Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.В.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю
представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „АЕС
Рівнеобленерго" на рішення
Костопільського районного суду від 24
лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
„АЕС Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про
стягнення збитків за порушення правил
користування електричною енергією,

в с т а н о в и л а :

30 жовтня 2012 року ПАТ „АЕС
Рівнеобленерго" звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
збитків за порушення правил
користування електричною енергією.

Рішенням Костопільського районного
суду від 24 лютого 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі ПАТ „АЕС Рівнеобленерго"
посилалося на те, що відповідач
самовільно підключився до його
електричних мереж, що зафіксовано
актом про порушення № 014014 від 22 квітня
2010 року.

Висновок суду першої інстанції про
недоведеність енергопостачальником
факту належності земельної ділянки, на
якій був підключений об'єкт до мереж
енергопостачання, саме відповідачу та
покликання у рішенні на те, що дана
земельна ділянка знаходиться у
розпорядженні міської ради, не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки спростовується
листом-відповіддю Костопільського
міського голови від 21 січня 2014 року.

Покликаючись на ці обставини, а також
на ст. 27 Закону України „Про
електроенергетику", п. п. 48 і 53 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999 року, позивач просив
апеляційний суд рішення суду першої
інстанції скасувати й ухвалити у
справі нове рішення про задоволення
його позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвалене
місцевим судом рішення скасуванню з
ухваленням у справі апеляційним судом
нового рішення з таких підстав.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України визначено,
що апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з його
недоведеності.

Проте погодитися з таким висновком
місцевого суду не можна.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про
електроенергетику" правопорушеннями в
електроенергетиці є крадіжка
електричної і теплової енергії,
самовільне підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Згідно з абзацом 5 п. 48 Правил
користування електричною енергією для
населення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 1357 від 26
липня 1999 року (далі - Правил) споживач
несе відповідальність згідно із
законодавством за розкрадання
електричної енергії у разі
самовільного підключення до
електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

Пунктом 53 Правил передбачено, що в разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем. Акт
вважається дійсним, якщо його
підписали три представники
енергопостачальника.

З акту № 014014 про порушення Правил
користування електричною енергією від
22 квітня 2010 року вбачається, що
комісією у складі трьох працівників
Костопільського РЕМ ПАТ „АЕС
Рівнеобленерго" в м. Костополі на
АДРЕСА_1, де знаходиться будівельний
майданчик житлового багатоквартирного
будинку, в присутності батька
відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (який також
підписав складений позивачем акт) на
земельній ділянці відповідача було
виявлено самовільне підключення
кабелем АВВГ-4х6 кв. мм до мережі
енергопостачальної організації без
дозволу позивача (а. с. 5).

Як убачається з матеріалів справи,
позаоблікове використання електричної
енергії мало місце саме на земельній
ділянці, якою на правах договору оренди
від 23 липня 2007 року та на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 13 вересня 2007 року
користується саме відповідач.

Цим самим спростовуються заперечення
ОСОБА_1 про те, що електричний стовп і
вагончик, а також самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики та споживання
електричної енергії без приладів
обліку мало місце поза межами
земельної ділянки, якою він
користується (на праві власності чи на
праві оренди).

З копії державного акту на право
власності на земельну ділянку на а. с. 9
і 59 вбачається, що земельна ділянка
площею 0,10 га на АДРЕСА_1 призначена для
будівництва й обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та дійсно з 2007 року належить
відповідачу ОСОБА_1

У суді першої інстанції відповідач не
заперечив факту самовільного
підключення до об'єктів
електроенергетики, проте споживання
енергії без приладів обліку не визнав
(а. с. 33).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Пунктом 4 Порядку визначення розміру і
відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику внаслідок
викрадення електричної енергії,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 8 лютого 2006 року
№ 122, встановлено, що обсяг електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
визначається за величиною
розрахункового споживання електричної
енергії протягом періоду порушення на
підставі акта виявлених порушень,
складеного відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії,
затвердженої НКРЕ.

Згідно з протоколом засідання комісії
по розгляду актів про порушення правил
користування електричною енергією № 193
від 27 травня 2010 року та розрахунку від 28
травня 2010 року розмір завданих
відповідачем позивачу збитків
визначено у сумі 4225 грн. (а. с. 7).

Зазначений розрахунок відповідачем не
спростований.

Статтею 1166 ЦК України, якою позивач
обґрунтовував свої вимоги,
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, виходячи з положень ст. 1166
ЦК України підставою для
цивільно-правової відповідальності за
завдання шкоди є правопорушення, що
включає як складові елементи: шкоду,
протиправне діяння особи, котра її
завдала, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Проте відповідач у даній справі
доказів про свою невинуватість у
завданні шкоди позивачу не надав.

Тому зважаючи на наведене, а також на
те, що у деліктних правовідносинах діє
презумпція вини заподіювача шкоди та
принцип змагальності сторін у
цивільному судочинстві, що визначений
ст. 10 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновків про
обґрунтованість пред'явлених ПАТ „АЕС
Рівнеобленерго" позовних вимог та про
необхідність їх задоволення у повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307,
313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „АЕС
Рівнеобленерго" задовольнити.

Рішення Костопільського районного
суду від 24 лютого 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства „АЕС
Рівнеобленерго" до ОСОБА_1 про
стягнення збитків за порушення правил
користування електричною енергією
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
„АЕС Рівнеобленерго" 4 225 (чотири тисячі
двісті двадцять п'ять) грн. збитків за
порушення правил користування
електричною енергією та 336 (триста
тридцять три) грн. 40 коп. понесених
судових витрат у справі.

Рішення Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення. Воно може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: