Єдиний унікальний номер 205/6421/14-ц
Справа №2/205/3669/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний
суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої
судді Шавули В.С.

при
секретарі Давиденко Я.Є.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - Нілової
Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган
опіки та піклування Ленінської
районної у м. Дніпропетровську ради про
позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2014 року позивачка звернулась до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
третя особа: орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про позбавлення
батьківських прав (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що перебувала у
зареєстрованому шлюбі із відповідачем.
ОСОБА_2 є батьком її неповнолітньої
дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 08.06.2011 року було
розірвано шлюб між сторонами.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29.09.2011 року із
відповідача стягнуто на користь
позивачки аліменти на утримання дитини
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

29.03.2013 року позивачка уклала шлюб із
ОСОБА_5

Батько дитини - ОСОБА_2, вихованням
дочки не займається, не піклується про
стан її здоров'я, не цікавиться
навчанням та розвитком дочки,
матеріально не забезпечує, тим самим
проявляє байдужість до існування та
подальшої долі своєї дитини.

ОСОБА_2 всіляко ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків, що шкодить та суперечить
інтересам дитини, у зв'язку із чим
позивачка просить суд позбавити
батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні
його малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судовому проти вимог
позовної заяви заперечував. В
обґрунтування своїх заперечень
зазначив, що його не запрошували на дні
народження дочки, тому він нічого і не
дарував дитині. Не просили його мирним
шляхом врегулювати питання щодо участі
у вихованні дитини, та взагалі не
нагадували про дочку.

Третя особа - орган опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради в особі свого
представника, в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі.

До питані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили наступне.

ОСОБА_6, який являється батьком
позивачки, зазначив, що свого
колишнього зятя - ОСОБА_2, востаннє
бачив ще до розлучення із позивачкою.
Онучка (ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1) його не
пам'ятає. Звертається до вітчима як
тато, який про неї і піклується. ОСОБА_2
ніхто не перешкоджав спілкуватися з
дитиною, але він ніколи не телефонував,
не цікавився де дитини, як вона.

ОСОБА_7 зазначила, що родину позивачки
знає більш ніж два роки. Батьком дитина
називає ОСОБА_5 - вітчима, теперішнього
чоловіка позивачки. Про колишнього
чоловіка позивачки дитина ніколи не
розповідала та жодного разу не згадала.

Вступна та резолютивна частини рішення
проголошені в судовому засіданні,
повний текст складений 07 листопада 2014
року.

При вирішенні спору щодо спірних
правовідносин суд застосовує
положення Конституції України, законів
України, міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, практику Верховного
Суду України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей
до їх повноліття. Сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Згідно статті 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

З'ясувавши обставини по справі,
дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 08.06.2011 року
було розірвано (а.с.5).

Від шлюбу у сторін народилась дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 вересня 2011 року
із відповідача стягуються аліменти на
користь позивачки на утримання дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-8).

29 березня 2013 року позивачка уклала шлюб
із ОСОБА_5, та змінила прізвище на
«ОСОБА_1» (а.с.9).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із
матір'ю та вітчимом в однокімнатній
квартирі за адресою: АДРЕСА_1. умови
проживання дитини задовільні, вона має
місце для навчання та власне ліжко
(а.с.45).

Дитина навчається у КЗО
«Спеціалізована школа №7 з поглибленим
вивченням іноземних мов» ДМР (а.с.47).

Згідно характеристики на дитину,
дівчинка старанна, дисциплінована,
працелюбна учениця. Навчається у повну
міру своїх сил. На уроках завжди уважна
та активна, допомагає товаришам. До
виконання громадських доручень
ставиться сумлінно. Стримана,
врівноважена, розсудлива,
дисциплінована. Підтримує дружні
стосунки з однокласниками (а.с.44).

Вихованням та матеріальним утриманням
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, займаються мати та
вітчим дитини - ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які
піклуються та приділяють належну увагу
навчанню і розвитку дитини (а. с. 51).

Встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2,
всіляко ухиляється від своїх
батьківських обов'язків, вихованням та
матеріальним утриманням дочки не
займається, тим самим проявляє
байдужість до її подальшої долі.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про охорону дитинства», на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватись про її здоров'я, фізичний
та духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

За ч.2,5 ст.150 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Передача дитини
на виховання іншим особам не звільняє
їх від обов'язку батьківського
піклування щодо неї.

Відповідно до ст.ст. 3, 155 Сімейного
кодексу України, дитина належить до
сім'ї своїх батьків і тоді, коли з ними
не проживає. Здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.

Між тим, згідно вимог пункту 2 частини 1
статті 164 Сімейного кодексу України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» від 26 квітня 2001
року, кожна дитина має право на рівень
життя, достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Суд, оцінивши здобуті по справі докази,
вислухавши сторін, за своїм внутрішнім
переконанням щодо їх належності,
допустимості, достовірності, а також
достатності і взаємності зв'язку у
сукупності, розглянувши спір в межах
заявлених позовних вимог, приходить до
висновку, що батько дитини - ОСОБА_2, не
піклується про її фізичний і духовний
розвиток, навчання, підготовку до
самостійного життя. Не забезпечує
дитини необхідного харчування,
медичного догляду, лікування, не
спілкується із дітьми, не виявляє
інтересу до її внутрішнього світу, тим
самим дійсно ухиляється від виховання
та утримання своєї дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому доводи позивачки з
приводу свідомого нехтування
відповідачем свого батьківського
обов'язку суд вважає обґрунтованими та
доведеними, у зв'язку із чим, позовні
вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають
задоволенню.

У відповідності до статті 166 Сімейного
Кодексу України, особа позбавлена
батьківських прав втрачає особисті
немайнові права щодо дитини та
звільняється від обов'язків щодо її
виховання; перестає бути законним
представником дитини; втрачає право на
пільги та державну допомогу, що
надаються сім'ям з дітьми; не може бути
усиновлювачем та піклувальником; не
може одержати в майбутньому тих
майнових прав, пов'язаних із
батьківством, які вона могла б мати у
разі своєї непрацездатності (право на
утримання від дитини, право на пенсію
та відшкодування шкоди у разі втрати
годувальника, право на спадкування);
втрачає інші права, засновані на
спорідненості з дитиною.

Крім того, згідно статті 88 ЦПК України,
оскільки позивачем при подачі позову
було сплачено судовий збір, і його
вимоги задоволені, із співвідповідачів
належить стягнути на користь позивача
в рівних частках судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 9, 55, 124, 51 Конституції України,
ст.ст.150, 155, 164, 165, 166, Сімейного кодексу
України, ст.ст. 7, 12 Загальної декларації
про права людини, ст.13 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини,
п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення
батьківських прав», ст. 67 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 212, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про позбавлення
батьківських прав, -задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Дніпропетровська, позбавити
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Дніпропетровська, на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. (двісті
сорок три грн.. 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо скаргу про
апеляційне оскарження не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В. С. Шавула