Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"21" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В
С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва з
позовом, в якому просить суд: стягнути з
відповідача, ОСОБА_2 на її користь на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
аліменти в розмірі ? частки від його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову і до
повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а потім
у розмірі ? заробітної плати до
повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що вона та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували у шлюбі з 1999
року, який було розірвано 24 вересня 2009
року. Від цього шлюбу вони мають двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На
теперішній час діти мешкають з нею та
знаходяться на її утриманні. На протязі
всього часу, після розірвання шлюбу,
батько дітей ухиляється від виконання,
покладеного на нього, згідно ст. 180
Сімейного кодексу України, обов'язку
щодо утримання дітей, абсолютно не
приймає участі у вихованні
неповнолітніх дітей та не надає
матеріальної допомоги, жодного разу не
цікавився їх станом здоров'я, не
турбувався щодо оздоровлення дітей у
будь-який спосіб та про інші потреби
дітей. Неналежне виконання своїх
батьківських обов'язків рідним батьком
дітей ставить її в скрутне матеріальне
становище, так як в даний час вона не
працює (доглядає дитину до трьох років)
та виховує чотирьох дітей.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, представник позивача подала
до суду заяву, в якій просить суд
розглянути справу у її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, , проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76
Цивільного процесуального кодексу
України, про причини неявки в судове
засідання суд не повідомив.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чи ном повідомлений і
від якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність позивача, представника
позивача та відповідача, та за згодою
представника позивача постановити
заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного
процесуального кодексу України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, доводи
поданої позивачем заяви, суд приходить
наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, сторони шлюб зареєстрували 1999
року.

Від шлюбу сторони мають
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу,
24 вересня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було розірвано.

В подальшому, 07 листопада 2009 року
ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6,
прізвище дружини після реєстрації
шлюбу - ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Відповідно до ч. 2 ст. 51
Конституції України та ст. 180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач проживає разом з
неповнолітніми дітьми за адресою:
АДРЕСА_1. Відповідач проживає окремо
від дітей, постійної участі у вихованні
та утриманні дітей не приймає.

Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства» визначено, що кожна дитина
має право на рівень життя достатній для
її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу
України визначено, що сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного
кодексу України, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій або натуральній
формі. За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 Сімейного
кодексу України, частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу
України визначено, що сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Пленум Верховного Суду України
Постановою № 3 від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» підпунктом 4
пункту 17 роз'яснив, що розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж
до максимального розміру аліментів,
які стягуються з боржника, то
відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України
від 21 квітня 1999 року «Про виконавче
провадження» він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Таким чином, при визначенні розміру
аліментів, який буде стягуватись на
утримання неповнолітніх дітей суд з
урахуванням положень ст. 182 СК України,
враховує матеріальне становище
позивача, перебування неповнолітніх
дітей на утриманні позивача, та
враховуючи, що заперечень щодо
спростування вимог позивача
відповідачем надано не було, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
підлягають задоволенню, а саме суд
вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь позивача на
утримання неповнолітніх дітей
аліменти в розмірі ? частини з усіх
видів заробітку (доходу) відповідача.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення аліментів після досягнення
найстаршою дитиною повноліття у
розмірі ? частки від заробітної плати
до повноліття ОСОБА_4, то дані вимоги є
некоректними, оскільки за вимог ч. 2, 3
ст.183 Сімейного кодексу України, якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду про визначення
розміру аліментів на інших дітей,
аліменти стягуються за вирахуванням
тієї рівної частки, що припадала на
дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу
України, аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України від сплати якого при зверненні
до суду була звільнена позивач.

На підставі викладеного, керуючись ст.
51 Конституції України, ст. 8 Закону
України «Про охорону дитинства», ст.ст.
180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу
України, Пленумом Верховного Суду
України Постановою № 3 від 15 травня 2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
ст. ст.10, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294, 367
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої
доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у
розмірі ? частини з усіх видів його
заробітку (доходу), щомісячно,
починаючи з 02 вересня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60
(шістдесят) копійок.

Якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду про визначення
розміру аліментів на інших дітей,
аліменти стягуються за вирахуванням
тієї рівної частки, що припадала на
дитину, яка досягла повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: