Справа № 539/3703/14-ц
Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді -
при секретарі - Мирна Т.Ф.,
з участю : прокурора Чепурна Л.І.,
відповідача ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
Полтавської області цивільну справу за
позовом Лубенського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної казначейської служби
України до ОСОБА_1 про відшкодування
Лубенський міжрайонний прокурор в
інтересах держави в особі Державної
казначейської служби України
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, мотивуючи
свої вимоги тим, що рішенням
Лубенського міськрайонного суду від
03.03.2005 року задоволено позов ОСОБА_2 до
ВДВС Лубенського МУЮ Полтавської
області про визнання дій
неправомірними та визнано
неправомірними дії державного
виконавця по виконанню судового
рішення Лубенського районного суду від
28.02.2002 року про стягнення з ППАФ
«Карпилівка» на користь ОСОБА_2 4 869 грн.
60 коп. заборгованості по заробітній
платі за трудовим договором. Заочним
рішенням Лубенського міськрайонного
суду від 07.12.2006 року частково
задоволено позов ОСОБА_2 до Держави
України в особі Міністерства фінансів
України, Державного казначейства
України, Міністерства юстиції України,
Лубенського районного відділення
державного казначейства України, ДВС у
Лубенському районі про відшкодування
компенсації та стягнуто з Держави
України на користь ОСОБА_2 компенсацію
в розмірі 5 695 грн. 11 коп. (нестягнутої
заробітної плати, суму інфляції),
зобов'язавши Державне казначейство
України провести списання зазначених
коштів на користь ОСОБА_2, стягнуто з
Держави України на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 4 000 грн. 00 коп.,
зобов'язавши Державне казначейство
України провести списання зазначених
коштів на користь ОСОБА_2 Ухвалою
Лубенського міськрайонного суду від
16.01.2012 року замінено боржника у
виконавчому провадженні Державне
казначейство України його
правонаступником Державною
казначейською службою України. На
виконання рішення суду 19.12.2013 року ДКС
України були перераховані кошти на
користь ОСОБА_2 в сумі 4 000 грн. 00 коп., як
відшкодування моральної шкоди. На
підставі викладеного, відповідно до ст.
1191 ЦК України прокурор прохав суд
порядку регресу стягнути з ОСОБА_1 на
користь держави в особі Державної
казначейської служби України кошти в
сумі 4 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні прокурор позов
підтримав та прохав його задовольнити.

Представник Державної казначейської
служби України в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи Державна казначейська служба
України була повідомлена належним
чином, причини неявки свого
представника суд не повідомляла.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення
позову заперечувала, пояснила, що про
винесені судові рішення вона нічого не
знала, у зв»язку з чим була позбавлена
права захищати свої права та інтереси.
Крім цього виконавче провадження , де
стягувачем був ОСОБА_2 перебувало не
лише у її , як державного виконавця
провадженні, а і в провадженні інших
державних виконавців, про що вказано і
в копії позову ОСОБА_2.

З»ясувавши обставини справи на
підставі доказів, наданих особами, які
беруть участь у справі, суд вважає за
необхідне в задоволенні позову
відмовити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

На підставі доказів, наданих особами,
які беруть участь у справі, судом
встановлено, що рішенням Лубенського
міськрайонного суду від 03.03.2005 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ВДВС
Лубенського МУЮ Полтавської області
про визнання дій неправомірними та
визнано неправомірними дії державного
виконавця по виконанню судового
рішення Лубенського районного суду від
28.02.2002 року про стягнення з ППАФ
«Карпилівка» на користь ОСОБА_2 4 869 грн.
60 коп. заборгованості по заробітній
платі за трудовим договором.

Заочним рішенням Лубенського
міськрайонного суду від 07.12.2006 року
частково задоволено позов ОСОБА_2 до
Держави України в особі Міністерства
фінансів України, Державного
казначейства України, Міністерства
юстиції України, Лубенського районного
відділення державного казначейства
України, ДВС у Лубенському районі про
відшкодування компенсації та стягнуто
з Держави України на користь ОСОБА_2
компенсацію в розмірі 5 695 грн. 11 коп.
(нестягнутої заробітної плати, суму
інфляції), зобов'язавши Державне
казначейство України провести
списання зазначених коштів на користь
ОСОБА_2, стягнуто з Держави України на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в
розмірі 4 000 грн. 00 коп., зобов'язавши
Державне казначейство України
провести списання зазначених коштів на
користь ОСОБА_2

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду від 16.01.2012 року замінено боржника
у виконавчому провадженні Державне
казначейство України його
правонаступником Державною
казначейською службою України.

На виконання рішення суду від 07.12.2006
року, 19.12.2013 року ДКС України були
перераховані кошти на користь ОСОБА_2 в
сумі 4 000 грн. 00 коп., як відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Держава, Автономна Республіка Крим,
територіальні громади, відшкодувавши
шкоду, завдану посадовою, службовою
особою внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності
відповідно органів державної влади,
органів влади Автономної Республіки
Крим, органів місцевого
самоврядування, мають право зворотної
вимоги до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування (крім
відшкодування виплат, пов'язаних із
трудовими відносинами та
відшкодуванням моральної шкоди).

З урахуванням викладеного, вимог ч.4 ст.
1191 ЦК України, грошові кошти, які в
порядку регресу прокурор в інтересах
держави в особі Державної
казначейської служби України просить
суд стягнути з відповідача, як
виплачене відшкодування моральної
шкоди, не підлягають стягненню із
відповідача, оскільки їх стягнення у
даному випадку не передбачено законом.

Крім цього, судовим рішенням не
встановлено вину саме ОСОБА_1, як
посадової особи, у спричиненні
моральної шкоди ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Лубенського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Державної
казначейської служби України до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.