У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 24 листопада 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання
недійсним заповіту,-

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_3,
про визнання недійсним заповіту.

Вимоги за позовом обґрунтовувала тим,
що з 1987 року вона з ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року , проживала однією
сім'єю, а з 1991 року вони зареєстрували
шлюб. Квартира АДРЕСА_1 належала їм на
праві спільної сумісної власності,
набута в порядку безоплатної
приватизації 14 листопада 1997 року. Після
смерті ОСОБА_4, його донька від першого
шлюбу звернулась до нотаріуса з заявою
про прийняття спадщини, а саме частини
вищевказаної квартири згідно заповіту,
складеного в 1987 році.

Позивач вважає, що на час складення
заповіту квартира не була власністю її
покійного чоловіка, а заповіт був
фіктивним, тому звернулась до суду з
вказаним позовом.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року, яке залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 24 листопада 2014
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У грудні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла вищевказана касаційна
скарга, яка подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаного
рішення апеляційного суду.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними рішеннями суду першої
та апеляційної інстанцій подала
касаційну скаргу, в якій просить
оскаржувані нею судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи апеляційним
судом, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, строк на касаційне
оскарження рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 19 вересня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Київської області
від 24 листопада 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2, у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання
недійсним заповіту.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.