Номер провадження: 22-ц/785/9802/14
Головуючий у першій інстанції Поліщук
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні лоджією про
визначення порядку користування
лоджією та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю та
приведення квартири у попередній стан,
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4
на рішення Малиновського районного
суду м. Одеси від 15 жовтня 2014 року,

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з вказаним позовом,
який уточнили та з посиланням на
перешкоджання відповідачами
користування лоджією, просили
зобов'язати відповідачів ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 усунути їм перешкоди в
користуванні лоджією, а також
визначити порядок користування
лоджією, дозволивши їм встановити
замість віконного дверний пройом на
лоджію з кімнати №3 площею 10,2 кв.м., яка
належить позивачам, залишив у
спільному користуванні відповідачів
5,808 кв.м. лоджії.

У травні 2014 року ОСОБА_5 пред'явила
зустрічний позов та з посиланням на
незаконно здійснену відповідачами
реконструкцію віконного пройому
(прорізу) у дверній, для зручності
додаткового виходу на лоджію з
приміщення житлової кімнати площею 10,2
кв.м., перешкоджання відповідачами
користуватися коморою, яка за
документами знаходиться у спільному
користуванні сторін, просила
зобов'язати відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4 не чинити перешкоди в
здійсненні права користування лоджією
площею 2,9 кв.м., розташованої уздовж
житлових кімнат площею 10,2 кв.м., та 10,6
кв.м. (приміщення №3, №2 за технічним
паспортом відповідно), шляхом
приведення квартири у первісний стан, а
саме виконання робіт по реконструкції
дверного пройому у віконний в
приміщенні житлової кімнати площею 10,2,
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод у здійсненні права
користування лоджією площею 2,9 кв.м.,
розташованої уздовж житлових кімнат
площею 10,2 кв.м., площею 10,6 кв.м.,
(приміщення №3 по технічному паспорту),
зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод в здійсненні права
користування коморою, зобов'язавши їх
зняти замки з комори, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Малиновського районного суду
міста Одеси від 15 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 було
відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_5 в здійсненні права
користування лоджією площею 2,9 кв.м
розташованої уздовж житлових кімнат
площею 10,2 кв.м; площею 10,6 кв.м
(приміщення №3, №2 за технічним
паспортом відповідно), що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 виконати
реконструкцію дверного пройому у
віконний у приміщенні житлової кімнати
пл. 10,2 кв.м (приміщення №3 за технічним
паспортом), розташованої у квартирі
АДРЕСА_1. В решті зустрічних позовних
вимог відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4 В
скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення судом норм
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та постановки нового про
задоволення позовних вимог. В частині
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
ставиться питання про скасування
рішення суду та ухвалення нового про
відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що відповідно до рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 10 вересня 2003 року за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про розподіл
особового рахунку та визначення
порядку користування житловою площею в
квартирі АДРЕСА_1, вищевказана квартира
була розподілена між ОСОБА_5, сумісно з
двома дочками та ОСОБА_3, ОСОБА_4
наступним чином.

Визнано за ОСОБА_5, сумісно з двома
дочками право користування кімнатами
площею 16,4 кв.м., 10,6 кв.м., розташованими у
квартирі АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4,
ОСОБА_3 право користування кімнатами
площею 10,2 кв.м., 8,0 кв.м., розташованих у
квартирі АДРЕСА_1. Кухня, коридор,
туалет, ванна та комора залишені у
загальному користуванні.

Зобов'язано Малиновську районну
адміністрацію м. Одеси укласти з
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 окремі договори
найму житлового приміщення надану
житлову площу. Зобов'язано сторони не
перешкоджати одна одній у користуванні
приміщеннями загального користування.

