Придніпровський районний суд
Справа № 711/8143/14-ц
Провадження № 2/711/2322/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
Скляренко В.М.

при секретарі
Байда О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Черкаси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Центрального
відділу ДВС Черкаського Міського
управління юстиції про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на причіп та
виключення з під арешту,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Центрального відділу ДВС Черкаського
Міського управління юстиції про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним, визнання права власності на
причіп та виключення з під арешту.

В обґрунтування позову вказує, що
між ним, як покупцем, та ОСОБА_3, як
продавцем, укладено письмовий договір
купівлі-продажу транспортного засобу
від 20.04.2012 року, відповідно до якого
відповідач ОСОБА_3 продав йому
транспортний засіб, а саме причіп
легковий-В, марки ПР, модель ПВА 2, рік
випуску 2007, колір сірий, тип ТЗ причіп
легковий-В, номерний знак НОМЕР_1, №
шасі НОМЕР_2.

Вказує, що він (позивач)
належним чином виконав умови даного
договору та сплатив відповідачу ОСОБА_3
вартість причепу в сумі 3216 грн. В свою
чергу відповідач ОСОБА_3 також виконав
умови договору та 20.04.2012 року передав
йому (позивачу) причіп та документи на
нього. Отже умови договору
купівлі-продажу транспортного засобу
від 20.04.2012 року були виконані повністю.

Однак оформити договір
купівлі-продажу причепа нотаріально
виявилося неможливим, оскільки
Продавець придбав транспортний засіб у
ОСОБА_2, який вказаний власником у
свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_3 та
ухиляється від нотаріального
посвідчення Договору.

01.07.2014 року він (позивач),
рухаючись автомобілем з вищевказаним
причепом був зупинений інспектором ДПС
ДАІ Золотоніського взводу ДПС, яким
було складено акт огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу, згідно якого причіп, який
оформлений на ОСОБА_2 було тимчасово
передано на зберігання до спеціального
майданчика. При цьому працівники ДАІ
повідомили йому, що в провадженні
Центрального відділу ДВС знаходиться
виконавче провадження, боржником у
якому є ОСОБА_2

Також вказує, що він з 20.04.2012 року
користувався даним причепом і
будь-яких претензій до нього від
відповідачів не надходило.

09.07.2014 року державним виконавцем
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції було
складено акт опису й арешту майна, яким
описано і накладено арешт на даний
причіп та передано його йому на
відповідальне зберігання, відповідно
до ст. 59 Закону України «Про виконавче
провадження».

В зв'язку з тим, що послуги за
зберігання на спеціальному майданчику
є платними, ним сплачено 1056 грн. за
зберігання причепу, що підтверджується
квитанцією № 144 від 09.07.2014 року.

Відповідно до ст. 220 ЦК України
якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому випадку наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Стаття 627 ЦК України передбачає
свободу договору, а саме відповідно до
статті 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Отже укладений договір
купівлі-продажу транспортного засобу
від 20.04.2012 року відповідає вимогам
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Оскільки вартість причепу є
незначною, тому, враховуючи що він
(позивач) сплатив 1056 грн. втрат за
зберігання його на штраф-майданчику
ДАІ, що являється третиною вартості
причепу, та враховуючи що він являється
законним власником причепу відповідно
до договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 20.04.2012 року,
вважає що необхідно визнати право
власності на причеп за ним.

А тому, просить: визнати
дійсним договір купівлі-продажу
транспортного засобу від 20.04.2012 року, що
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а саме
причепу легкового-В: марки ПР, модель
ПВА 2, рік випуску 2007, колір сірий, тип ТЗ
причіп легковий-В, номерний знак
НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2, який згідно
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серія НОМЕР_3
зареєстрований за ОСОБА_2; визнати за
ним - ОСОБА_1 право власності на причіп
легковий-В: марки ПР, модель ПВА 2, рік
випуску 2007, колір сірий, тип ТЗ причіп
легковий-В, номерний знак НОМЕР_1, №
шасі НОМЕР_2, зареєстрований РГ 1-ого МРВ
ДАІ при ВДАІ УМВС України в Черкаській
області; зобов'язати Центральний
відділ ДВС Черкаського МУЮ звільнити
з-під арешту причіп легковий-В,
номерний знак НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2,
зареєстрований РГ 1-ого МРВ ДАІ при ВДАІ
УМВС України в Черкаській області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1, за довіреністю ОСОБА_5,
позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та
просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, не
повідомивши суд про причину неявки,
хоча про день, час та місце розгляду
справи були повідомлені в
установленому законом порядку.

Представник Центрального
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явився, направивши до суду заяву
від 28.10.2014 року про розгляд справи у
відсутність представника. 16.09.2014 року
представник Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції Первухіна Г.С. подала до суду
заяву про розгляд справи у відсутність
представника та письмове пояснення
відносно позову, в якому зазначає, що
06.10.2010 року до Центрального відділу ДВС
надійшов виконавчий лист № 2-1648,
виданий 09.08.2010 року Соснівський
районним судом м. Черкаси про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 боргу в сумі
176870.00 грн. Відповідно до ст. 3, 18, 24
Закону України «Про виконавче
провадження» 06.10.2010 року старшим
державним виконавцем Гудзовським О.О.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з накладенням
арешту на все майно, що належить
боржнику на праві приватної власності
в межах суми боргу, відповідно до заяви
представника стягувача. Постанова
боржником в добровільному порядку
виконана не була. Згідно даних АІС
«Автомобіль» ВДАІ УМВС України в
Черкаській області за боржником
зареєстровано 10 транспортних засобів,
в тому числі і причіп легковий-В марки
ПР, модель ПВА 2, рік випуску 2007, колір
сірий, тип ТЗ причіп легковий-В,
номерний знак НОМЕР_1, № шасі НОМЕР_2, на
який було накладено арешт та оголошено
заборону на його відчуження. Просила
прийняти рішення відповідно до норм
чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову, виходячи за
наступних підстав.

