Справа № 303/6873/14-ц
Номер стат. звіту - 32
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючої судді Гутій О.В., при
секретарі Фозекош І.І., з участю
представника позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи Белі В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до УМВС України в
Закарпатській області, третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Державна казначейська
служба України про відшкодування
моральної шкоди, завданої незаконними
діями органів досудового слідства, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з цим
позовом, який мотивує тим, що упродовж
травня-липня 2012 року старший слідчий СВ
Мукачівського УМВС України в
Закарпатській області Васильцюн Р.М.
під керівництвом першого заступника
начальника Мукачівського МВ (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) УМВС України в
Закарпатській області підполковника
міліції Петрище М.М. порушили відносно
неї кримінальні справи за скоєння
злочинів, передбачений ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст.
191 та ч. 3 ст. 191 КК України. У подальшому
була притягнута до кримінальної
відповідальності. Закінчилось все
закриттям кримінального провадження у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3
ознак складу кримінальних
правопорушень, та закрито на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. В зв'язку з тим,
що вона понесла немайнові втрати
внаслідок незаконних дій СВ
Мукачівського УМВС України в
Закарпатській області через
хвилювання, із незаконним порушенням
відносно неї кримінальних справ,
незаконного пред'явлення
обвинувачення, незаконного проведення
за місцем проживання обшуку, тому
просить стягнути заподіяну моральну
шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, проте подав до суду
заперечення на позовну заяву в якому
просить розглянути справу без його
участі, а у задоволенні позову -
відмовити, з підстав, викладених у
запереченні.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, подавши письмові
заперечення.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у 2012 році
відносно позивача ОСОБА_3 було порушено
кримінальну справу за ч. 1 ст.366, ст. 191 ч.2
та ч.3 ст. 191 КК України за фактом
внесення завідомо неправдивих
відомостей у заявки від 15.06.2011 року,
23.06.2011 року, 30.06.2001 року, 15.09.2011 року,
29.09.2011 року, 30.09.2011 року на видачу
готівки та перерахування коштів про
призначення премії працівникам
Мукачівського психоневрологічного
інтернату № 1 в сумі 55 944,01 гривень, хоча
премії працівникам інтернату не
призначалися, та за фактом подачі цих
заявок до Управління державного
казначейства в м. Мукачево.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 18.12.2012 року кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2
ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України
направлено прокурору міста Мукачево
Закарпатської області для проведення
додаткового розслідування (а.с. 10-13).

Постановою від 12 грудня 2013 року
старшого слідчого відділу
Мукачівського міського відділу (з
обслуговування м. Мукачево та
Мукачівського району) УМВС України в
Закарпатській області Лазар В.І.
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000006 від 20
листопада 2012 року, у частині вчинення
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст.
191 КК України ОСОБА_3, у зв'язку з
відсутністю в діях останньої вище
вказаних складів кримінальних
правопорушень, закрито на підставі п. 2
ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.5-9).

Отже, ОСОБА_3 було незаконно притягнуто
до кримінальної відповідальності за
ст. ст. 366 ч.1, 191 ч.2, 191 ч. 3 КК України, що
підтверджується постановою
Мукачівського міськрайонного суду від
18.12.2012 року та постановою старшого
слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС
України в Закарпатській області про
закриття кримінального провадження
від 12.12.2012 року.

Крім того, в рамках розслідування
кримінальної справи, ОСОБА_3 обрано
запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд, тим самим обмежено права
останньої на вільне пересування.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України, кожен має право на
відшкодування шкоди за рахунок
держави, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, їх посадовими
і службовими особами при здійсненні
ними своїх повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 1176 ЦК України,
шкода завдана фізичній особі внаслідок
її незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органів дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 1176 Цивільного кодексу
України шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду. Право на
відшкодування шкоди, завданої фізичній
особі незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.
Порядок відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду, встановлюється
законом.

Відповідно до п.1 ст. 1, п.5 ст. 3 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду»
підлягає відшкодуванню шкода, у тому
числі і моральна, завдана
громадянинові внаслідок незаконного
засудження, незаконного повідомлення
про підозру у вчиненні кримінального
правопорушення, незаконного взяття і
тримання під вартою, незаконного
проведення в ході кримінального
провадження обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян.

Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст. 2
вищезазначеного Закону право на
відшкодування шкоди в розмірах і
порядку, передбачених цим Законом,
виникає у випадку закриття
кримінального провадження за
відсутністю події кримінального
правопорушення, відсутністю у діянні
складу кримінального правопорушення
або невстановленням достатніх доказів
для доведення винуватості особи у суді
і вичерпанням можливостей їх отримати.

Враховуючи вищезазначені норми Закону,
суд вважає, що позивач має правові
підстави для відшкодування моральної
шкоди.

Посилання відповідача та третьої особи
на те, що кримінальне провадження
(кримінальна справа) відносно позивача
було закрито в частині обвинувачення
за ст.ст. 366 ч. 1 , 191 ч. 2, 191 ч. 3 КК України, а
вироком Мукачівського міськрайонного
суду від 31 жовтня 2014 року (який не
набрав законної сили) позивач
засуджена за ч. 1 ст. 191 КК України, не
може братися судом до уваги, оскільки
ОСОБА_3 притягується до кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 191 КК
України за діяння, які не охоплювалися
обвинуваченням за ст.ст. 366 ч. 1 , 191 ч. 2, 191
ч. 3 КК України.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладених в
п.9 постанови від 31 березня 1995 року за №
4 «Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення, тощо), та з
урахуванням інших обставин, зокрема
тяжкості вимушених змін у життєвих
стосунках, ступеню зниження престижу і
ділової репутації позивача. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Пунктом 10-1 цієї ж Постанови Пленуму
Верховного Суду України передбачено,
що при розгляді справ за позовами про
відшкодування моральної шкоди на
підставі ст.56 Конституції судам слід
мати на увазі, що при встановленні
факту заподіяння такої шкоди
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
місцевого самоврядування або їх
посадових чи службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень вона
підлягає відшкодуванню за рахунок
держави чи органів місцевого
самоврядування.

Так, ОСОБА_3 внаслідок незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
обмеження прав на вільне пересування
спричинена моральна шкода, яка
виразилась у порушенні її прав людини і
громадянина, порушенні нормальних
життєвих зв'язків та зазнанні душевних
страждань, враховуючи вік позивача, з
урахуванням часу протягом якого діяли
прийняті незаконні рішення, часу який
затратила позивач на відновлення свого
порушеного права, та виходячи із
принципу виваженості та розумності
вважає, що така підлягає відшкодуванню
в сумі 10 000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України
"Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду" таке
відшкодування проводиться за рахунок
коштів державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК
України, ст. 16,23, 1167, 1176 ЦК України, ст. 1-4,
12,13 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду», суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду,
заподіяну їй внаслідок незаконного
порушення відносно неї кримінальної
справи та незаконного пред'явлення
обвинувачення у розмірі 10 000 (десять
тисяч) гривень.

На рішення може бути подана апеляція до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей суд протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили у
порядку, встановленому ст. 223
Цивільного процесуального кодексу
України.

Головуюча
О.В. Гутій