АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Шахової О.В.

при секретарі:
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 10 жовтня 2014 року у цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/14304/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Декаленко В.С.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 10 жовтня 2014 року відмовлено
в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись із таким рішенням суду,
Шуліка А.В. в інтересах ПАТ КБ
«ПриватБанк» подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просила
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги ПАТ
КБ «Приватбанк». Зазначає, що згідно з
п. п. 9.12, 9.3 Умов надання банківських
послуг, сторони визначили, що договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання, якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу про
припинення договору, він автоматично
пролонгується на такий же строк, при
цьому, картрахунок було відкрито на
невизначений термін. Відтак, сторони
фактично домовилися про збільшення
строку позовної давності стосовно
виконання умов договору. Таким чином,
на підставі умов Кредитного договору,
строк дії Картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки. На думку апелянта, суд дійшов
помилкового висновку про застосування
позовної давності до правовідносин, що
виникли між сторонами, оскільки
прострочена заборгованість почала
утворюватися з 31 серпня 2012 року, а тому
саме з цієї дати має починатись перебіг
позовної давності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_2 заперечував проти
апеляційної скарги , посилаючись на те,
що спір судом вирішений правильно.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в
судове засідання не з'явився, про час
та місце апеляційного розгляду справи
банк повідомлений належним чином, а
тому, колегія суддів відповідно до
вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за
можливе слухати справу за відсутності
представника особи, що подала
апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 03 вересня 2007 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», (банк) і ОСОБА_2, яка у
зв'язку з одруженням 15 січня 2013 року
змінила своє прізвище на «ОСОБА_2»,
(позичальник) було укладено кредитний
договір шляхом приєднання, відповідно
до якого банк зобов'язався надати
позичальнику строковий кредит у сумі
629,41 грн. на строк 12 місяців з 03 вересня
2007 року по 03 вересня 2008 року з умовами
сплати за користування кредитом
відсотків у розмірі 0,42% на місяць на
суму залишку заборгованості по
кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 18,88 грн. з видачею позичальнику
кредитної картки в обмін на
зобов'язання позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди
та комісії в зазначені в заяві та
умовах надання споживчого кредиту
фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт) строки.

За умовами укладеного договору
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 15
по 20 число кожного місяця позичальник
повинен надавати банку грошові кошти у
сумі 72,79 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
Умовами.

Згідно пункту 9.12 Умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Відповідно до п. п. 3.1.1. та 3.1.3. правил
користування платіжною картою Умов та
правил надання банківських послуг
строк дії карти вказується на лицевій
стороні карти (рік та місяць). Карта
дійсна до останнього календарного дня
місяця вказаного на картці. По
закінченню строку дії відповідна карта
продовжується банком на новий строк
(шляхом надання клієнту карти з новим
строком дії) якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява держателя про
закриття картрахунку, а також за умови
наявності на картрахунку грошових
коштів для оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій.

16 квітня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості. В
обґрунтування заявленого позову,
зазначило, що 03 вересня 2007 року між ним
та ОСОБА_2 укладено договір кредиту №
б/н, за яким ОСОБА_2 було надано кредит у
розмірі 6 300 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. ОСОБА_2 свої зобов'язання
за вказаним кредитним договором
належним чином не виконала, в
результаті чого виникла
заборгованість, яка згідно наданих
розрахунків станом на 31 січня 2014 року
становить 11 949 грн. 19 коп., з яких: 6 286,42
грн. - заборгованість за кредитом; 4 617,57
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина); 545,20 грн. - штраф
(процентна складова).

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк».

При цьому, суд першої інстанції виходив
з того, що вимоги були заявлені ПАТ КБ
«Приватбанк» зі спливом позовної
давності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Пунктами 3.1.1, 5.4 правил користування
платіжною карткою визначено, що
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Таким чином, відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Така правова позиція була висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 19 березня 2014 року(справа № 6-14 цс 14).

За змістом п. 3.1.3. правил користування
платіжною карткою продовження дії
картки на новий строк здійснюється
шляхом надання клієнту карти з новим
строком дії, а також за умови наявності
на картрахунку грошових коштів для
оплати послуг по виконанню
розрахункових операцій.

Як вбачається з матеріалів справи,
після закінчення дії платіжної картки,
відповідачці на підставі її заяви від 10
вересня 2009 року було видано нову
картку, строком дії на 12 місяців
(а.с.60,61,64). При цьому, звертаючись до
суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» не
було надано суду доказів надання
ОСОБА_2 карти з новим строком дії
відповідно до вищезазначених положень
договору.

Крім того, за висновком Верховного Суду
України, викладеним в постанові від 22
жовтня 2014 року №6-127цс14, саме по собі
автоматичне неодноразове продовження
дії картки не змінює терміну виконання
кредитного зобов'язання, отже
продовження дії картки для настання
кінцевого терміну повернення
заборгованості значення не має.
Подальше продовження дії картки є
способом виконання зобов'язання щодо
повернення простроченого кредиту,
процентів і неустойки.

За договором про надання банківських
послуг (при отриманні позичальником
кредиту у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку),
яким установлено не тільки щомісячні
платежі погашення кредиту, а й кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг трирічного строку позовної
давності (стаття 257 ЦК України) стосовно
щомісячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі -
не після закінчення строку дії
договору, а після закінчення кінцевого
строку повного погашення кредиту
(стаття 261 ЦК України).

Відповідно до положень укладеного
сторонами кредитного договору від 03
вересня 2007 року кінцевим строком
виконання зобов'язань по поверненню
кредиту в повному обсязі є 03 вересня 2008
року, в матеріалах справи відсутні
докази внесення сторонами змін до
вказаних умов. Строк дії картки,
виданої відповідачці на підставі заяви
від 10 вересня 2009 року закінчився 10
вересня 2010 року.

З позовом до суду про стягнення
заборгованості ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося лише 16 квітня 2014 року, тобто
з пропуском строків, визначених ст. 257
ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов законного та обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову ПАТ КБ «Приватбанк» у зв'язку зі
спливом позовної давності, виходячи з
положень ст. ст. 257, 264, 267 ЦК України.

При цьому, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на те, що
прострочена заборгованість почала
утворюватися з 31 серпня 2012 року, а тому
саме з цієї дати має починатись перебіг
позовної давності, оскільки такі
посилання не відповідають матеріалам
справи та наданим випискам по рахунку.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Шуліки Аліни
Володимирівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

О.В.Шахова