АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц79612358
Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Колотілову О. О.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Господар Дарницького
району міста Києва»

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 17 червня 2014 року

за позовом Комунального підприємства
«Господар Дарницького району міста
Києва» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А
:

В березні 2014 року КП «Господар
Дарницького району міста Києва»
звернулося до суду з зазначеним
позовом,в якому вказувало,що
відповідачка ОСОБА_3 є власником
квартири АДРЕСА_1. Відповідачки ОСОБА_1
та ОСОБА_2 її доньки,які зареєстровані
та проживають в цій квартирі. Починаючи
з вересня 2005 року відповідачі
неналежно сплачують вартість
отриманих комунальних послуг, у зв'язку
з чим у них утворилась заборгованість в
сумі 31 587,58 грн.,які позивач і просив
стягнути з них солідарно.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17 червня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто на
користь підприємства солідарно з
відповідачів заборгованість за
комунальні послуги, в межах строку
позовної даності,в сумі 16 787,21 грн. та
судові витрати в сумі 243,6 грн.

Не погодившись з рішенням суду
в.о. директора КП «Господар
Дарницького району міста Києва» подав
апеляційну скаргу та посилаючись на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм
процесуального права просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема,що суд першої
інстанції дійшов невірного висновку
про те, що позивач пропустив строк
позовної давності та не звернув увагу
на перебіг цього строку, оскільки в
вересні 2005 року, в травні 2006 року та в
серпні 2011 року відповідачі частково
погашали борг,а тому,вважає, що у суду
не було підстав для застосування
строків позовної давності.

В судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник
позивача доводи апеляційної скарги
підтримала, з підстав викладених в ній
та просила її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання
не з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені відповідно до
закону належно, причини неявки не
повідомили.

Згідно ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або осіб, які беруть участь у
справі належним чином повідомлених про
час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
пояснення представника позивача
(апелянта), перевіривши матеріали
справи та обговоривши апеляційну
скаргу, в межах її доводів, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 526, 623 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно ст.20, 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" - розмір
плати на житлово-комунальні послуги, за
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій
розраховується і встановлюється
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засси обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно ст. 360, 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім»ї та інших осіб; співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, будинок №31-6 по вул.
Російській в м. Києві знаходиться на
балансі та утриманні Комунального
підприємства "Господар Дарницького
району м. Києва" (а.с.5-10).

Згідно наданої позивачем довідки форми
№3 від 07.02.2014 року, відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зареєстровані в
квартирі АДРЕСА_1. Квартира
однокімнатна, житловою площею 17,60 кв. м,
власником особового рахунку по
квартирі є відповідачка ОСОБА_3 (а.с.11).

Квартира приватизована і відповідачі є
її співвласниками у рівних частках.

Згідно наданого позивачем розрахунку
заборгованості по квартирі АДРЕСА_1
станом з 2 травня по2005 року по 31 грудня
2013 року існує заборгованість в розмірі
31 587,58 грн.(а.с.12-14).

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідно до положень ст.257,267 ЦК
України, сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові,
тому вважав, що з відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає стягненню у
солідарному порядку на користь
позивача заборгованість в межах строку
позовної давності - у розмірі 16 787 грн. 21
коп.

Таких висновків суд першої інстанції
дійшов після повного, всебічного і
об'єктивного з'ясування обставин
справи, перевірки доводів і заперечень
сторін, належної правої оцінки
зібраним у справі доказів, з огляду на
що рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про невірне
застосуванняст.ст. 264, 267 ЦК та не
врахування того, що строк позовної
давності переривався, у зв'язку з
визнанням відповідачами
заборгованості не ґрунтуються на
матеріалах справи, оскільки позивач не
довів, що часткова сплата
відповідачами платежів, зокрема,за
вересень 2005 року, травень 2006 року та
серпень 2011 року, свідчить про визнання
останніми заборгованості та внесення
її в рахунок погашення.

Таким чином,доводи апеляційної скарги
про порушення процесуального та
невірне застосування матеріального
права не знайшли свого підтвердження
та на висновки суду не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд
відхиляє апеляційну с каргу і залишає
рішення без змін,якщо визнає,що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Господар Дарницького
району міста Києва» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 17 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді