Єдиний унікальний номер 725/5812/14-ц
Номер провадження 2/725/1343/14
24.11.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців
головуючого судді Піхало Н. В.
при секретарі Томко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У жовтні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулася до суду із вищевказаним
позовом, в обґрунтування якого
вказувала, що 16 лютого 2009 року між нею
та відповідачкою укладено шлюб, який
зареєстровано відділом реєстрації
актів цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції, про що
вчинено відповідний актовий запис № 206.
Від спільного шлюбу у них є син - ОСОБА_3,
Разом із тим їх спільне сімейне життя з
відповідачем не склалось та з січня 2014
року вони проживають окремо, спільного
господарства не ведуть й відповідно їх
шлюб є формальним, у зв'язку з чим
вважає, що збереження сім`ї та
досягнення примирення з відповідачкою
є неможливе та суперечить її інтересам,
наміру продовжувати подружні
відносини з відповідачем вона не має.
Посилаючись на вказане, просила шлюб,
укладений між нею та відповідачем,
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану Чернівецького
міського управління юстиції розірвати.
Крім того, посилаючись на те, що між нею
та відповідачем не було досягнуто
домовленості щодо добровільної сплати
відповідачем аліментів на утримання
їхнього спільного сина, просила також
вирішити питання про стягнення з
відповідача на її користь аліменти на
Зокрема, в обґрунтування позовних
вимог в частині стягнення аліментів,
вказувала на те, що дитина проживає
разом із нею та знаходиться на її
утриманні, при цьому, відповідач своїх
обов'язків по утриманню дитини не
виконує, грошової допомоги на
утримання дитини не надає.
Посилаючись на вказане, а також на те,
що відповідач інших дітей немає,
аліменти не сплачує, офіційного місця
роботи не має та його доходи мають
мінливий характер, просила стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі у розмірі 800 грн.
щомісячно, з дня подання позовної заяви
до досягнення повноліття дитини.
У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала заяву, в якій просила
розгляд справи провести у її
відсутності, не заперечувала проти
винесення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи за місцем його
реєстрації, підтвердженим відомостями
з адресного-довідкового бюро, у судове
засідання не з'явилася, причини неявки
суду не повідомив і не подав заяви про
відкладення розгляду справи.
Так, згідно положень ч. 5 ст. 76 ЦПК
України судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення
вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України,
якщо у суду не має відомостей про
причини неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
справі даних чи доказів (постановляє
заочне рішення). Зі згоди представника
позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Ураховуючи вказане, а також
наявність згоди позивача на проведення
заочного розгляду даної справи, суд
вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК
України розглянути вказану справу у
відсутності відповідача, на підставі
наявних у справі доказах.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове
засідання проводилось без технічної
Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до наступного.
Так, згідно зі ст. 24 СК України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного
законодавства України відповідає ст. 16
Загальної декларації прав людини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10
грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і
жінки, які досягли повноліття, мають
право без будь-яких обмежень за ознакою
раси, національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.
Крім того, згідно із положеннями ст.109
СК України шлюб розривається судом,
якщо буде встановлено, що заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини та чоловіка і що після
розірвання шлюбу не будуть порушені їх
права, а також права їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.
Згідно із роз'ясненнями п.10 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від
21.12.2007 р. «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» шлюб може
бути розірвано в судовому порядку лише
за умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.
Як убачається з матеріалів
справи, з 16 лютого 2009 року сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
який між ними зареєстровано відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції, про що видано відповідне
свідоцтво про одруження та вчинено
актовий запис № 206 (а.с.4).
Від вказаного шлюбу у сторін є
малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 6). Батьками дитини
вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1
Також судом в ході розгляду справи
встановлено, що причиною розірвання
шлюбу є відсутність взаєморозуміння
між сторонами й відповідно подружні
відносини між сторонами фактично
припинені, вони не ведуть спільного
господарства, проживають за різними
адресами та мають окремі бюджети й
відповідно їх шлюб носить лише
формальний характер.
При цьому, відповідачем доказів на
спростування вказано не надано.
Таким чином суд, з'ясувавши фактичні
взаємовідносини подружжя, причини
розпаду сім'ї, приходить до висновку
про неможливість збереження шлюбу між
сторонами, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим
вважає, що укладений між сторонами шлюб
підлягає розірванню.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини, то суд зазначає
Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
Положеннями ст. 180 СК України визначено,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Частини 3 статті 181 СК України
визначено, що за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
Згідно статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Разом з тим, відповідно до
ст.184 СК України, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року, №3 зазначено, що за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом.
З огляду на вказане, судом встановлено,
що малолітня дитина ОСОБА_3, 03
серпня 2012 року проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні й відповідно між сторонами
не досягнуто домовленості щодо
добровільної сплати аліментів на її
утримання. При цьому доказів на
спростування вказано відповідачем
суду не надано.
Крім того, як зазначає позивач у
поданому позові, відповідач
постійного місця роботи не має, однак
працює, є працездатним та отримує
періодичні заробітки, інших дітей та
непрацездатних батьків на утриманні не
має, має задовільний стан здоров'я й
відповідно відповідачем на
спростування вказаного не надано суду
в розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК
України будь-яких належних та
допустимих доказів та не спростовано
вищевказаного, як і не надано доказів
щодо надання допомоги позивачці на
утримання сина в добровільному
Таким чином, вирішуючи питання про
визначення розміру аліментів, суд
приходить до висновку, що з відповідача
на користь позивачки підлягають
стягненню аліменти в твердій грошовій
сумі в розмірі 800 грн. щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття.
Оскільки суд задовольняє позов, то за
правилами ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню сплачений та
документально підтверджений розмір
судового збору в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 104 ч. 2, 105 ч. 3, 110-113, 114 ч. 2,
ст. 180-184, ст. 191 СК України, ст. ст.
3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 158, 169, 208, 209,
212-215, 218, 224- 232, 294 ЦПК України, суд,-
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 16 лютого 2009 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції, актовий запис №206 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на користь ОСОБА_1, на утримання
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 06
жовтня 2014 року і до досягнення дитиною
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243 гривні 60
Копію рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
надіслати до Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції для
проставлення відмітки в актовому
Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою ним протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало