Номер провадження: 22-ц/785/5647/14
Головуючий у першій інстанції Бочаров
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького
М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Фабіжевській Т.С.,

за участю: представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 24 квітня 2014 року
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та стягнення
судових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 лютого 2014 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та стягнення судових витрат.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
17.07.2006 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_5 був укладений кредитний
договір, відповідно до умов якого банк
надав відповідачу кредитні кошти у
розмірі 51 000 доларів США з розрахунку
11,5% річних на строк з 17.07.2006 року по
17.07.2009 року.

Також в забезпечення належного
виконання зобов'язань між банком та
ОСОБА_5, 17.07.2006 року ПАТ «УкрСиббанк»
уклав договір поруки з ОСОБА_3, за яким
останній прийняв на себе зобов'язання
відповідати в повному обсязі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним
договором.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі - продажу прав вимоги за
кредитами.

Однак, відповідачі не виконують своїх
зобов'язань, внаслідок чого станом на
14.01.2014 року у них виникла
заборгованість у сумі 175 543,78 гривень.
Тому банк звернувся до суду із позовом
про солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості по кредитному договору.

В судовому засіданні представник
відповідачів позов не визнала у
повному обсязі, пояснивши, що
відповідачі додаткової угоди не
підписували, а за кредитним договором
сплив строк позовної давності, у
зв'язку з чим просила відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 24 квітня 2014
року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення місцевого суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог та стягнути
з ПАТ «Дельта Банк» судові витрати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної
інстанції сторони по справі не
з'явились, хоча вони були сповіщені про
розгляд справи належним чином
неоноразово, про що свідчать поштові
повідомлення про отримання ними
судових повісток, крім того інтереси
відповідача ОСОБА_3 представляє його
довірена особа ОСОБА_4, яка пояснила, що
обом відповідачам відомо про розгляд
справи у апеляційному суді і про те, що
можна розглядати справу за їх
відсутності, тому у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України їх неявка до
апеляційного суду не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та
пояснення його представника ОСОБА_6,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.2 Постанови від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі», рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства відповідно до
статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми. Обґрунтованим визнається
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 17.07.2006 року між ОСОБА_5
та ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником
якого є ПАТ «Дельта Банк», був
укладений договір про надання кредиту
у розмірі 51 000 доларів США, строком до
17.07.2009 року, зі сплатою 11,5 % річних за
користування кредитними коштами.

Також, 17.07.2006 року між банком та ОСОБА_3
був укладений договір поруки,
відповідно до умов якого останній взяв
на себе зобов'язання відповідати по
зобов'язанням позичальника ОСОБА_5, які
виникають у нього з умов кредитного
договору.

20.02.2009 року між банком та ОСОБА_5 було
укладено додаткову угоду №2 до
договору про надання кредиту,
відповідно до умов якої було змінено
кінцевий термін повернення кредиту до
17.07.2011 року.

Однак, відповідачі належним чином свої
зобов'язання не виконують, внаслідок
чого станом на 14.01.2014 року у них виникла
заборгованість у розмірі 175 543,78
гривень.

Так, розглядаючи справу, суд першої
інстанції посилався на ч. ч.1, 2 ст. 554 ЦК
України відповідно до якої, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Однак, судова колегія не погоджується з
таким висновком місцевого суду,
оскільки згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений момент пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явив позов до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Кінцевий строк виконання основного
зобов'язання по кредитному договору
закінчився 17.07.2011 року, отже, банк мав
пред'явити вимогу до відповідача
ОСОБА_3 протягом 6 місяців з дня коли
наступив кінцевий строк виконання
основного зобов'язання. Однак ПАТ
«Дельта Банк» такої вимоги у
визначений законом строк не пред'явило,
а пред'явило позов тільки 04.02.2014 року.
Оскільки банком пропущений строк, на
протязі якого він мав пред'явити вимогу
до поручителя, то суд вважає, що договір
поруки який укладений 17.07.2006 року є
припиненим, тому вимоги позивача щодо
солідарного стягнення з відповідачів
кредитної заборгованості задоволенню
не підлягають.

Ці положення закону місцевим судом не
враховано і необґрунтовано задоволено
позов у повному обсязі, не з'ясовано
належним чином, чи поширюється
зазначена норма матеріального права на
спірні правовідносини, які виникли між
сторонами у справі.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, у
відповідності до ч.1 ст. 303 ЦПК України,
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, порушив норми
матеріального та процесуального права,
тому підстави для задоволення позову
у солідарному порядку відсутні. У
зв'язку з чим заборгованість за спірним
кредитним договором слід стягнути лише
з боржника ОСОБА_5, а щодо стягнення
суми заборгованості з відповідача
ОСОБА_3, то ці вимоги позивачем не
доведено належними доказами та
задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та неправильне застосування судом норм
матеріального права, у відповідності
до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.309,
ст.313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково, рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 24
квітня 2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та стягнення
судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором від 17 липня 2006 року
в розмірі 175 543,78 гривень, з яких за
додатковою угодою №1 сума
заборгованості за кредитом складає - 102
052,06 гривень, сума заборгованості за
відсотками - 71 141,70 гривень, за кредитним
договором № відсотки у розмірі - 2
350,02 гривень та судові витрати в розмірі
1755,44 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак воно може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: підпис М.М.
Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік