньки ОСОБА_4.

Враховуючи зазначені обставини,
відсутність доказів та підстав для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,
суд вважає, що у задоволені позову
ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Н.А. Спінчевська