У Х В А Л а

22 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К.,

Ступак О.В.,
Штелик С.П.,

розглянувши заяву громадської
організації «Незалежна Правозахисна
організація «Право на Захист» в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня
2014 року у справі за позовом громадської
організації «Незалежна Правозахисна
організація «Право на Захист» в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
виселення і зняття з реєстраційного
обліку, -

в с т а н о в и л а:

4 липня 2013 року громадська організація
«Незалежна Правозахисна організація
«Право на Захист» звернулася до суду в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 із позовом до
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення і зняття з
реєстраційного обліку.

Ухвалою Веселівського районного суду
Запорізької області від 7
листопада 2013 року зупинено провадження
у справі до вирішення іншої цивільної
справи.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 13 січня 2014 року апеляційну
скаргу громадської організації
«Незалежна Правозахисна організація
«Право на Захист» в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції
від 7 листопада 2013 року визнано
неподаною та повернуто у зв'язку із
невиконанням вимог ухвали від 12 грудня
2013 року щодо усунення її недоліків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
касаційну скаргу громадської
організації «Незалежна Правозахисна
організація «Право на Захист» в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 13 січня 2014 року залишено без руху та
надано строк для сплати судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 березня 2014
року указану касаційну скаргу залишено
без руху у зв'язку із відсутністю
документа, який підтверджує
повноваження громадської організації
діяти в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, та
надано строк для усунення недоліків
касаційної скарги.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
касаційну скаргу визнано неподаною та
повернуто у зв'язку із невиконанням
вимог ухвали від 17 березня 2014 року щодо
надання довіреності на представництво
інтересів ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

16 липня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ громадською організацією
«Незалежна Правозахисна організація
«Право на Захист» в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 подано заяву про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судами положень ст. 45 ЦПК України,
Закону України «Про громадські
об'єднання», що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження цих підстав заявником
надано ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 січня
2014 року, ухвали Верховного Суду України
від 18 червня 2008 року та від 31 жовтня 2007
року.

Також у заяві здійснюється посилання
на рішення Європейського Суду з прав
людини у справах «Плахтєєв та
Плахтєєва проти України», «Бумареску
проти Румунії» та рішення
Конституційного Суду України № 13-рп/2000
від 16 листопада 2000 року та №
12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Таким чином, неоднакове застосування
норм процесуального права, а саме: ст. 45
ЦПК України, не може бути підставою
перегляду судових рішень Верховним
Судом України.

Щодо неоднакового застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права необхідно
зазначити таке.

Зі змісту наданих для прикладу ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 січня 2014 року, Верховного
Суду України від 18 червня 2008 року та від
31 жовтня 2007 року вбачається, що
предметом касаційного перегляду у цих
справах були обставини щодо наявності
у громадської організації повноважень
на ведення справи в суді в інтересах
члена громадської організації як
позивача. Звернення громадської
організації до суду в інтересах члена
організації у наведених справах
відбулося під час дії Закону України
«Про об'єднання громадян» (ст. 20), який
втратив чинність 1 січня 2013 року.

Із 1 січня 2013 року введено в дію новий
закон, що визначає правовий статус
громадських організацій, - Закон
України «Про громадські об'єднання».

Позов громадської організації
«Незалежна Правозахисна організація
«Право на Захист» в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4 заявлено у липні 2013 року, коли
вже діяв Закон України «Про громадські
об'єднання», статтею 21 якого й
керувався суд касаційної інстанції
повертаючи касаційну скаргу
громадської організації «Незалежна
Правозахисна організація «Право на
Захист».

Таким чином, у наведених справах
процесуальні дії щодо подання позовної
заяви мали місце за дії різних
нормативних актів (Закону України «Про
об'єднання громадян» та Закону України
«Про громадські об'єднання»), а тому
відсутня неоднаковість застосування
однієї й тієї ж норми матеріального
права судами касаційної інстанції.

Не можуть бути підтвердженням
неоднакового застосування норм
матеріального права судами касаційної
інстанції й рішення Конституційного
Суду України та рішення Європейського
Суду з прав людини, на які посилається
заявник у доводах поданої заяви,
оскільки указані органи не є судами
касаційної інстанції в Украні, тому
згідно ст. 355 ЦПК України їх рішення не
можуть бути підставою перегляду справ
Верховним Судом України.

Враховуючи викладене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
громадської організації «Незалежна
Правозахисна організація «Право на
Захист» в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення і зняття з
реєстраційного обліку за заявою
громадської організації «Незалежна
Правозахисна організація «Право на
Захист» в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик