АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
інстанції - КолдінаО.О.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач
Л.Д.

суддів: Шахової О.В.,
Головачова Я.В.

при секретарі
Боярській І.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Києві заяву ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення та/або перегляд
рішення суду за нововиявленими
обставинами у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до Міжрегіональної
академії управління персоналом про
стягнення недонарахованої та
недоотриманої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, відшкодування моральної
шкоди;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Голосіївського
районного суду м.Києва від 09 жовтня 2014
року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 09.10.2014 року у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового
рішення та/або перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Міжрегіональної академії управління
персоналом про стягнення
недонарахованої та недоотриманої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку,
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції. Посилається на її
незаконність, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що в обґрунтування
вказаної ухвали суд послався на те, що
позивачем подавались заяви про
збільшення розміру позовних вимог від
02.08.2010 р., 20.12.2010 р., 27.01.2011 р., 09.02.2011 р.
Проте, судом не взято до уваги наступну
заяву позивача про збільшення розміру
позовних вимог та про розширення кола
учасників по цій справі, яка була
подана ним під час останнього судового
засідання за його участю та участю
представника відповідача. Отже,
остання заява про збільшення розміру
позовних вимог, з розширеним колом
учасників по цій справі не була
предметом судового розгляду, по суті
взагалі, в тому числі і первісний позов
та усі попередні вищезгадані
доповнення до нього. Висновок суду про
те, що «розгляд справи проводився у
відсутність позивача на підставі
поданої ним заяви», не відповідає
дійсності, оскільки таких заяв він не
писав. Також, судом першої інстанції
безпідставно було залишено без
задоволення два його клопотання щодо
накладення арешту на майно
відповідача. Отже, на думку апелянта,
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню.

Заявник ОСОБА_2, представник
заінтересованої особи Міжрегіональної
академії управління персоналом в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать
відповідні розписки. Неявка вказаних
осіб в судове засідання не
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи. Колегія
суддів розцінила причини неявки
вказаних осіб в судове засідання як
неповажні та розглянула справу у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 та ч.2 ст.
197 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постановленої ухвали
в цій частині, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Так, в провадженні Голосіївського
районного суду м.Києва знаходилась
цивільна справа за вищевказаним
позовом ОСОБА_2 до Міжрегіональної
академії управління про стягнення з
відповідача недонарахованої і
невиплаченої заробітної плати за
період з 23.08.2007 р. по 30.12.2008 р. в сумі 340,69
грн., що з врахуванням інфляції
становить 45100,78 грн., середнього
заробітку за період з 31.12.2008 р. по 01.02.2011
р. за весь період затримки розрахунку в
розмірі 92009 грн., що з врахуванням
інфляції становить близько 108561,62 грн.
та 4080,27 грн. за користування цими
коштами, 113970,67 грн. упущеної вигоди, 5399,09
грн. за користування грошовими коштами,
в рахунок відшкодування витрат на
проїзд для участі в судових засіданнях
суму в розмірі 1168,48 грн., 90 грн.,
витрачених на поштові відправлення, 35000
грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди, за виконану роботу понад
встановлене чинним законодавством
педагогічне навантаження завідувача
кафедри та понадпланове керівництво
дипломними роботами - 60000 грн., з
врахуванням інфляції 78000 грн., 7020 грн.
користування відповідачем грошовими
коштами, 32252 грн. упущеної вигоди, а
всього 450053,91 грн., а також припинення
підприємницької діяльності
Міжрегіональної академії управління
персоналом.

29.04.2011 р. у даній справі було ухвалено
рішення, відповідно до якого у
задоволенні позову було відмовлено в
повному обсязі. Вкзане рішення суду
набрало законної сили.

Позивач звернувся до суду із
заявою про ухвалення додаткового
рішення у справі та/або скасування
рішення за нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що він належним
чином не був повідомлений про місце і
час судового розгляду і при розгляді
справи судом не були вирішені всі його
позовні вимоги та заяви та не були
враховані всі обставини, викладені ним
в заяві про доповнення до позовних
вимог.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення, суд вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач звернувся до суду з
вимогами до Міжрегіональної академії
управління персоналом про стягнення на
його користь не донарахованої і
недоотриманої заробітної плати за
період з 24.08.2007 р. по 30.12.2008 р. в сумі 24500
грн., середнього заробітку у зв'язку із
затримкою виплати заробітної плати з
31.12.2008 р. по 01.03.2010 р. в сумі 65000 грн., а
також відшкодування моральної шкоди в
розмірі 25000 грн. В подальшому позивачем
подавались заяви про збільшення
розміру позовних вимог від 02.08.2010 р.,
20.12.2010 р., 27.01.2011 р., 09.02.2011 р.

Всі позовні вимоги ОСОБА_2, викладені у
вищезазначених заявах, були вирішені
судом по суті, як вбачається з тексту
судового рішення, і всім обставинам,
про які він зазначав, та наданим
сторонами доказам судом була дана
належна оцінка.

Посилання позивача на те, що судом не
були враховані доповнення до позовної
заяви, подані ним на засіданні, яке
передувало 29.04.2011 р., правомірно не
прийняті судом, оскільки вони не
ґрунтуються на дійсних обставинах
справи і суперечать наявним в
матеріалах цивільної справи доказам.

Розгляд справи 29.04.2011 року проводився
дійсно за відсутності позивача (раніше
він подавав заяву про розгляд справи за
його відсутності). Але, зазначена
обставина не є підставою для ухвалення
додаткового рішення, та не є підставою
для перегляду рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до ухвали Апеляційного
суду м.Києва від 27.10.2011 р. рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 29.04.2011 р. залишено без змін.

Підстав, визначених ст.220 ЦПК України,
для постановления додаткового рішення
у даній справі судом не встановлено, а
отже заява в цій частині не підлягає
задоволенню.

Крім того, позивач у своїй заяві
просить у разі неможливості
постановления додаткового рішення,
скасувати його та переглянути справи
за нововиявленими обставинами.

Порядок і підстави перегляду
судом рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами визначені
положеннями ст.ст. 361-365 ЦПК України, а
тому дане питання не може бути
розглянуто в рамках розгляду заяви про
постановления додаткового рішення у
справі, в зв'язку з чим заява ОСОБА_2 в
цій частині також не підлягає
задоволенню.

Однак, позивач у разі наявності
обставин, визначених ст.361 ЦПК України
для перегляду рішення в зв'язку з
нововиявленими обставинами, не
позбавлений можливості звернутись до
суду першої інстанції із заявою про
перегляд рішення в зв'язку з
нововиявленими обставинами у
визначений законом спосіб.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про те, що заява ОСОБА_2 про
ухвалення додаткового рішення у справі
та/або перегляд рішення за
нововиявленими обставинами не
підлягає задоволенню.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_2 в
задоволенні поданої ним заяви, суд
першої інстанції діяв з додержанням
вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
відповідає вимогам закону. Підстав для
її скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1
ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м.Києва від 09 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: