РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука в Полтавській області в
складі:

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ПАТ «Український інноваційний
банк» про визнання договору іпотеки
недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Український
інноваційний банк» про визнання
договору іпотеки недійсним,
зазначаючи, що вона з 2001 року перебуває
у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2.

В жовтні 2014 року їй стало відомо про те,
що її чоловік ОСОБА_2 та ПАТ
«Український інноваційний банк»
уклали між собою іпотечний договір №
20125/S-1 від 22 лютого 2012 року, за яким
ОСОБА_2 передав у іпотеку ПАТ
«Український інноваційний банк»
нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці загальною площею 271,9 кв.м. та
земельну ділянкою загальною площею 1000
кв.м. за цією ж адресою.

Вважає, що зазначений договір має бути
визнаний недійсним.

Так, спірна будівля була збудована під
час перебування у шлюбі в період з 2002 по
2005 роки. За встановленою законом
презумпцією таке будівництво було
здійснено за рахунок спільних сімейних
коштів. У відповідності до ст. 22 КпШС та
ст.ст. 60-62 СК України зазначена будівля
та земельна ділянка під нею є спільною
сумісною власністю подружжя.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про іпотеку» майно, що є у спільній
власності, може бути передане в іпотеку
лише за нотаріально засвідченою згодою
усіх співвласників. Співвласник
нерухомого майна має право передати в
іпотеку свою частку в спільному майні
без згоди інших співвласників за умови
виділення її в на турі та реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

В той же час вона з годи на укладення
.договору іпотеки № 20125/S-I від 22 лютого
2012 року не давала, внаслідок чого, у
відповідності до ст.ст. 203, 215 ЦК України
зазначений договір має бути визнаний
недійсним як такий, що не відповідає
вимогам закону та порушує її права і
законні інтереси. Просила суд визнати
недійсним іпотечний договір № 20125/S-1
від 22 лютого 2012 року, укладений між
ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Український інноваційний
банк», зареєстрований в реєстрі
приватного нотаріуса Кременчуцького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за № 434 від 22 лютого 2012 року, судові
витрати покласти на відповідачів.

В судовому засіданні свої позовні
вимоги підтримала посилаючись на
підстави та обставини викладені в
позовній заяві та просила суд їх
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ
«Український інноваційний банк»
Мельніченко Ж.А. в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечувала
посилаючись на те, що позивачу було
відомо про укладення договору іпотеки
і на це вона давала згоду ОСОБА_2
нотаріально завірену.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не прибув по невідомій суду причині,
про день слухання справи повідомлявся
у відповідності до положень ст. 74 ЦПК
України - за адресою місця проживання
чи місця перебування фізичної особи,
зареєстрованої у встановленому
законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК
України у разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх
сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно
оцінивши усі наявні докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення заяв по суті, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач ОСОБА_1
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 з 20 липня 2001 року
актова запис № 485 по даний час.

Відповідач ОСОБА_2 та ПАТ «Український
інноваційний банк» уклали між собою
іпотечний договір № 20125/S-1 від 22 лютого
2012 року, за яким ОСОБА_2 передав у
іпотеку ПАТ «Український інноваційний
банк» нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 в м.
Кременчуці загальною площею 271,9 кв.м. та
земельну ділянкою загальною площею 1000
кв.м. за цією ж адресою.

Спірна будівля була збудована під час
перебування позивача ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2 у шлюбі в період з
2002 по 2005 роки.

У відповідності до ст. 22 КпШС та ст.ст.
60-62 СК України зазначена будівля та
земельна ділянка під нею є спільною
сумісною власністю подружжя.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про іпотеку» майно, що є у спільній
власності, може бути передане в іпотеку
лише за нотаріально засвідченою згодою
усіх співвласників. Співвласник
нерухомого майна має право передати в
іпотеку свою частку в спільному майні
без згоди інших співвласників за умови
виділення її в на турі та реєстрації
права власності на неї як на окремий
об'єкт нерухомості.

Згідно нотаріально завіреної згоди
щодо майна, яке перебуває у спільній
сумісній власності подружжя від 22
лютого 2012 року позивач ОСОБА_1 надала
згоду на укладення чоловіком ОСОБА_2
правочинів - Кредитного договору,
Договору іпотеки та Договору поруки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57 - 59, 60, 88, 208, 209, 212
- 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ПАТ «Український інноваційний банк»
про визнання договору іпотеки
недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ :