Справа
Провадження 2/752/5739/14
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

19.11.2014 Голосіївський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого -Чередніченко Н.П. з участю
секретаря - Фаренюк А.О. . ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -

встановив :

В жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 .
та просив постановити рішення, яким
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 - 5600,00 грн боргу за договором
позики , 3% річних в розмірі 168,00 грн.,
інфляційні витрати в розмірі 851,20 грн. ,
судові витрати в сумі судового збору в
розмірі 243,60 грн. . Посилався при цьому
на ті обставини, що 05.12.2013 року ОСОБА_1
позичив ОСОБА_2 5600,00 грн., а остання
взяла вказані кошти та зобов»язалася
повернути вказані кошти до 01.06.2014 року
.

До вказаної у розписці даті , 01.06.2014
року відповідач борг позивачу не
повернув, що змусило його звернутися до
суду з вказаним позовом .

В судове засідання позивач подав
клопотання про розгляд справи за його
відсутності та повним підтриманням
позовних вимог.

Відповідач до суду не з»явився . Судом
про дату судового розгляду судом
повідомлявся належним чином та у
встановлений законом порядок . Причина
її неявки суду невідома .

На підставі наявних в справі доказах
,суд ухвалив провести заочний розгляд
справи .

Дослідивши матеріали справи , судом
встановлено наступне .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 05 грудня 2013 року
ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 5600,00 грн. , а
остання взяла вказані кошти та
зобов»язалася повернути вказані кошти
01.06.2014 року .

Обставини викладені позивачам в позові
не викликають у суду сумнівів щодо їх
достовірності, оскільки є логічними,
послідовними, стверджуються
дослідженими судом письмовими
доказами, в тому числі копією боргової
розписки ( а.с.6) .

Статтею 526 Цивільного Кодексу України
визначено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 532 частини 1 пункту
4 Цивільного Кодексу України якщо місце
виконання зобов'язання не встановлено
у договорі, виконання провадиться за
грошовим зобов'язанням - за місцем
проживання кредитора, а якщо
кредитором є юридична особа, - за її
місцезнаходженням на момент
виникнення зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного Кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій же сумі, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, встановленим договором.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності та співставленні суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань щодо
виконання грошового зобов'язання не
виконала, боргу позивачу ОСОБА_1 не
повернула, станом на день винесення
судового рішення не повернута сума
складає перед позивачем 5600,00 грн. та 168,00
грн. ,що складає 3% річних , та 851,20 грн. як
інфляційна складова боргу , яку на
підставі статей 526, 532, 625, ч.1 ст. 1049
Цивільного Кодексу України суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
ОСОБА_2 , задовольнивши заявлені
позовні вимоги про стягнення боргу за
договором позики в повному обсязі,
оскільки вони ґрунтовані на вимогах
закону та стверджуються належними
доказами.

Крім того у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню витрати
на оплату судового збору в розмірі 243,660
грн.

Керуючись ст. ст. 526, 532, 611, 625, 1046
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10,
60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218,226, 292, 294 Цивільного
процесуального кодексу України,суд-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики задовольнити
.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродж. м. Прип"ять , Київської області ,
зареєстрованої в АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на
користь ОСОБА_1 суму боргу за договором
позики в розмірі5600,00 грн.( п"ять тисяч
шістьсот гривень ) , 168,00 грн. ( сто
шістьдесят вісім гривень ) - 3 % річних
від суми заборгованості та 851,20 грн. (
вісімсот п"ятдесят одна гривня , 20 коп. )
, а всього 6619,20 грн. ( шість тисяч
шістьсот дев"ятнадцять гривень 20 грн.) ..

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродж. м. Прип"ять , Київської області ,
зареєстрованої в АДРЕСА_1 ,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на
користь ОСОБА_1 судового збору в
розмірі 243,60 грн. ( двісті сорок три
гривні 60 коп.) .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом ,який його ухвалив за
письмовою заявою відповідача по справі
.

Суддя: