АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Галичанського
А.Д., Яремко В.В.

секретар Тодоряка Г.Д.

за участю спеціаліста ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
порядку користування земельною
ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 2 вересня 2014 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, Чернівецької
міської ради про встановлення порядку
користування земельною ділянкою та
усунення перешкод у її приватизації.

Посилалася на те, що 26 січня 2012 року
придбала на підставі договору
купівлі-продажу у ОСОБА_5 66/100 ідеальних
часток житлового будинку по АДРЕСА_1 з
належними до нього будівлями та
спорудами.

Зазначала, що ОСОБА_3 в кінці 2011 року
придбав 34/100 ідеальних часток житлового
будинку по АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування.

Під житловим будинком та для його
обслуговування знаходиться земельна
ділянка розміром 0,10 га, яка була
виділена в постійне користування
згідно державного акту на право
постійного користування землею від 6
лютого 1995 року ОСОБА_5 для
обслуговування житлового будинку.

Вважає, що відповідач самовільно
захопив більшу частину земельної

Справа №22ц-1434/14 рік
Головуючий у 1 інстанції Волошин С.О.

Категорія 47
Доповідач Чупікова В.В.

ділянки, чим порушив її права, як
власника 66/100 ідеальних часток, та
користувача земельної ділянки.

В грудні 2013 року позивачка ОСОБА_2
подала заяву про зменшення позовних
вимог та просила визначити порядок
користування земельною ділянкою, яка
розташована за адресою АДРЕСА_1,
виділивши їй земельну ділянку площею
0,0659 га з цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд, на
якій розташовано 66/100 ідеальних часток
житлового будинку відповідно до
варіанту №3 висновку експертного
дослідження №13138 складеного судовим
експертом ОСОБА_1 від 30 жовтня 2013 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 2 вересня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Постановлено визначити порядок
користування земельною ділянкою, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
виділивши ОСОБА_2 в користування
земельну ділянку площею 0,0659 га з
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд, на
якій розташовано 66/100 ідеальних часток
житлового будинку, який знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, відповідно до
варіанту №3 висновку експертного
дослідження № 13138 від 30 жовтня 2013 року,
складеного судовим експертом ОСОБА_1

Вирішено питання відносно розподілу
судових витрат.

Відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну
скаргу, в якій просить рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 2 вересня 2014 року
скасувати, у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Зазначає, що судом прийнято
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що позивач фактично ставить
питання про надання їй в користування
земельної ділянки біля спільного
будинковолодіння по АДРЕСА_1 у вигляді
позовних вимог про визначення порядку
користування і проводить фактичний
виділ земельної ділянки, яка належить
міській раді. Надання земельної
ділянки у користування, межі якої
встановлені в натурі, здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою. Державний акт
посвідчує право постійного
користування землею колишнього
власника будинку - ОСОБА_5 і не був
перереєстрований на нових
співвласників будинку. Зазначає, що
конфігурація земельної ділянки, яка
вказана у експертному дослідженні, не
співпадає з планом зовнішніх меж за
Державним актом.

З варіанту №3 вбачається, що у
позивача через наявність косогору
відсутній заїзд до своєї частини
ділянки і в майбутньому його,
відповідача, земельна ділянка буде
використовуватися для проїзду за
сервітутом.

Крім цього, а в порушення вимог п.22
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» в резолютивній
частині рішення суд першої інстанції
не зазначив розмірів і меж земельної
ділянки, які має використовувати кожна
із сторін, як сторони повинні проходити
(проїжджати) до будівель і споруд та на
вулицю.

Відповідач ОСОБА_3, його представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні
апеляційної інстанції апеляційну
скаргу підтримали з підстав,
викладених в ній. Зазначали, що не
погоджуються із жодним варіантом
поділу земельної ділянки, які
викладені у висновку дослідження
спеціаліста, оскільки конфігурація
земельної ділянки, розміри меж у
висновку не відповідають плану
зовнішніх меж землекористування, які
вказані в Державному акті на право
постійного користування землею.

Позивач ОСОБА_2 апеляційну скаргу не
визнала, просила її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що на
підставі договору купівлі-продажу
26.01.2012 року ОСОБА_2 є власником 66/100
ідеальних часток житлового будинку
АДРЕСА_1 з належними будівлями та
спорудами (а.с.8- 10).

Згідно п.1 Договору купівлі-продажу, 66/100
ідеальних часток житлового будинку
АДРЕСА_1 складеться з квартири №2
житлового будинку літ.А, яка
складається з приміщень в підвалі -
вхід в підвал І площею 3,60 кв.м, підвал II
площею 13,30 кв.м, на першому поверсі -
кухня 2-1 площею 12,90 кв.м, санвузол 2-2
площею 4,20 кв.м, житлова кімната 2-3
площею 11,20 кв.м, житлова кімната 2-4
площею 15,00 кв.м, а також надвірні
будівлі такі як літня кухня літ. «В»,
сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д».

На неприватизованій земельній ділянці
загальною площею 0,1000 га, з кадастровим
№:19:002:0245 розташовано житловий
будинок літ.А, загальною площею 98,70
кв.м., житловою площею 38,70 кв.м., гараж
літ.Б, літня кухні літ.В, сарай літ.Г.,
вбиральня літ.Д (а.с.8).

ОСОБА_3 належить 34/100 ідеальних часток
житлового будинку АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
обираючи варіант №3 порядку
користування земельною ділянкою, яким
їй виділено у користування 0,0659 га, суд
першої інстанції виходив із
співвідношення ідеальних часток
житлового будинку, що належать на праві
власності сторонам, та з того, що саме
обраний варіант визначення порядку
користування є найбільш доцільним.

Проте, визначаючи порядок користування
сторонами у даній справі спірною
земельною ділянкою згідно варіанту,
запропонованого у висновку
спеціаліста №13138, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, що відповідно до
п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування цього рішення та ухвалення
нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України, при
переході права власності на будівлю та
споруду до кількох осіб право на
земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди. Тобто учасник
спільної часткової власності на
земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Згідно ст.377 ЦК України, до особи, яка
набула право власності на житловий
будинок переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього власника
(землекористувача).

Попередній власник будинку ОСОБА_5 мав
у постійному користуванні земельну
ділянку по АДРЕСА_1 розміром 0,10 га.

План зовнішніх меж вказаної земельної
ділянки та розміри цих меж зазначені в
Державному акті від 06.02.1995 року
(а.с.132-133).

При досліджені варіантів порядку
користування, які вказані у висновку
спеціаліста №13138 на а.с.23-28 колегією
суддів встановлена невідповідність
розміру земельної ділянки (0,0999 га
замість 0,10 га), її конфігурація плану
зовнішніх меж землекористування
Державного акту від 06.02.1995 року на
(а.с.132-133).

Спеціаліст ОСОБА_1 в судовому засіданні
апеляційної інстанції пояснював, що
ним виконувалося завдання позивача
про поділ земельної ділянки по
фактичному користуванню і зовнішні
межі спірної земельної ділянки ним
визначалися по фактичному
користуванню, виміри земельної ділянки
проводилися по фактичній межі, спірна
земельна ділянка не внесена в
кадастровий план України, робота по її
реєстрації в земельному кадастрі не
завершена.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що
запропоновані позивачем варіанти
порядку користування земельною
ділянкою не відповідають тій земельній
ділянці, на які сторони мають право
користування згідно Державного акту
від 06.02.1995 року.

За таких обставин рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 2 вересня 2014 року
підлягає скасуванню з ухвалення нового
рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.209, 218, 309 ЦПК України
колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 2 вересня 2014 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визначення порядку користування
земельною ділянкою відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак, може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: