У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 4-с/759/177/14

ун. № 759/19550/14-ц

24 листопада 2014 року
м. Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретаря
судового засідання Борисенко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі судових засідань
цивільну справу за скаргою ПАТ
"Державний ощадний банк України" на
постанову державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Боголей
І.Ю. про визнання неправомірною та
скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві Боголей І.Ю., у якій просить
визнати дії державного виконавця ВДВС
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві неправомірними
та скасувати постанову про стягнення
виконавчого збору у розмірі 6487,70 грн.
Свої доводи обґрунтовує тим, що після
відкриття виконавчого провадження
звернувся до державного виконавця із
заявою про відстрочку виконання
судового рішення та надання часу на
добровільне виконання рішення суду про
що повідомив державного виконавця,
тому вважає, що державний виконавець
повинен був відкласти виконавче
провадження та надати час на
добровільне виконання рішення суду.

21.10.1014 року не дочекавшись
відповіді від державного виконавця ПАТ
"Державний ощадний банк України" було
перераховано грошові кошт в сумі 64887,00
грн., що на 10 грн. більше ніж визначено
рішенням суду від 22.09.2014 року.

29.10.2014 року боржник звернувся до
державного виконавця із заявою про
заміну боржника, в зв'язку з
реорганізацією, яка мала місце 03.07.2012
року.

Не зважаючи на вище викладене
державний виконавець Боголей І.Ю. 17.10.2014
року, виніс постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Дану постанову скаржник вважає не
правомірною, такою, що порушує права
ПАТ "Державний ощадний банк України",
оскільки винесена з порушенням вимог
ст.. 18, 26, 28 Закону України «Про
виконавче провадження».

На підставі наведено просив вимог
задовольнити.

У судове засідання представник
скаржника не з'явився, про час та місце
розгляду скарги повідомлявся належним
чином..

Представник ВДВС Святошинського
РУЮ в м. Києві в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
скарги повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив,
клопотань про відкладення до суду не
надавав, своїх заперечень щодо скарги
суду не наддав.

Суд, дослідивши матеріали справи,
письмові докази, дійшов висновку, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»,
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

Державний виконавець, відповідно
до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; вживати передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

Як встановлено судом, на
виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ в
м. Києві знаходиться виконавчий лист №
2/759/1/14 від 11.07.2014 року про стягнення з
ПАТ "Державний ощадний банк України" в
особі філії Святошинське відділення №
8069 на користь ОСОБА_2 64887,00 грн.

22.09.2014 року державним виконавцем
ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві
Козиревою Т.І. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано семиденний термін для
добровільного виконання з дати
винесення постанови. Окрім того,
боржника повідомлено, що у разі не
виконання в добровільному порядку в
зазначений термін рішення суду, буде
проведено у примусовому прядку зі
стягненням з боржника виконавчого
збору та витрат пов'язаних з
провадженням виконавчих дій.

Як стверджує скаржник, постанову
від 22.09.2014 року про відкриття
виконавчого провадження, останнім
отримано 03.10.2014 року. Доказів отримання
даної постанови вказаною датою, суду не
надано.

Однак, таке твердження
спростовується наданим листом самого
скаржника від 29.10.2014 року за № 3190, яке
адресоване державному виконавцю ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві, в якому
боржник пише, що постанова про
відкриття виконавчого провадження до
боржника надійшла 22.09.2014 року.

13.10.2014 року боржником було надано
заяву до державного виконавця про
відтермінування виконання постанови в
примусовому порядку, та надати
можливість виконати її в добровільному
порядку. Цього ж дня, ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві, отримав
дану заяву, про свідчить відмітка та
штамп на даній заяві.

21.10.2014 року ПАТ "Державний ощадний
банк України", перерахував на рахунок
ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві, 64887,00
грн., призначення платежу повернення
боргу ОСОБА_2

Як стверджує скаржник, 24.10.2014 року
він звернувся до державного виконавця
з заявою про те, щоб останній не
нараховував виконавчий збір в даному
виконавчому провадженні, оскільки
рішення суду виконано в добровільному
порядку. Однак доказів того, що дану
заяву отримав державний виконавець
ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві суду
не надано, проставлена дата 24.10.2014 року
та підпис в ній не можуть свідчити, що
ВДВС Святошинського РУЮ в м. Києві
отримало таку заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення
у строк до семи днів з моменту
винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті
25 цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий
збір стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - юридичної особи.
У зазначених розмірах виконавчий збір
стягується з боржника також у разі
повернення виконавчого документа без
виконання за письмовою заявою
стягувача та у разі самостійного
виконання боржником рішення після
початку його примусового виконання,
зокрема шляхом перерахування коштів
безпосередньо на рахунок стягувача.
Постанова про стягнення

виконавчого збору може бути оскаржена
в десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК
України якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За таких обставинах, суд
приходить до висновку, що скарга на дії
державного виконавця подана
безпідставно, оскільки боржником
подано заяву до ВДВС Святошинського
РУЮ в м. Києві про відтермінування
строку виконання рішення суду після
спливу строку встановленого державним
виконавцем на добровільне виконання
рішення суду.

Таким чином, оскаржувані дії
державного виконавця були прийняті та
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця.

На підставі наведеного та
керуючись Законом України «Про
виконавче провадження» ст.ст. 208-210, 383-389
ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ
"Державний ощадний банк України" на
постанову державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Боголей
І.Ю. про визнання неправомірною та
скасування постанови - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги ухвала, якщо вона не скасована,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

А.Ключник