Згідно витягу з розпорядження голови
Малиновської районної адміністрації
№1355/01-04 від 20.11.2003 року щодо питання
відділу обліку та розподілу житлової
площі, відповідно до рішення місцевого
суду Малиновського району м. Одеси від
10.09.2003 року укладено договір житлового
найму з гр. ОСОБА_5 на житлову площу 27,0
м2, яка складається з 2-х кімнат пл. 16,4
кв.м і 10,6 кв.м в АДРЕСА_1. Сім'я у складі
3-х осіб (ОСОБА_5, дочка - ОСОБА_6, дочка -
ОСОБА_9). Залишено у загальному
користуванні нежитлові приміщення
(кухню, коридор, туалет, ванну).

Відповідно до витягу з розпорядження
голови Малиновської районної
адміністрації №388/01-04 від 15.04.2004 року
щодо питання відділу обліку та
розподілу житлової площі, вбачається,
що відповідно до заяви гр. ОСОБА_4 та
згідно до рішення місцевого суду
Малиновського району м. Одеси змінено
договір найму на житлову площу в
комунальній квартирі АДРЕСА_1, яка
складається з 4-х кімнат площею 45,2 кв.м у
будинку АДРЕСА_1 на два окремих
договорів найму та видано витяг із
розпорядження: на 2 кімнати пл. 18,2 кв.м
на гр. ОСОБА_4 на склад сім'ї з 2-х осіб
(ОСОБА_4, син - ОСОБА_3); на 2 кімнати пл. 27,0
кв.м на гр. ОСОБА_5 з двома дочками
ОСОБА_6 і ОСОБА_7. Члени сім'ї дають згоду
на зміну договору найму. Раніше
існуючий особовий рахунок на квартиру
АДРЕСА_1 пл. 45,2 кв.м на гр. ОСОБА_4
закритий.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 22.06.2004 року
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської міської ради та
зареєстрованого і записаного у
реєстрову книгу за № 3-21095, 387/1000 частин
приміщення квартири спільного
заселення, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в
рівних частках.

Як вбачається з витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
виданого Комунальним підприємством
«Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості» від 17.08.2004 року, на
підставі свідоцтва про право власності
/р.№3-21095/22.06.2004/ Управління
житлово-комунального господарства
Одеської міської ради/ належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_3 387/2000 частини квартири АДРЕСА_1
та ОСОБА_4387/2000 частини квартири
АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право власності на
житло, виданого 08 листопада 2004 року
Управлінням житлово-комунального
господарства Одеської міської ради
вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6
належить на праві спільної часткової
власності 613/1000 частин загальної площі
квартири АДРЕСА_1, що складає 45,6 кв.м.
загальної площі квартири. Згідно з
даним свідоцтвом загальна площі
квартири становить - 74,3 кв.м. Свідоцтво
видане згідно з розпорядженням
(наказом) від 08 листопада 2004 року № 187223,
за реєстроване та записане в реєстрову
книгу за № 3-21696.

Згідно з технічним паспортом складеним
КП «ОМБТІ та РОН» на квартиру АДРЕСА_1,
квартира розташована на 9 поверсі
10-поверхового будинку та складається з
4 жилих кімнат житловою площею 45,2кв.м., у
тому числі: 1-а кімната 10.6 кв.м, 2-а
кімната 10,2 кв.м, 3-я кімната 8,0кв.м., 4-а
кімната 16,4 кв.м, кухні площею 8,7кв.м.,
ванної кімнати площею 2.7кв.м., туалету
площею 1,5 кв.м, коридору 12,1кв.м, комори
площею 1,2 кв.м, балкону (лоджії) 2,9кв.м.
Загальна площа квартири складає 74,3
кв.м.

Відповідно експлікації внутрішніх
площ до плану квартири АДРЕСА_1, виданій
КП «ОМБТІ та РОН», врахованої Міським
агентством з приватизації житла, при
приватизації кожним співвласником
належної йому частки у квартирі
АДРЕСА_1, яка після розподілу особових
рахунків набула статус квартири
загального користування (комунальної
квартири), ОСОБА_5 набула у власність
наступні приміщення: жилу кімнату
площею -10,6 кв.м., жилу кімнату площею - 16,4
кв.м., лоджію площею - 2,9 кв.м. Згідно з
даною експлікацією основний
квартиронаймач ОСОБА_4 набула у
власність разом з членом своє сім'ї,
наступні приміщення: жилу кімнату
площею - 10,2 кв.м., жилу кімнату площею - 8,0
кв.м. До приміщень спільного
користування віднесені: коридор 12,1
кв.м., кухня-8,7 кв.м., комора-1,2 кв.м.,
вбиральня - 1,5 кв.м., ванна - 2,7 кв.м.

