22-ц/775/1546/2014(м)
У Х В А Л А

Іменем
України

04 грудня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді Супрун М.Ю,

суддів:
Осипчук О.В., Мироненко І.П.

при
секретарі: Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Маріуполі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
22 вересня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення нарахувань за актом,

В с т а н
о в и в:

Рішенням Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
22 вересня 2014 року вищезазначений
позов публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (
далі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»)
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»
вартість електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
правил користування електричною
енергією в сумі 13382,42 грн., розподілено
судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому
відповідачка зазначила, що порушення
правил користування електричної
енергією вона не допускала, а тому суд
безпідставно стягнув з неї нарахування
за актом.

Відповідачка в судовому засіданні
апеляційного суду підтримала
апеляційну скаргу, просила її
задовольнити.

Представник позивача ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» Кабанова Л.О., діюча
за довіреністю, в судовому засіданні
апеляційної інстанції заперечувала
проти доводів апеляційної скарги,
просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачки та представника позивача,
дослідивши матеріали цивільної справи
та доводи скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
повно встановив обставини справи,
правильно застосував норми
матеріального права, додержався норм
процесуального права і дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову.

Судом першої інстанції при вирішенні
справи встановлено, що ОСОБА_1 є
споживачем електричної енергії за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за
зазначеною адресою і на ім'я відкрити
особові рахунки (а.с.20).

24 грудня 2013 року, в ході перевірки
дотримання споживачами правил
користування електричною енергією
представниками енергопостачальної
організації, в вищевказаному жилому
будинку було виявлено самовільне
підключення електроустановок до
електричної мережі
енергопостачальника з порушенням
схеми обліку електричної енергії,
зняття лічильника без дозволу
енергопостачальної організації. Дане
порушення було зафіксовано в акті про
порушення правил користування
електричною енергією для населення №
192920 від 24 грудня 2013 року (а.с. 5-6),
складеному трьома представниками ПАТ
«ДТЕК Донецькобленерго» за участю
відповідачки, яка розписалась в ньому
без зауважень.

На підставі зазначеного акту позивачем
були визначені обсяг та вартість
необлікованої електричної енергії
внаслідок порушення відповідачкою
правил користування електричною
енергією, що було відображено в
протоколі засідання комісії
Маріупольського РЕМ ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго», вартість склала 13382,
42 грн. (а.с.7-9).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки з збоку ОСОБА_1 були допущені
порушення правил користування
електричною енергією, з неї підлягає
стягненню сума збитків за спожиту, але
невраховану приладом обліку
електричну енергію.

Зазначені висновки суду першої
інстанції відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27
Закону України «Про
електроенергетику», Правилами
користування електричною енергією для
населення, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 26
липня 1999 року № 1357 (далі - Правила) та
Методикою визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами правил користування
електричною енергією, затвердженою
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі -
Методика).

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику» передбачено, що
споживач електроенергії несе
відповідальність згідно із
законодавством за порушення умов
договору та Правил користування
електроенергією, затверджених
Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що
споживач несе відповідальність згідно
із законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку. У разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка про відмову. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

Визначення обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії
внаслідок порушення правил
користування електричною енергією
побутовими споживачами
регламентується розділом 3 Методики.

Зі змісту підп. 5 п.3.1.Методики
вбачається, що вона застосовується на
підставі акта про порушення,
складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН,
зокрема, в разі виявлення такого
порушення, як самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача (власника мереж) з порушенням
схеми обліку.

Пунктом 3.3 Методики встановлено, що
розрахунок обсягу та вартості
недонарахованої електричної енергії
здійснюється за добовою величиною
розрахункового споживання електричної
енергії, за тарифами для населення, що
діяли у період порушення та за
кількістю днів, яка відповідно до
даного випадку визначається за підп.
«а» п.3.3. Методики, згідно якого якщо
споживач установив пристрій, що
занижує покази приладу обліку, учинив
інші дії, що призвели до споживання
необлікованої електричної енергії,
виявити які представники
постачальника електричної енергії під
час проведення контрольного огляду
приладу обліку мали можливість,
споживачу робиться перерахунок за
спожиту електричну енергію з дня
останнього контрольного огляду
приладу обліку до дня виявлення
порушення, але не більше загальної
кількості днів за шість календарних
місяців, що передували дню виявлення
порушення.

Посилання відповідачки на
недоведеність її вини в порушенні
Правил апеляційний суд не приймає до
уваги, оскільки саме акт про порушення
є відповідним доказом та надає
підстави для стягнення збитків,
заподіяних безобліковим використанням
електричної енергії.

Отже доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і не належать до тих
підстав, із якими процесуальне
законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

З урахуванням наведеного, рішення суду
першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому апеляційний
суд, на підставі ст.308 ЦПК України,
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України,
апеляційний суд,

У х в а л и
в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 22
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді :