Справа № 359/6840/14-ц Головуючий у І
інстанції Муранова-Лесів
І.В.Провадження № 22-ц/780/5960/14
Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Таргоній
Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб
С.А.,

за участю секретаря - Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 10 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
публічного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія
«ІнтерТрансПоліс» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА :

у жовтні 2012 року позивач звернувся до
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області з позовом, в якому
просив суд стягнути з відповідача
ОСОБА_2 завдані в результаті ДТП збитки
у розмірі 31 119 гривень 50 копійок, з яких:
19 819 гривень 50 копійок вартість
відновлювального ремонту, 500 гривень
витрати на відвідування експертної
установи та страхової компанії, 10 000
гривень моральної шкоди та витрати на
правову допомогу в розмірі 800 гривень, а
також понесені судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 311
гривень.

Заочним рішенням Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
від 16 квітня 2013 року позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 20 лютого 2014 року заочне
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2013 року залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року
заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 16 квітня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області
від 20 лютого 2014 року в частині
стягнення майнової шкоди та витрат на
правову допомогу скасовано, а справу
передано в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

27 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
заяву про уточнення позовних вимог, в
якій просив стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь 20 319 гривень 50
копійок, з яких 19 819 гривень 50 копійок -
вартість відновлювального ремонту, 500
гривень - витрати на відвідування
експертної установи та страхової
компанії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 10.02.2012 року близько 09
години 30 хвилин відповідач ОСОБА_2
керуючи автомобілем «Seat Toledo»,
державний номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись в м. Києві на Харківській
площі, залежно від швидкості руху,
дорожньої обстановки і стану
транспортного засобу, не дотримався
безпечної дистанції, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda
Fabia Classik» державний номерний знак
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3,
внаслідок чого транспортний засіб
«Skoda Classik» державний номерний знак
НОМЕР_3 здійснив зіткнення з
автомобілем «Mersedes-Benz Vito» державний
номерний знак НОМЕР_7 під керуванням
водія ОСОБА_1, що призвело до
пошкодження транспортних засобів,
внаслідок порушення відповідачем п.
13.1 Правил дорожнього руху України. В
результаті дорожньо-транспортної
пригоди належний позивачу автомобіль
отримав значні механічні пошкодження
заднього бампера та кришки багажника
автомобіля.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 05.03.2012 року у справі №
3-1822/2012 року, відповідача визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Відповідно до калькуляції вартості
відновлювального ремонту від 06.04.2012
року №7031, наданої ЗАТ УППЗ
«Експерт-Сервіс», вартість ремонту
автомобіля «Mersedes-Benz Vito» д.н.з. НОМЕР_7
складає 19 819 гривень 50 копійок. Крім
того, позивачем понесені витрати на
поїздки до експертної установи та
страхової компанії, загальна вартість
яких становить 500 гривень.

Позивач стверджує, що він неодноразово
звертався до ПрАТ «АСК «Інтер Транс
Поліс» із заявою про здійснення
виплати страхового відшкодування,
проте вказана страхова компанія
страхове відшкодування не виплатила,
постійно змінює своє місцезнаходження
та уникає будь-якого спілкування з ним.
Просив задовольнити уточнені позовні
вимоги.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 вересня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги ОСОБА_1 посилається на те, що
судом не враховано ту обставину, що ПАТ
«АСК «Інтер Транс Поліс» на теперішній
час фактично не існує та не здійснює
страхову діяльність, а тому провести
відшкодування за рахунок страховика не
є можливим. Крім того, позивач звертає
увагу суду на те, що страховий поліс
ОСОБА_2, на його думку, є підробним.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що з
урахуванням вимог чинного
законодавства щодо відповідальності
власника наземного транспортного
засобу, який застрахував свою
цивільно-правову відповідальність за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 21.02.2011 року, укладеного між
відповідачем ОСОБА_2 та
співвідповідачем ПрАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс», пред'явлення
позовних вимог про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась в період дії договору, до
відповідача ОСОБА_2, а не до належного
відповідача - ПрАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс», є необґрунтованим,
таким, що суперечить вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Як встановлено судом, водій ОСОБА_2
10.02.2012 року близько 09.30 годин керуючи
транспортним засобом «Seat Toledo»,
державний номерний знак НОМЕР_1 на
Харківській площі в м. Києві, залежно
від швидкості руху, дорожньої
обстановки і стану транспортного
засобу не дотримався безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia Classik»
державний номерний знак НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок
чого автомобіль «Skoda Fabia Classik» здійснив
зіткнення з автомобілем «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_7 під
керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до
пошкодження транспортних засобів, чим
порушив п. 13.1 ПДР України, в зв'язку з
чим його притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 гривень.

Автомобіль «Mersedes-Benz Vito» державний
номерний знак НОМЕР_7 належить позивачу
ОСОБА_1

Згідно довідки, виданої інспектором
ВОМДТП, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
транспортний засіб «Mersedes-Benz Vito»
державний номерний знак НОМЕР_7 отримав
механічні пошкодження: задній бампер,
кришка багажника.

На підтвердження розміру завданого
матеріального збитку позивачем надано
калькуляцію вартості відновлювального
ремонту від 06.04.2012 року № 7031,
згідно з якою вартість ремонту
належного позивачу автомобіля «Mersedes-Benz
Vito» державний номерний знак НОМЕР_7
складає 19 819 гривень 50 копійок.

Згідно полісу № АА/2015541 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 21.02.2011 року,
виданого на підтвердження укладеного
договору між відповідачем ОСОБА_2 та
ЗАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс», строк дії
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності -
один рік з 00.00 годин 02.03.2011 року до
01.03.2012 року, при цьому забезпеченим
транспортним засобом є «Seat Toledo»,
державний номерний знак НОМЕР_1, ліміт
відповідальності за шкоду, завдану
майну - 50 000 гривень, франшиза - «нуль».

13.02.2012 року позивач звертався до ПрАТ
АСК «ІнтерТрансПоліс» із заявою про
здійснення виплати страхового
відшкодування, згідно договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується
відповідною заявою, яка зареєстрована
за № 354.

Згідно з повідомленням про настання
дорожньо-транспортної пригоди від
14.02.2012 року реєстраційний № вх. 382,
відповідач ОСОБА_2 повідомив ПрАТ АСК
«ІнтерТрансПоліс» про обставини
дорожньо-транспортної пригоди від
10.02.2012 року, внаслідок якої був
пошкоджений належний позивачу
автомобіль «Mersedes-Benz Vito» державний
номерний знак НОМЕР_7.

Проте, виплати ПрАТ АСК
«ІнтерТрансПоліс» не були здійснені,
будь-якого рішення щодо відмови у
виплаті також не було прийнято.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

В силу ст. 988 ЦК України, страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК
України, особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

З огляду на вказані норми
законодавства, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову, оскільки ОСОБА_2, як
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, може відповідати за
спричинену шкоду тільки у тих межах,
які не покриваються за рахунок полісу
страхової відповідальності.

Виходячи з розміру завданої шкоди,
заявленого позивачем, ОСОБА_2 не є
належним відповідачем у даній справі, а
обов'язок по відшкодуванню завданої
шкоди повинна нести ПАТ «АСК
«ІнтерТрансПоліс».

Та обставина, що на сьогодняшній день
ПАТ «АСК «ІнтерТрансПоліс» визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру, не позбавляє ОСОБА_1 права
пред'явити до ліквідатора свої вимоги
по відшкодуванню шкоди.

Колегією суддів враховано також, що
судом першої інстанції на виконання
вимог ст. 10 ЦПК України неодноразово
було роз'яснено позивачу його
процесуальні права та обов'язки, а
також наслідки вчинення чи не вчинення
процесуальних дій. Позивач та його
представник відмовились пред'являти
будь-які позовні вимоги до залученого
до участі у справі співідповідача ПАТ
«Акціонерна страхова компанія
«ІнтерТрансПоліс».

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги доводи позивача щодо підробки
відповідачем страхового полісу, так як
вони є голослівними та ні чим не
підтверджені.

Інших доводів, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленого судом рішення,
апеляційна скарга не містить.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 10 вересня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: