У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року
м. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду м. Києва

від 20 листопада 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
третя особа: Публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк", про визнання
квартири об'єктом права спільної
сумісної власності, визначення частки
у праві спільної сумісної власності та
визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що
ОСОБА_3 без його згоди передала в
іпотеку банку квартиру, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
оскільки квартири до їх об'єднання в
одну були придбані у період шлюбу.

Просив визнати об'єктом права
спільної сумісної власності
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1

у м. Києві; визнати за ним частку у
розмірі 1/2 у праві спільної сумісної
власності на вказану квартиру та
визнати недійсним договір іпотеки
житлового приміщення № 162-07/06.03,
укладеного 12 липня 2006 року між ОСОБА_3
та Публічним акціонерним товариством
"УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк").

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 червня 2014 року позов
задоволено. Визнано об'єктом права
спільні сумісної власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_2 частку у розмірі 1/2 у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1. Визнано недійсним
договір іпотеки житлового приміщення
від 12 липня 2006 року № 162-07/06.03.

Рішенням апеляційного суду м. Києва
від 20 листопада 2014 року рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 червня 2014 року скасовано, у
позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову,
оскільки на момент укладення договору
іпотеки ОСОБА_3 була єдиним власником
спірної квартири з 30 жовтня 2002 року -
дати видачі свідоцтва про право
власності на квартиру як на
новостворений об'єкт нерухомості;
з 1998 року ОСОБА_2 не заявляв вимоги
про поділ спільного майна подружжя.

Доводи касаційної скарги зводяться
до переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України у разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись
п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
третя особа: Публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк", про визнання
квартири об'єктом права спільної
сумісної власності, визначення частки
у праві спільної сумісної власності та
визнання договору іпотеки недійсним.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути особі, яка подала
касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік

№ 6-46277ск14