АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2969/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19,24 Гудзюк І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
27 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоВініченка Б.
Б.суддівНовікова О. М. , Дмитренка М. І.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника товариства з
обмеженою відповідальністю «Сміла
Енергоінвест» Рогальської Т.А. на
рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Сміла
Енергоінвест» до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за спожиту та
неоплачену теплову енергію та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
про захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ТОВ «Сміла
Енергоінвест» звернулося до суду із
вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог
вказувало, що ТОВ "Сміла Енергоінвест" є
постачальником теплової енергії у
квартиру АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_7,
тобто ця квартира є об'єктом надання
послуг з централізованого опалення. На
початку опалювальних сезонів, в жовтні
2010, 2011, 2012 та 2013 років ТОВ «Сміла
Енергоінвест» здійснювало подачу
теплової енергії до будинку АДРЕСА_1.

4 вересня 2013 року в № 37 газети "Сміла"
позивачем було опубліковано Типовий
договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної води і водовідведення.

Проте, ОСОБА_7 ухилився від укладення
договору про надання послуг з
централізованого опалення, в
результаті чого договір залишився
непідписаним, а бездіяльність
відповідача, призвела до
бездоговірного постачання теплової
енергії в приміщення відповідача.

Позивачем вказано на те, що оскільки
ТОВ «Сміла Енергоінвест» фактично було
здійснено постачання теплової енергії
до будинку по АДРЕСА_1, що
підтверджується актами, відповідно, є
підстави стверджувати, що відносини
між позивачем та відповідачем склалися
фактично, тому товариство виконало
зобов'язання у вигляді постачання
теплової енергії.

9 грудня 2013 року суддею Смілянського
міськрайонного суду винесено судовий
наказ про стягнення із відповідача на
користь товариства заборгованості за
спожиту та неоплачену теплову енергію,
але за заявою ОСОБА_7 ухвалою суду від 27
грудня 2013 року судовий наказ
скасовано.

Товариство зазначило, що виконало
зобов'язання у вигляді постачання
теплової енергії, тому, на підставі ст.
ст. 626, 629, 901 - 903 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК
України, ст. ст. 16, 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги», ст. 25
Закону України «Про теплопостачання»,
просило стягнути із відповідача на
свою користь заборгованість за спожиту
та неоплачену теплову енергію в
розмірі 9853 грн. 23 коп.

У березні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ТОВ
«Сміла Енергоінвест» про захист прав
споживача, мотивуючи його тим, що за
період опалювального сезону 2010 - 2011, 2011 -
2012 та 2012 - 2013 років платежі за
неотримані послуги ним не
здійснювались, послугу з
теплопостачання від ТОВ «Сміла
Енергоінвест» жодного разу не
отримував і не має наміру отримувати у
подальшому, оскільки в його квартирі
відсутні прилади опалення (батареї) як
такі, що вийшли з ладу, і всі стояки, які
проходять через його квартиру,
від'єднані у підвальному приміщенні
будинку від загальної системи
теплопостачання балансоутримувачем
будинку ще у 2009 році і по них не
подається теплоносій у АДРЕСА_1, що
підтверджується актами від 07 вересня
2009 року та 09 листопада 2010 року. Про факт
відключення його квартири від системи
теплопостачання він неодноразово
повідомляв письмовими заявами як
керівництво КП
«Смілакомунтеплоенерго», так і ТОВ
«Сміла Енергоінвест», в зв'язку із чим
вважає, що він не має жодних зобов'язань
перед ТОВ «Сміла Енергоінвест» .

В той же час ОСОБА_7 вказував, що своїми
діями ТОВ «Сміла Енергоінвест»
порушило його права як споживача, чим
завдало йому моральної шкоди, розмір
якої він оцінює в 10 000 грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 01 квітня 2014
року вказані позови об'єднано в одне
провадження.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 16 жовтнтя
2014 року у задоволенні позову ТОВ «Сміла
Енергоінвест» відмовлено. У
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
«Сміла Енергоінвест», посилаючись на
неповне з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення
для справи, неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просило вказане рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити первісний позов ТОВ
«Сміла Енергоінвест»; в частині
зустрічного позову ОСОБА_7 рішення
залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ТОВ «Сміла
Енергоінвест», суд першої інстанції
виходив з того, що договір на
постачання теплової енергії між
сторонами не укладався, в зв'язку з чим
у суду відсутні підстави для стягнення
з ОСОБА_7 оплати за послуги з
централізованого опалення на
позадоговірних засадах за періоди
опалювальних сезонів 2010 -2011, 2011 - 2012 та
2012 - 2013 років.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

У силу частини 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Кодексу,
зокрема з договорів та інших
правочинів (ч. 1 ст. 11 ЦК України).

Закон України «Про житлово-комунальні
послуги» визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону передбачений
обов'язок споживача укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Спеціальною нормою, що регулює
відносини у сфері теплопостачання
також визначено, що основним обов'язком
споживача теплової енергії є своєчасне
укладення договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії (ч. 3 ст. 24
Закону України «Про теплопостачання»).

Обовязок наймача укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг
передбачена також п. 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від 8
жовтня 1992 року.

Таким чином, необхідність укладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Так, судом першої інстанції вірно
вказано на те, що відносини між
виконавцем та споживачем
житлово-комунальних послуг повинні
грунтуватися на договорі про надання
житлово-комунальних послуг, укладених
на основі типового договору.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
"Сміла Енергоінвест" є постачальником
теплової енергії у квартиру АДРЕСА_1, де
проживає ОСОБА_7

Як видно із супровідного листа ТОВ
"Сміла Енергоінвест" від 01 червня 2010
року (а.с. 65) та не заперечується
відповідачем ОСОБА_7 у заяві від 24
червня 2010 року (а.с. 81), на адресу
відповідача направлялися два
примірники договору про надання послуг
з централізованого опалення, у
відповідь на які відповідачем вказано
на необхідність перед тим як укласти
договір ознайомитися із установчими та
іншими документами товариства, після
ознайомлення з якими та отримання
оформленої належним чином пропозиції
відповідач прийме рішення щодо
укладення чи не укладення такого
договору.

Зважаючи на це, виконавцем послуги із
теплопостачання було дотримано
положень законодавства, щодо
направлення споживачу ОСОБА_7
підготовленого на основі типового
договору проекту договору про надання
послуг із централізованого опалення із
пропозицією його підписати.

При цьому, відповідачем були
направлені виконавцю власні
передумови для підпису такого
договору, а в подальшому - споживач
відмовився від укладення такого
договору.

Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Такий висновок відповідає правовій
позиції Верховного суду України,
викладеній у постанові від 10 жовтня 2012
року (справа №6-110цс12).

Однак, зі змісту вказаної постанови
вбачається, що за таких обставин
виконавець послуг вправі звернутись до
суду за захистом свого права, шляхом
пред'явлення позову про визнання
договору укладеним.

В той же час, оскільки матеріали справи
не містять рішення суду, яким було б
визнано укладеним договір про надання
послуг з теплопостачання споживачу
ОСОБА_7, колегія суддів не вбачає
законних підстав для стягнення із
відповідача заборгованості за спожиту
та неоплачену теплову енергію.

Колегія суддів критично оцінює
посилання апелянта на недоцільність
посилання районного суду на правові
позиції Верховного суду України,
оскільки такі доводи спростовуються
положеннями ст. 360 7 ЦПК України.

Зважаючи на заперечення відповідача
ОСОБА_7 проти позовних вимог по
первісному позову ТОВ "Сміла
Енергоінвест", колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу відповідача
на те, що питання відключення від мереж
централізованого опалення регулюється
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що
внесені постановою Кабінету Міністрів
України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких
з метою захисту прав усіх мешканців
багатоквартирних будинків передбачено
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення цілих багатоквартирних
будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
порядку, що затверджується центральним
органом виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.

Такі висновки відповідають правовій
позиції, викладеній у постанові
Верховного Суду України від 26 вересня
2012 року (справа № 6-96цс12).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_7 про захист
прав споживача та стягнення моральної
шкоди, суд першої інстанції
обгрунтовано визначив, що позовні
вимоги позивача викладені у формі
декларацій його конституційних прав та
не вказують на порушення з боку
товариства прав споживача, які
передбачені статтею 4 ЗУ «Про захист
прав споживачів», що в свою чергу,
виключає можливість відшкодування
товариством моральної шкоди.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст.
313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сміла Енергоінвест»
Рогальської Т.А. - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 16 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :