Справа № 369/9646/14-ц
Провадження № 4-с/369/79/14
УХВАЛА

Іменем України

27.11.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкри на тому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_2, суб'єкт оскарження:
Відділ державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції, заінтересована
особа: ОСОБА_1 про визнання дій
неправомірними, скасування постанови
та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області в порядку цивільного
судочинства зі скаргою про визнання
дій неправомірними, скасування
постанови та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги заявниця
обґрунтовувала тим, що 13.09.2014 року, нею
отримано постанову № 44180230 від 21.07.2014
року про відкриття виконавчого
провадження щодо виконавчого
документа (листа) № 1-135/09 від 07.12.2009 р.
виданий Києво-Святошинським районним
судом Київської області про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі
75 000 грн.

Згідно п. 5 постанови № 44180230 від 21.07.2014
року, заявник маж право на її
оскарження.

Заявник вважала, що постанова № 44180230
від 21.07.2014 року про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконавчого документа (листа) № 1-135/09
від 07.12.2009 р. виданий
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 75
000 грн. є не законною, а тому підлягає
скасуванню.

У статті 51 Закону України «Про
виконавче провадження» чітко вказано,
що державний виконавець повинен
відновити виконавче провадження, а
саме за змістом ч. 3 ст. 51 Закону -
винести постанову про відновлення, а не
про відкриття виконавчого провадження.

Із заяви про відновлення виконавчого
провадження вбачається, що саме
просилось за наслідками скасування
судом постанови про повернення має
настати наслідок - відновлення, що в
розумінні Закону є дві різні за змістом
дії та відповідно мають різні юридичні
наслідки.

Разом з тим державний виконавець не
виконав приписи статті 51 Закону чим
допустив порушення Закону, а й
відповідно прав стягувача.

Тому заявник просила визнати дії ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області, які виразились у винесенні
постанови № 4418023 від 21.07.2014 року про
відкриття виконавчого провадження
щодо виконавчого документа (листа) №
1-135/09 від 07.12.2009 р. виданий
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 75
000 грн. - неправомірними та скасувати.
Визнати дії начальника ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській,
які виразились у не винесенні
постанови про розгляд скарги щодо
відновлення виконавчого провадження №
37753329 щодо виконавчого документа (листа)
№ 1-135/09 від 07.12.2009 р. виданий
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 75
000 грн. - неправомірними та скасувати
постанову. Зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області вчинити дії, у спосіб
визначений статтею 51 ЗУ «Про виконавче
провадження» - винести постанову про
відновлення виконавчого провадження №
37753329.

В судовому засіданні заявник та її
представник вимога скарги підтримали
та просили її задоволити.

ВДВС Києво-Святошинського районного
суду Київської області направила заяву
в якій просила розгляд справи провести
у відсутності її представника, у
вимогах скарги відмовити.

ОСОБА_1 в судове засідання на з'явився,
про день, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення осіб які
брали участь у розгляді справи,
перевіривши матеріали справи, та
зібрані в ній докази, приходить до
висновку що вимоги скарги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
судоустрій та статус суддів», судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної служби, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
При цьому обов'язковість урахування
судових рішень для інших судів
визначається процесуальним
законодавством, а невиконання судового
рішення тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про виконавчу службу» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставі, у спосіб та в
межах повноважень, визначених у цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Обов'язки і права державного виконавця
визначені у статті 11 Закону України
«Про виконавче провадження» , серед
яких, здійснювати необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом; накласти арешт на грошові
кошти та інші цінності боржника, в тому
числі на кошти, які знаходяться на
рахунках та вкладах в установах банків,
інших кредитних установах, на рахунки в
цінних паперах; викликати громадян та
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а у разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
накладати стягнення у вигляді штрафу
на громадян і посадових осіб у випадках
передбачених законом; при виконанні
судових рішень безперешкодно входити
на земельні ділянки, в жилі та інші
приміщення боржників - фізичних осіб,
проводити в цих приміщеннях огляд, за
необхідності примусово відкривати їх в
уставленому порядку із залученням
працівників внутрішніх справ,
опечатувати ці приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
знаходиться та на яке законом можливе
звернути стягнення.

Стаття 51 Закону України «Про виконавчу
службу» передбачає, щоу разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною
чи скасована начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження
підлягає відновленню протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду, виконавчого документа чи
постанови керівника відповідного
органу державної виконавчої служби.
Про відновлення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову, копії якої не
пізніше наступного дня надсилаються
до суду, який визнав незаконною
постанову державного виконавця,
сторонам, а також органу (посадовій
особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого
провадження стягувач, суд або орган
(посадова особа), якому повернуто
виконавчий документ, зобов'язаний у
тримісячний строк з дня надходження
відповідної постанови пред'явити його
до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено в судовому
засіданні, 07.12.2009 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, видано виконавчий
лист № 1-135 про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 боргу у сумі 75 000 грн.

Постановою державного виконавця
Києво-Святошинського РУЮ від 15.04.2013 р.
відкрито виконавче провадження № 37753329
з виконання виконавчого листа № 1-135.

14.01.2014 року Державним виконавцем
Києво-Святошинського РУЮ винесено
постанову по виконавчому провадженню
№ 37753329, якою на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження» повернуто виконавчий
лист № 1-135 стягувачу.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
19.03.2014 року визнати неправомірними дії
відділу Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
щодо повернення виконавчого листа
№1-135/09, виданий 07 грудня 2009 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, на підставі п.2 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження». Зобов'язано державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
вчинити дії щодо розшуку майна
боржника, встановлення місця роботи
боржника для встановлення
платоспроможності боржника ОСОБА_1

Постановою державного виконавця
Києво-Святошинського РУЮ від 21.07.2014
року відкрито виконавче провадження №
37753329 з виконання виконавчого листа №
1-135.

Суд, приходить до висновку що державним
виконавцем неправомірно відкрито нове
виконавче провадження, оскільки
ухвалою суду було зобов'язано ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ до вчинення
певних дій саме по виконавчому
провадженню № 37753329, а отже в силу ст. 51
Закону України «Про виконавче
провадження» дане виконавче
провадження № 37753329 повинно було
відновлено.

Таким чином дії державного виконавця
при винесенні оскаржуваної постанови
не відповідають вимогам закону України
«Про виконавче провадження».

Що стосується вимог скарги стосовно
визнання дії начальника ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ у Київській,
то такі вимоги скарги не підлягають до
задоволення, оскільки відповідно до
положень ст. 83 Закону України «Про
виконавче провадження», начальником
ВДВС Києво-Святошинського РУЮ у
Київській був здійснений контроль за
законністю виконавчого провадження на
підставі скарги ОСОБА_2 від 23.08.2014 року,
за розглядом якої заявнику було
направлений відповідний лист від 04.09.2014
р. № 5540.

Стаття 387 ЦПК України визначає, що за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що скарга підлягає до
задоволення частково.

На підставі ст. 1, 6, 11, 13, 51, 83 Закону
України «Про виконавче провадження» та
керуючись ст. ст. 60, 383-389 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити частково.

Визнати дії ВДВС Києво-Святошинського
РУЮ у Київській області, які виразились
у винесенні постанови № 4418023 від 21.07.2014
року про відкриття виконавчого
провадження щодо виконавчого
документа (листа) № 1-135/09 від 07.12.2009 р.
виданого Києво-Святошинським районним
судом Київської області про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі
75 000 грн. - неправомірними.

Скасувати постанову № 4418023 від 21.07.2014
року державного виконавця
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області про відкриття виконавчого
провадження щодо виконавчого листа №
1-135/09 від 07.12.2009 р. виданого
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 75
000 грн.

Зобов'язати ВДВС Києво-Святошинського
РУЮ у Київській області вчинити дії
щодо відновлення виконавчого
провадження № 37753329, у спосіб
визначений статтею 51 Закону України
«Про виконавче провадження».

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
протягом п'яти днів, починаючи з дня
наступного після її проголошення.

Суддя:
Дубас
Т.В.