АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/3795/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого судді : Кривчун Т.О.

Суддів : Пилипчук Л.І., Прядкіної О.В.

при секретарі : Філоненко О.В.

за участю: представника заявника
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на ухвалу судді Октябрського районного
суду м. Полтави від 24 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві (далі -
УПФУ Октябрського району в м. Полтаві)
про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Октябрського районного
суду м. Полтави від 24 жовтня 2014 року
відмовлено ОСОБА_2 у відкритті
провадження по справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України Октябрського району в м.
Полтаві про стягнення заборгованості
по виплаті недоплаченої пенсії та
роз'яснено право на звернення до суду в
порядку адміністративного
судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою,
позивач подав на неї апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Зазначає, що статтею 18 КАСУ не
передбачено визначення порядку
стягнення заборгованості по виплаті
недоплаченої пенсії.

Вказує, що суд першої інстанції не
врахував, що постановою Октябрського
районного суду м. Полтави від 27.05.2011
року зобов'язано боржника здійснити
тільки перерахунок основної та
додаткової пенсії, що було здійснено
боржником, а виконавче провадження
закінчено, та що в результаті
перерахунку пенсії за рішенням суду
виникла грошова заборгованість в
розмірі 72217,75 грн.

Вважає, що в даному випадку виникли
цивільні правовідносини з рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27.05.2011 року у відповідності до
положень ст.11 ЦК України, що не
відноситься до розгляду в порядку
адміністративного судочинства з
урахуванням характеру спору і
суб'єктного складу сторін.

У поданих запереченнях на апеляційну
скаргу УПФУ Октябрського району в м.
Полтаві просить апеляційну скаргу
залишити без розгляду, а ухвалу
місцевого суду від 24.10.2014 року про
відмову у відкритті провадження за
позовом ОСОБА_2 без змін.

В обґрунтування заперечень
посилаються на те, що, відповідно до
покладених завдань та функцій, серед
яких, відповідно до Положення про
управління пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року за №8-2, є зокрема, призначення
(перерахунок) пенсій, які здійснюються
за рахунок коштів Фонду, Пенсійний фонд
України є суб'єктом владних
повноважень, а спори, що виникають між
ним та іншими учасниками, є
публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом до УПФУ
Октябрського району в м. Полтаві, в
якому, посилаючись на те, що є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії та
інвалідом третьої групи та в
результаті перерахунку пенсії,
відповідно до рішення суду, виникла
грошова заборгованість в сумі 72217,75
грн., прохав стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості за період
з 18 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2010 року.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження по справі,
місцевий суд виходив із того, що заява
не підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та
ґрунтується на законі, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 КАС
України у публічно-правовому спорі
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій.

Критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є
наявність у них спору про право
цивільне та суб'єктний склад такого
спору.

Тобто, при вирішенні питання відкриття
провадження суддя повинен дати аналіз
не лише суб'єктному складу сторін, а й
характеру виниклих між ними
правовідносин.

Як роз'яснено у п.п.2,3 Постанови Пленуму
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 3 «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» від 01.03.2013 року, вирішуючи
питання про відкриття провадження у
справі, суди повинні перевірити
належність справ до їх юрисдикції та
підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття 15
ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції
(статті 108 - 114 ЦПК)…

Компетенція судів щодо розгляду справ
(предметна підсудність - підвідомчість)
визначена ст.ст.15,16 ЦПК України.

Так, у відповідності до п.п.1,3 ч.1 ст.15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.ст.2,17 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Окрім того, відповідно до роз'яснень
п.п.2,3,4 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України №8 «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20.05.2013
року, законодавство не містить
визначення терміна "публічно-правовий
спір". Для розгляду спору
адміністративним судом необхідно
встановити його публічно-правовий
зміст (характер). Для з'ясування
характеру спору суди повинні
враховувати, що протилежним за змістом
є приватноправовий спір. Це означає, що
в основі розмежування спорів лежить
поділ права на публічне та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті 3
КАС України у публічно-правовому спорі,
як правило, хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного
судочинства владну управлінську
функцію необхідно розуміти як
діяльність усіх суб'єктів владних
повноважень з виконання покладених на
них Конституцією чи законами України
завдань.

Вирішуючи питання про визначення
юрисдикції адміністративних судів
щодо вирішення адміністративних справ,
суди повинні враховувати, що КАС
України встановлює такі правила
відмежування адміністративної
юрисдикції від інших видів юрисдикції:
понятійно-функціональне, тобто
визначення адміністративної справи, що
наведене у пункті 1 частини першої
статті 3 КАС України; визначення видів
публічних правовідносин (управлінські
правовідносини та правовідносини,
пов'язані з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень),
зазначених у частині першій статті 17
КАС України; встановлення переліку
публічно-правових спорів, що
підпадають під юрисдикцію
адміністративних судів (частина друга
статті 17 КАС України); встановлення
переліку публічно-правових справ, що не
належать до предмета адміністративної
юрисдикції (частина третя статті 17 КАС
України).

