Справа № 539/3556/14-ц
Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді -
при секретарі Мирна Т.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна
спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно,
мотивуючи свої вимоги тим, що під час
перебування із відповідачем в шлюбі,
ними було придбано квартиру АДРЕСА_1.
Дане спірне майно було оформлене на
відповідача ОСОБА_2 згідно свідоцтва
про право власності САС №922688, виданого
25 грудня 2009 року виконавчим комітетом
Лубенської міської ради,
зареєстрованим Лубенським МБТІ 25
грудня 2009 року та записано в реєстрову
суду від 05.11.2013 року шлюб між ними було
розірвано. Вважала, що дане мано
належить ім. на праві спільної сумісної
власності та їй належить право
власності на його ? частину.
На підставі викладеного, позивач
ОСОБА_1 прохала суд : визнати спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
власності САС №922688, виданого 25 грудня
2009 року виконавчим комітетом
Лубенської міської ради,
зареєстрованим Лубенським МБТІ 25
грудня 2009 року та записано в реєстрову
встановивши, що їй належить ? частка
В судовому засіданні позивач та
її представник ОСОБА_3 позов
підтримали, не заперечували проти
заочного розгляду справи за
відсутності відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином відповідно до ч.5 ст. 74
Тому, враховуючи, що позивач надав
згоду на проведення заочного розгляду
справи за відсутності відповідача, суд
вважав за необхідне проводити заочний
розгляд справи за відсутності
З»ясувавши обставини справи на
підставі доказів, наданих особами, які
беруть участь у справі, суд вважає за
необхідне позов задовольнити.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
Судом встановлено, що 29.10.2004 року між
сторонами було зареєстровано шлюб.
Під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
набуто у власність квартиру АДРЕСА_1.
Дане спірне нерухоме майно було
оформлене на відповідача ОСОБА_2 згідно
свідоцтва про право власності САС
№922688, виданого 25 грудня 2009 року
виконавчим комітетом Лубенської
міської ради, зареєстрованим
Лубенським МБТІ 25 грудня 2009 року та
записано в реєстрову книгу №91 за
Рішенням суду від 05.11.2013 року шлюб
між сторонами було розірвано.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Оскільки саме в період шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було придбано нерухоме майно, а
саме квартира АДРЕСА_1, суд вважає, що
воно належить їм на праві спільної
сумісної власності.

Згідно ст.ст. 63, 70 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними. У
разі поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визнано
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу , є їхньою
спільною сумісною власністю , якщо інше
не встановлено договором або законом.

Ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

Тому, враховуючи предмет спору, вимоги
позивача, суд вважає за необхідне
позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України у
зв»язку з задоволенням позову з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 3654 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 218, 225-226
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
нерухомого майна спільною сумісною
власністю та визнання права власності
на майно задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
САС №922688, виданого 25 грудня 2009 року
виконавчим комітетом Лубенської
міської ради, зареєстрованим
Лубенським МБТІ 25 грудня 2009 року та
записано в реєстрову книгу №91 за
реєстровим №10446, встановивши, що
ОСОБА_1 належить ? частка цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 3654 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Роз»яснити відповідачу, що у разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення, заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.