В судовому засіданні
встановлено, що згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
власником причіпу легкового-В марки ПР,
модель ПВА 2, рік випуску 2007, номерний
знак НОМЕР_1, № шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 є ОСОБА_2.

Постановою старшого
державного виконавця Центрального
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції Гудзовського О.О.
від 06.10.2010 року відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-1648, виданого 09.08.2010 року
Соснівським районним судом м. Черкаси
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_7 боргу в сумі 176870 грн., з
накладенням арешту на все майно, що
належить боржнику на праві приватної
власності в межах суми боргу.
Постанова боржником в добровільному
порядку виконана не була.

Також з матеріалів справи
вбачається, що 01.07.2014 року інспектором
ДПС ДАІ Золотоніського взводу ДПС
складено акт огляду та тимчасового
затримання транспортного засобу,
відповідно до якого причіп ПВА-2 д.н.з.
НОМЕР_1 було тимчасово затримано та
передано на зберігання до спеціального
майданчика.

09.07.2014 року старшим державним
виконавцем Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції Кнігліцькою С.О. складено акт
опису й арешту майна, яке належить
ОСОБА_2, а саме причіпа легкового-В
марки ПР, сірого кольору, 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, №
шасі (кузова, рами) НОМЕР_2. Вказаний
причіп прийняв на відповідальне
зберігання ОСОБА_1

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірні правовідносини також
регулюються ч. 3 ст. 208 ЦК України, якою
встановлено, що у письмовій формі
належить вчиняти правочини фізичних
осіб між собою на суму, що перевищує у
двадцять і більше разів розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена й постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1338, якою затверджений Порядок
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, згідно п. 2 якого він
(Порядок) є обов'язковим для всіх
юридичних і фізичних осіб. Крім того,
обов'язковою умовою для укладення
договору купівлі-продажу
транспортного засобу передбачено його
попереднє зняття в установленому
порядку з обліку в підрозділах
Державтоінспекції.

Відповідно до п. 40 вказаного Порядку
зняття з обліку транспортних засобів
проводиться після їх огляду в
підрозділах Державтоінспекції на
підставі заяви власника, документа, що
посвідчує особу, виконавчого напису
нотаріуса, постанови державного
виконавця або рішення суду.

Відповідно до п. 42 вищевказаного
Порядку коли транспортний засіб
знімається з обліку у зв'язку з його
відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію (технічному паспорті) або на
копії реєстраційної картки, що
додається до свідоцтва про реєстрацію
на пластиковій основі, робиться запис:
"Транспортний засіб знято з обліку для
реалізації".

Відповідно до п. 8 Порядку державна
реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (правомірність придбання)
транспортних засобів, відповідність
конструкції транспортних засобів
установленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних
засобів проводиться за умови сплати їх
власниками передбачених
законодавством податків і зборів
(обов'язкових платежів), а також
внесення в установленому порядку
платежів за проведення огляду
транспортних засобів, державну
реєстрацію (перереєстрацію), зняття з
обліку, відшкодування вартості
бланків реєстраційних документів та
номерних знаків.

Звертаючись з даним позовом до
суду позивач просить визнати укладений
між ним та ОСОБА_3 договір
купівлі-продажу від 20.04.2012 року дійсним.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК).

В судовому засіданні не доведено
належними та допустимим доказами, що
Продавець (ОСОБА_3) мав право на
відчуження причіпа легкового-В марки
ПР, сірого кольору, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, № шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, який на праві
власності належить гр. ОСОБА_2, про що
сторонам, в тому числі і позивачу
ОСОБА_1 було відомо, про що свідчить п.
2.1 Договору купівлі-продажу.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що при укладенні договору
купівлі-продажу транспортного засобу
від 20.04.2012 року причіп легковий-В марки
ПР, сірого кольору, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, № шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2 з обліку знятий не
був і до цього часу зареєстрований за
ОСОБА_2 Заяв від останнього про зняття з
обліку причіпа не подавалось, і його
огляд в органах ДАІ не здійснювався.

За таких обставин, суд вважає, що
підстав для визнання договору
купівлі-продажу причепу легкового-В,
марки ПР, модель ПВА 2, рік випуску 2007,
колір сірий, номерний знак НОМЕР_1, №
шасі НОМЕР_2, який укладений 20.04.2012 року
між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3, тобто з
особою, яка не є власником зазначеного
транспортного засобу, таким, що
відбувся і визнання за позивачем права
власності на цей причіп немає.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не набув
право власності на спірний причіп, тому
він не має права вимоги щодо решти
заявлених позовних вимог.

Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та дослідивши докази, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
зв'язку з необґрунтованістю та
недоведеністю.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 3, 6, 208, 220, 328, 638, 655, 656, ЦК
України, ст. ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223
ЦПК України, постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1338, якою затверджений порядок
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Центрального відділу ДВС
Черкаського Міського управління
юстиції про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визнання
права власності на причіп та
виключення з під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня проголошення
судового рішення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий:
В.М. Скляренко