Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/8103/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року апеляційний суд
Житомирської області

в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Павицької
Т.М.,

Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання Ковальській
Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Корольовського райсуду
м.Житомира від 30 вересня 2014 року

за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3
до ФОП ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом. Просив стягнути з
відповідача 10500 грн. заборгованості по
зарплаті. При цьому посилався на те, що
перебував з відповідачем в трудових
відносинах до 29.04.2013 року. Проте, після
звільнення відповідач не провів з ним
повний розрахунок.

Ухвалою судді Корольовського райсуду
м.Житомира від 9 вересня 2014 року позовну
заяву залишено без руху з мотивів
невідповідності її вимогам закону.

Ухвалою судді того ж суду від 30
вересня 2014 року позов визнано
неподаним та повернуто позивачеві.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3
порушує питання про скасування
зазначеної ухвали, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права. Зокрема вважає, що підстав для
визнання неподаним позову не було,
оскільки висновок про доведеність його
вимог суд мав зробити лише після
розгляду справи по суті.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи без руху, а в подальшому -
визнаючи неподаною позовну заяву
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем „не надано доказів
на підтвердження факту заборгованості:
довідки про заборгованість та
розрахунку заборгованості, яка
утворилась".

Проте, з такими висновками суду
погодитись неможливо.

Відповідно до роз"яснень, що
викладені в п.7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року №2 „Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" подання доказів
можливе на наступних стадіях
цивільного процесу. Тому суд не вправі
через неподання доказів при
пред"явленні позову залишати заяву без
руху та повертати заявнику.

Питання про доведеність заявлених
вимог може бути вирішено лише при
розгляді справи по суті.

За таких обставин підстав для
визнання неподаною та повернення
позовної заяви не було.

Тому оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направленням позовної
заяви до того ж суду для вирішення
питання про її прийняття.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст.209,303,304,307,311-315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Ухвалу судді Корольовського райсуду
м.Житомира від 30 вересня 2014 року
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості по
заробітній платі направити до того ж
суду для вирішення питання про її
прийняття.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий: судді: