У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмент Проперті Протектед» до
ОСОБА_3 про виплату страхового
відшкодування в порядку регресу за
касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмент Проперті Протектед» на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.
Дніпропетровська від 19 серпня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Інвестмент Проперті
Протектед» (далі - ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед») звернулось до
суду з вказаним з позовом, посилаючись
на те, що між АТ «СК «НОВА» та ОСОБА_3
укладено поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВС/8878942, за яким
застраховано відповідальність в
частині заподіяння шкоди майну
внаслідок експлуатації автомобіля
«ТАТА», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1.

20 жовтня 2010 року у м. Біла Церква
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«ТАТА», державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5

Постановою судді
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.
Дніпропетровська від 24 листопада 2010
року встановлена вина ОСОБА_3 у
зазначеній дорожньо-транспортній
пригоді.

Згідно звіту № 69 про оцінку
транспортного засобу, складеного
02 листопада 2010 року, АТ «СК
«НОВА» складено страховий акт № 470 від
01 травня 2011 року та виконано
зобов'язання по виплаті страхового
відшкодування у розмірі 14 237 грн. 40 коп.

02 січня 2014 року між ПрАТ «Страхова
компанія «Нова» та ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед» був укладений
договір про купівлю-продаж боргових
зобов'язань.

Посилаючись на викладені обставини та
на те, що відповідно до діючого
законодавства після виплати
страхового відшкодування до позивача
перейшло право вимоги до винної особи у
розмірі фактичних затрат, пов'язаних із
відшкодуванням збитків страхувальнику
за наслідками вказаної
дорожньо-транспортної пригоди, ТОВ
«Інвестмент Проперті Протектед»
просило стягнути з ОСОБА_3 суму
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 14 237 грн. 40 коп. та
судові витрати по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду
м. Дніпропетровська від 19 серпня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 жовтня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед», посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить вказані
судові рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що зазначені
правовідносини виникли не в порядку
регресу, а в порядку суброгації, у
зв'язку з чим перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
тобто з 20 жовтня 2010 року.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судом установлено, що 20 жовтня 2010 року у
м. Біла Церква ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «ТАТА», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив
вимоги Правил дорожнього руху України,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем «ВАЗ», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5

Постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м.
Дніпропетровська від 24 листопада 2010
року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за вказане
правопорушення (а. с. 6).

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
у ВАТ «СК «Нова» згідно Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВС/8878942 від 14 грудня
2009 року (а. с. 4).

02 січня 2014 року між
ПрАТ «Страхова компанія «Нова» та ТОВ
«Інвестмент Проперті Протектед» був
укладений договір купівлі-продажу
боргових зобов'язань, у тому числі за
полісом № ВС/8878942 від 14 грудня 2009
року (а. с. 45-50).

Відповідно до Звіту
про оцінку транспортного засобу № 69
від 02 листопада 2010 року АТ СК «НОВА»,
було складено страховий акт № 470 від 01
травня 2011 та здійснено виплату
страхового відшкодування у розмірі 14 237
грн. 40 коп. ОСОБА_5, що підтверджується
платіжним дорученням № 4187 від
11 травня 2011 року та платіжним
дорученням № 4105 від 06 травня 2011 року
(а. с. 8-24, 43-44).

Відповідно до п. п. ґ п.
38.1.1 ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засіб» (у редакцій чинній на час
вчинення ДТП) страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду: якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Так у п. п. 33.1.2 п. 33.1. ст.
33 Закону зазначено, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Зі страхового акту
ПрАТ «Страхова компанія «Нова» № 470 від
01 травня 2011 року вбачається, що
страхувальник не повідомив страховика
про страховий випадок та подав заяву
про здійснення страхової виплати лише
18 січня 2011 року (а. с. 41-42).

Тобто у страховика
(ПрАТ «Страхова компанія «Нова») у
порядку передбаченому п. п. ґ п. 38.1.1 ст. 38
Закону виникло право регресної вимоги
до страхувальника (ОСОБА_3), а оскільки 02
січня 2014 року між ПрАТ «Страхова
компанія «Нова» та ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед» був укладений
договір купівлі-продажу боргових
зобов'язань, в тому числі за полісом №
ВС/8878942 від 14 грудня 2009 року, то вказане
право перейшло до позив

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетров