Справа №591/3779/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сидоренко А. П.Номер
провадження 22-ц/788/2133/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк»

на заочне рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 14 липня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
зобов'язання виконати умови договору,
повернення сум з поточного рахунку, -

в с т а
н о в и л а:

Заочним рішенням Зарічного районного
суду м. Суми від 14 липня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_4.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_4
депозитні кошти в сумі 19814,77 доларів
США.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» на користь держави
судові витрати зі сплати судового
збору в сумі 2316 грн. 34 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 19 серпня 2014 року заяву
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

Вказане заочне рішення суду відповідач
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, а також на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить заочне
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що під час прийняття
рішення про задоволення позову судом
першої інстанції не враховано
обставини того, що Національний банк
України своєю постановою зобов'язав
інші банки обмежувати видачу
готівкових коштів в іноземній валюті з
поточних та депозитних рахунків через
каси та банкомати у сумі еквівалентній
15000 грн. на добу на одного клієнта за
офіційним курсом. Крім того, сам
відповідач своїм рішенням обмежив
повернення депозитних вкладів сумою 1000
грн., на що суд також не звернув увагу,
стягуючи з банку вкладені кошти разом з
відсотками.

Також відповідач вважає, що суд
всупереч діючому законодавству
стягнув грошові кошти на користь
позивачки в іноземній валюті.

Банк також звертає увагу і на те, що
після ухвалення заочного рішення у
даній справі позивачка систематично
знімає кошти зі свого поточного
рахунку і їх залишок станом на 12
листопада 2014 року складає вже 14658,70
доларів США, що свідчить про виконання
банком прийнятих на себе зобов'язань і
нормативних вимог НБУ, тому, на його
думку, заочне рішення підлягає
скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_4 про залишення рішення
суду без змін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
24 грудня 2013 року між ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» та
ОСОБА_4 був укладений договір
банківського вкладу «Новорічний
подарунок VIP «Квартальний»» за № 705814/2013
в доларах США на строк 13 місяців з дня
укладення договору, з щомісячною
виплатою процентів. Дата вимоги
вкладником вкладу - 24 січня 2015 року. За
вказаним договором позивачкою внесено
вклад в сумі 1000 доларів США (а.с.7).

Також 26 березня 2014 року сторонами
укладено договір банківського вкладу
«З любов'ю VAB «Щомісячний»» за № 765069/2014
в доларах США на строк 13 місяців з дня
укладення договору, з щомісячною
виплатою процентів, за умовами якого
позивачка внесла вклад в сумі 15000
доларів США. Дата вимоги вкладником
вкладу - 26 квітня 2015 року (а.с.5).

З виписки руху коштів по рахунку
позивачки за період з 24 березня 2014 року
по 27 травня 2014 року, відкритому на її
ім'я у ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний
Банк», вбачається, що відповідач
частково повертав позивачці
нараховані відсотки за збереження
вкладу, а також достроково повернув
частину вкладу, хоча остання просила
про розірвання депозитних договорів і
повернення їй всіх грошових коштів.

Всього, як зазначено у вказаній
виписці, заборгованість відповідача
перед позивачкою станом на 27 травня 2014
року становила 19814,77 доларів США (а.с.6).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідач порушив умови укладених з
позивачкою договорів банківського
вкладу, так як після пред'явлення
останньою вимоги про розірвання
депозитних договорів та повернення
коштів не повернув їй вклади та
нараховані відсотки за їх зберігання
протягом встановленого договорами
строку, тому стягнув з відповідача на
користь позивачки грошові кошти за
договорами банківського вкладу в сумі
19814,77 доларів США.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

За вимогами ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст.1058 ЦК України за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.1060 ЦК України
передбачено, що договір банківського
вкладу укладається на умовах видачі
вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу)
або на умовах повернення вкладу зі
спливом встановленого договором
строку (строковий вклад); за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Крім того, відповідно до ст.1066 ЦК
України за договором банківського
рахунку банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Як передбачено ст.1074 ЦК України,
обмеження прав клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

З урахуванням вказаних норм
законодавства та встановлених у справі
обставин, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що на першу вимогу
позивачки банк зобов'язаний був видати
їй вклад разом з нарахованими
відсотками, а оскільки цього зроблено
не було, що призвело до порушення прав
позивача, тому суд у законний спосіб
захистив порушене право ОСОБА_4 і
стягнув з відповідача на її користь
вкладені кошти разом з відсотками,
нарахованих на умовах, встановлених
договорами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд не врахував істотні умови
договорів банківського вкладу та
вимоги Правил відкриття та
обслуговування вкладних і поточних
рахунків фізичних осіб в ПАТ «ВіЕйБі
Банку», згідно з якими позивачці було
відомо про те, що відносно деяких
операцій по її договорам можуть
застосовуватись обмеження, в тому
числі і за сумою операцій, як-то: видача
готівкових коштів в іноземній валюті з
поточних та депозитних рахунків
клієнтів через каси та банкомати в
межах до 15000 гривень на добу на одного
клієнта в еквіваленті за офіційним
курсом Національного банку України,
про що йдеться в постановах
Національного банку України або про
обмеження повернення депозитних
вкладів сумою 1000 грн., що передбачено
внутрішніми положеннями цього банку
(відповідача), не заслуговують на увагу
колегії суддів з точки зору
задоволення апеляційної скарги, так як
відповідач не довів належними і
допустимими доказами наявність
підстав для обмеження прав клієнта
щодо розпорядження грошовими коштами,
про що зазначено у ст.1074 ЦК України, а
ті, на які він посилається, такими
підставами не являються.

До посилань в апеляційній скарзі про
помилковість стягнення з відповідача
грошових коштів в іноземній валюті
колегія суддів ставиться критично,
виходячи з наступного.

Зокрема, відповідно до ст. 192 ЦК України
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до законодавства,
гривня має статус універсального
платіжного засобу, який без обмежень
приймається на всій території України,
але при цьому і обіг іноземної валюти
обумовлений вимогами спеціального
законодавства України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» кошти -
це гроші у національній або іноземній
валюті чи їх еквівалент. Стаття 47 цього
Закону визначає операції банків по
залученню у вклади (депозити) коштів та
банківських металів від необмеженого
кола юридичних і фізичних осіб,
незалежно від виду валюти, яка
використовується. Вказані операції
здійснюються на підставі банківської
ліцензії та письмового дозволу.

Ураховуючи, що відповідач прийняв від
позивачки вклади в іноземній валюті
(доларах США), тому не суперечить
діючому законодавству стягнення з
нього на користь позивачки грошових
коштів за договорами банківського
вкладу в іноземній валюті.

Також не заслуговують на увагу колегії
суддів доводи апеляційної скарги і про
те, що сума стягнутих коштів на користь
позивачки має бути зменшена з
врахуванням того, що після ухвалення
судом першої інстанції заочного
рішення від 14 липня 2014 року банк
виконав частину зобов'язань за
договорами банківського вкладу і
залишок неповернутих коштів станом на
12 листопада 2014 року становить 14658,70
доларів США (а.с.75-76).

З цього приводу позивач ОСОБА_4 в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції пояснила, що нібито
перерахована їй частина коштів після
ухвалення заочного рішення нею
фактично не отримана, так як внаслідок
певних дій банку виникають труднощі в
реалізації цього питання, тобто банк
блокує видачу коштів в іноземній
валюті.

Обставин щодо заявленого відповідач не
спростував.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду також не спростовують і
не містять посилань на такі порушення,
що б могли бути підставою для зміни чи
скасування рішення суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що суд
ухвалив законне та обґрунтоване
рішення, підстави для його зміни чи
скасування відсутні, отже, апеляційну
скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк»
відхилити, а заочне рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 14 липня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -