Справа № 2-4297/09
Провадження № 2-др/161/12/14
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області
в складі: головуючої – судді: Пушкарчук
при секретарі – Акайомовій Т.В.,
з участю: прокурора м. Луцька ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву
ОСОБА_3 про ухвалення додаткового
рішення в цивільній справі за позовом
Прокурора м. Луцька в інтересах держави
в особі ВАТ «Державний ощадний банк
України» від імені якого діє філія –
Волинське обласне управління
Ощадбанку до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В :

Прокурор м. Луцька в інтересах держави
в особі ВАТ «Державний ощадний банк
України» від імені якого діє філія –
Волинське обласне управління
Ощадбанку звернувся до суду із
позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 про розірвання кредитного
договору та стягнення заборгованості.

З наведених у позовній заяві підстав
просив розірвати кредитний договір №
3641 від 21.12.2007 року та стягнути солідарно
заборгованість з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
на користь банку в розмірі 476 239,76 грн. В
судовому засіданні представник філії -
Волинське обласне управління
Ощадбанку збільшила позовні вимоги,
просила стягнути з відповідачів
солідарно 480 290,26 грн. заборгованості за
кредитним договором.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 16 липня 2009 року задоволені вимоги
Прокурора м. Луцька в інтересах держави
в особі ВАТ «Державний ощадний банк
України» від імені якого діє філія –
Волинське обласне управління
Ощадбанку до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору та
стягнення заборгованості.

24.09.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся
до суду із заявою про ухвалення
додаткового рішення.

Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 1 ЦПК України,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення, то слід ухвалити додаткове
рішення.

З досліджених судом документів,
позовної заяви вбачається, що в
судовому засіданні при розгляді даної
справи встановлено, що ОСОБА_4 станом на
час розгляду справи судом
заборгованість за кредитним договором
не повернув, таким чином порушив умови
укладеного із ним кредитного договору,
а тому вимога позивача про розірвання
вищевказаного договору підлягає до
задоволення (а.с. 42).

Проте в резолютивній частині рішення
не було зазначено про розірвання
кредитного договору.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»
передбачено, що додаткове рішення може
бути ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених ст. 220 ЦПК України: воно не
може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов’язки осіб, які не брали участь
у справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦПК України,
заяву про ухвалення додатного рішення
може бути подано до закінчення строку
на виконання рішення.

Суд не бере до уваги клопотання
позивача про застосування до заяви
ОСОБА_3 про ухвалення додаткового
рішення строки позовної давності,
оскільки рішення суду ще не виконане.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про ухвалення
додаткового рішення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Розірвати кредитний договір № 3641 від
21.12.2007 року, укладений між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_4.

Додаткове рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Волинської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 (десяти) днів з дня її
оголошення.

Додаткове рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П.
Пушкарчук