З позовної заяви вбачається, що
підставою звернення ОСОБА_2 до суду з
позовом до УПФУ Октябрського району в
м. Полтаві про стягнення
заборгованості по виплаті
недоплаченої пенсії стали рішення
адміністративних судів-постанова
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27.05.2011 року, змінена постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2012 року
про зобов»язання Управління
Пенсійного фонду України Октябрського
району в м. Полтаві здійснити,
починаючи з 18 жовтня 2010 року,
перерахунок пенсії ОСОБА_2 та
нарахувати її у відповідності до вимог
ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» по другій групі
інвалідності, у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та зобов»язання
Управління Пенсійного фонду України
Октябрського району в м. Полтаві
здійснити, починаючи з 18 жовтня 2010 року,
нарахування додаткової пенсії ОСОБА_2
як інваліду другої групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 75%
від мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до п.4 ч.1 статті 18 КАС
України, яка визначає предметну
підсудність адміністративних справ
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

У відповідності до частини першої
статті 58 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV
(далі-Закон), Пенсійний Фонд є органом,
який здійснює керівництво та
управління солідарною системою,
провадить збір, акумуляцію та облік
страхових внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішує
питання, пов'язані з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснює адміністративне управління
Накопичувальним фондом та інші
функції, передбачені цим Законом і
статутом Пенсійного фонду.

Статтею 73 Закону передбачено, що кошти
Пенсійного фонду використовуються,
зокрема: на виплату пенсій,
передбачених цим Законом; надання
соціальних послуг, передбачених цим
Законом; фінансування
адміністративних витрат, пов'язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи Пенсійного фонду; оплату послуг
з виплати та доставки пенсій;
формування резерву коштів Пенсійного
фонду.

Забороняється використання коштів
Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

Відповідні роз»яснення наведено у п.16
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» №8 від 20.05.2013 р.

У відповідності до пункту 1.1 розділу 1
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30 квітня 2002 року № 8-2, управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Серед основних завдань управління,
відповідно до пункту 2.1 згаданого
Положення, зокрема, є: облік платників
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування та
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування; збір та ведення обліку
надходжень від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення; призначення
(перерахунок) пенсій, щомісячного
довічного утримання суддям у відставці
та підготовка документів для їх
виплати; забезпечення своєчасного і в
повному обсязі фінансування та виплати
пенсій, допомоги на поховання та інших
виплат, які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів Фонду
та інших джерел, визначених
законодавством; ефективне та цільове
використання коштів Фонду, інших
коштів, призначених для виплати пенсій
та щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці,
удосконалення методів фінансового
планування, звітності та системи
контролю за витрачанням коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення.

Як вбачається з пункту 2.2 цього
Положення, управління відповідно до
покладених на нього завдань, серед
іншого, контролює дотримання
платниками єдиного внеску вимог
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску надходження
страхових внесків, єдиного внеску та
інших платежів до Фонду від
підприємств, установ, організацій та
громадян, збирає у встановленому
порядку відповідну звітність,
проводить планові та позапланові
перевірки фінансово-бухгалтерських
документів, звітів та інших документів
щодо правильності нарахування та
сплати страхових внесків, єдиного
внеску, призначення (перерахунку) і
виплати пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та інших виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Фонду та інших джерел,
визначених законодавством, цільового
використання коштів Фонду в
організаціях, що здійснюють виплату і
доставку пенсій (підпункт 5).

Отже, відповідно до покладених завдань
і функцій, Пенсійний фонд України є
суб'єктом владних повноважень у цій
сфері правовідносин, а спори, що
виникають між учасниками цих відносин,
є публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Приймаючи до уваги те, що відповідно до
покладених завдань і функцій,
Пенсійний фонд України є суб'єктом
владних повноважень, а спори, що
виникають між ним та іншими учасниками,
є публічно-правовими; враховуючи
характер спірних правовідносин, які
виникли між сторонами, з яких
вбачається спір про право на кошти, які,
на думку позивача ОСОБА_2, є
заборгованістю, що виникла в
результаті перерахунку пенсії
відповідно до зазначеної постанови
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27.05.2011р., зміненою постановою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2010 року,
висновки місцевого суду про те, що
вирішення даного позову належить до
юрисдикції адміністративних судів є
обґрунтованими.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги, зокрема, про те, що
спір, який виник з рішення суду, є
цивільно-правовим та з урахуванням
характеру спору і суб'єктивного складу
сторін не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства, є
помилковими, відтак, не заслуговують на
увагу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,307, п.1 ч.1 ст.312,
ст.ст.313,314,315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу судді Октябрського районного
суду м. Полтави від 24 жовтня 2014 року, -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та: може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ
/підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ
/підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ О.В. Прядкіна

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області:
Т.О. Кривчун