Справа № 467/2046/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року
Арбузинський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Кологривої Т.М.

за участю секретаря Романенко Т.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Арбузинка цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Костянтинівської селищної ради
Арбузинського району Миколаївської
області про визнання факту допущення
технічної помилки під час заповнення
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання права
спільної сумісної власності подружжя
на земельну ділянку, визнання права
власності на земельну ділянку,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
відділ держземагенства в
Арбузинському районі Миколаївської
області, приватний нотаріус
Арбузинського районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5

В С Т А Н О
В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3, Костянтинівської селищної ради
Арбузинського району Миколаївської
області про визнання факту допущення
технічної помилки під час заповнення
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання права
спільної сумісної власності подружжя
на земельну ділянку, визнання права
власності на земельну ділянку,
мотивуючи свої вимоги тим, що її
чоловік ОСОБА_6 був власником згідно
Державного акта на право власності на
земельну ділянку від 16 лютого 1998 року
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1 загальною площею 0.104 га,
призначеної для обслуговування
житлового будинку, фактично ця
земельна ділянка знаходиться за
адресою: по АДРЕСА_2. З 16 березня 1974 року
вона перебувала з померлим у шлюбі до
дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. На ім'я
померлого був зареєстрований їх
спільний житловий будинок за АДРЕСА_2,
про що було 3 серпня 1977 року видано
свідоцтво про право власності
Костянтинівською селищною радою
Арбузинського району Миколаївської
області. На підставі рішення
виконавчого комітету Костянтинівської
селищної радою Арбузинського району
від 10 березня 1977 року № 30 ОСОБА_6
отримав у власність земельну ділянку
загальною площею 0.104 га, призначену для
обслуговування житлового будинку та
розташовану по АДРЕСА_2. Однак у
Державному акті була допущена помилка
і зазначено адресу розташування
земельної ділянки під АДРЕСА_1 замість
АДРЕСА_2. За життя померлий склав
заповіт подружжя 22.12.2007 року,
відповідно до якого ОСОБА_6 та ОСОБА_1
все належне подружжю на праві спільної
сумісної власності рухоме та нерухоме
майно заповідано доньці ОСОБА_3, а також
цього ж дня заповіт, за яким земельну
ділянку загальною площею 0.104 га,
призначену для обслуговування
житлового будинку та розташовану по
АДРЕСА_2 було теж заповідано доньці
ОСОБА_3 Посилаючись на те, що її та
померлому належало по ? частці
побудованого житлового будинку, для
обслуговування якого виділена
земельна ділянка у власність, то у
такій самій частці виникає право
власності на земельну ділянку, позивач
прохала визнати факт допущення
технічної помилки під час заповнення
Державного акту на право власності на
земельну ділянку площею 0.104 га,
призначеної для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1 замість
АДРЕСА_2; визнати земельну ділянку
площею 0.104 га, розташовану на території
АДРЕСА_2 і призначену для
обслуговування житлового будинку
(присадибну ділянку) об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, визнати
за нею право власності на земельну
ділянку площею 0.104 га, призначену для
обслуговування житлового будинку і
розташовану на території АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач та
її представник підтримали заявлені
позовні вимоги.

Представник Костянтинівської
селищної ради Арбузинського району
Миколаївської області у судове
засідання не з'явився, подав заяву про
розгляд справи у його відсутність та
про відмову у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник позовні вимоги визнали
частково щодо визнання спірної
земельної ділянки об'єктом спільної
власності подружжя, пояснили суду, що
компетенцією земельного відділу, а не
суду є дії щодо виправлення помилки у
державному акті на право власності на
земельну ділянку померлого ОСОБА_6,
заперечували проти визнання права
власності на земельну ділянку за
позивачем, так як є заповіт подружжя
позивача і померлого ОСОБА_6, за яким
заборонено відчужувати позивачу майно
до її смерті.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
відділ держземагенства в
Арбузинському районі Миколаївської
області та приватний нотаріус
Арбузинського районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_5
подали до суду заяви про розгляд справи
у їх відсутність.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

ОСОБА_6 перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 16
березня 1974 року до своєї смерті, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить
свідоцтво про укладення шлюбу муж
сторонами серії НОМЕР_1, видане
Н-Василівським сільЗАГСом Єланецького
району Миколаївської області 16 березня
1974 року.

Позивач ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_6 повторно уклала шлюб 8.08.2014 року
з ОСОБА_8 та змінила прізвище з «ОСОБА_1»
на «ОСОБА_1».

У відповідності до ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім»ю, який був чинний на
час виникнення правовідносин, майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження майном.

Таким чином, житловий будинок
АДРЕСА_2, на який померлому ОСОБА_6 було
видано 3 серпня 1977 року видано
свідоцтво про право власності
Костянтинівською селищною радою
Арбузинського району Миколаївської
області є об'єктом спільної власності
подружжя.

За змістом частини першої статі 81
Земельного кодексу України громадяни
набувають право власності на земельну
ділянку шляхом приватизації за умови
наявності підстав набуття права на
землю, передбачених ст. 116 ЗК України.
Тобто, громадянин одержує у власність
частку із земельного фонду, а тому
земельна ділянка, одержана
громадянином у приватну власність
шляхом приватизації, є його особистою
приватною власністю.

30 березня 1997 року за рішенням
виконавчого комітету Костянтинівської
селищної ради Арбузинського району
Миколаївської області ОСОБА_6 було
надано в приватну власність земельну
ділянку площею 0.1041 га для
обслуговування житлового будинку,
розташовану на території АДРЕСА_2. 16
лютого 1998 року ОСОБА_6 було видано
Державний акт на право приватної
власності на землю.

Оскільки одним з подружжя у період
шлюбу придбано будинок, то в силу
статей 22, 24 КпШС України в подружжя
виникла спільна сумісна власність,
тобто право іншого з подружжя на ?
частину будинку. Оскільки для
обслуговування цього будинку виділена
у власність земельна ділянка, то в
подружжя, за яким визнається право
власності на ? частину будинку, у такій
самій частці виникає й право на
земельну ділянку, необхідну для
обслуговування будинку, що також
зазначено у постанові Верховного Суду
України від 11 червня 2012 року у справі N
6-66ц11, прийнятої по справі щодо подібних
правовідносин, яка відповідно до ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх
суб'єктів владних правовідносин.

Таким чином, суд приходить до
висновку про те, що земельна ділянка
площею 0.1041 га, яку 30 березня 1997 року за
рішенням виконавчого комітету
Костянтинівської селищної ради
Арбузинського району Миколаївської
області ОСОБА_6 було надано в приватну
власність для обслуговування
житлового будинку, розташовану на
території АДРЕСА_2 є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_1.

Судом встановлено, що при
виготовленні Державного акта на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку було допущено помилку
та зазначено невірно її
місцерозташування - АДРЕСА_1 замість
АДРЕСА_2. Однак вимоги позивача щодо
встановлення факту допущення
технічної помилки під час заповнення
Державного акту на право власності на
земельну ділянку задоволенню не
підлягають, поскільки встановлення
такого факту не передбачено ст. 234 ЦПК
України як такого, що має юридичне
значення.

22 грудня 2007 року ОСОБА_6 склав два
заповіти, посвідчені приватним
нотаріусом Южноукраїнського міського
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_9:

- заповіт подружжя разом з ОСОБА_1,
відповідно до якого все належне
подружжю на праві спільної сумісної
власності рухоме та нерухоме майно
заповідано доньці ОСОБА_3,

- заповіт, за яким належні йому на
праві особистої приватної власності
земельні ділянки, в т.ч. і земельну
ділянку загальною площею 0.104 га,
призначену для обслуговування
житлового будинку та розташовану по
АДРЕСА_2 було теж заповідано доньці
ОСОБА_3

Згідно ст.1243 ЦК України подружжя
має право скласти спільний заповіт
щодо майна, яке належить йому на праві
спільної сумісної власності. У разі
складання спільного заповіту частка у
праві спільної сумісної власності
після смерті одного з подружжя
переходить до другого з подружжя, який
його пережив. У разі смерті останнього
право на спадкування мають особи,
визначені подружжям у заповіті. За
життя дружини та чоловіка кожен з них
має право відмовитися від спільного
заповіту. Така відмова підлягає
нотаріальному посвідченню. У разі
смерті одного з подружжя нотаріус
накладає заборону відчуження майна,
зазначеного у заповіті подружжя.

Зі змісту ст.1243 ЦК України
вбачається, що після смерті одного з
подружжя відносини спадкування не
виникають. На все майно, яке зазначено в
заповіті подружжя, у разі смерті одного
з подружжя, нотаріус накладає заборону
відчуження. Тому вдова (вдовець) не
стають власниками частки у праві
спільної сумісної власності померлого
з подружжя. Вони не мають права
розпоряджатися не лише часткою
померлого з подружжя, але після його
смерті й своєю часткою у такому майні.

За такого, суд не вбачає підстав
для визнання права власності за
позивачем на спірну земельну ділянку.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 59, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Костянтинівської селищної ради
Арбузинського району Миколаївської
області про визнання факту допущення
технічної помилки під час заповнення
Державного акту на право власності на
земельну ділянку, визнання права
спільної сумісної власності подружжя
на земельну ділянку, визнання права
власності на земельну ділянку
задовольнити частково.

Визнати земельну ділянку площею 0.104 га,
розташовану на території АДРЕСА_2 і
призначену для обслуговування
житлового будинку (присадибну ділянку)
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд Миколаївської області на протязі 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Т.М.Кологрива