Таким чином, всупереч доводів скарги, у
2004 році при здійсненні приватизації
кожним з основних наймачів, а саме
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, виділених їм в
особисте та загальне користування
приміщень зазначеної квартири, спірна
лоджія відійшла саме у власність
ОСОБА_5 та членам її сім'ї, тому що
згідно з технічним планом квартири та
проектом всього будинку, вихід на
лоджію можливий тільки з кімнати
площею - 10,6 квадратних метрів, а у
встановленому законом порядку
реконструкція та переобладнання даної
квартири не проводилося.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК України
переобладнання та перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянину на праві приватної
власності, проводяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 114
встановлено можливість виконати поділ
лоджії на дві ділянки в рівній площі.
Для поділу лоджії встановити
каркасно-обшивну перегородку; 2.Можливо
виконати реконструкцію віконного
пройому у дверний, для влаштування
додаткового виходу на лоджію з
приміщення житлової кімнати пл. 10,2 кв.м
(приміщення №3 за технічним паспортом);
3. Реконструкція віконного пройому у
дверний не порушує несучу здатність
будівлі. Реконструкція виконується без
змін площі квартири, зі збереженням
несучих і огороджувальних конструкцій
будівлі.

Судом першої інстанції досліджувався
вказаний висновок, проте суд
обґрунтовано не прийняв його в якості
доказу, тому що у зв'язку з уточненим
позовом він не має правого значення при
вирішенні даного спору, а можливість
виконання реконструкції віконного
пройому у дверний, мала б враховуватися
судом при наявності згоди інших
співвласників квартири на таку
реконструкцію, із врахуванням правової
позиції Малиновської районної
адміністрації м. Одеси з приводу
предмету спору, тому доводи
апеляційної скарги в цієї частині є
безпідставними.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4
ОСОБА_3 28 серпня 2013 року, звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6
про усунення перешкод у користуванні
власністю та визначення порядку
користування лоджією. Позов
уточнювався, внаслідок чого за
результатами розгляду справи судом
постановлено заочне рішення, згідно з
яким зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
не чинити перешкод ОСОБА_4, ОСОБА_3 в
здійсненні права користування лоджією
площею 2,9 кв.м розташованої уздовж
житлових кімнат площею 10,2 кв.м; площею
10,6 кв.м (приміщення №3, №2 за технічним
паспортом відповідно), що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання
дозволу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на поділ лоджії
площею 2,9 кв.м розташованої уздовж
житлових кімнат площею 10,2 кв.м; площею
10,6 кв.м (приміщення №3, №2 за технічним
паспортом відповідно), що розташована
за адресою: АДРЕСА_1 на дві ділянки в
рівній площі, зі встановленням
каркасно-обшивної перегородки з
виконанням реконструкції віконного
пройому у дверний, для влаштування
додаткового виходу на лоджію з
приміщення житлової кімнати пл. 10,2 кв.м
(приміщення №3 за технічним паспортом).

Після винесення судом заочного
рішення, ОСОБА_3 самостійно
реконструював віконний пройом,
розташований у кімнаті площею 10,2 кв.м.,
належній йому та його матері на праві
власності, переобладнавши його у
дверний пройом, який забезпечив їм
можливість користуватися лоджією
площею - 2,9 кв.м., разом з сім'єю ОСОБА_5

Враховуючи, що при наявності існуючого
дверного пройму, встановленого замість
віконного пройому у кімнаті, площею 10,2
кв.м., дозволить ОСОБА_4 та ОСОБА_3
безперешкодно користуватися лоджією
площею 2,9 кв.м., яка згідно з документами
належить на праві власності тільки
ОСОБА_5 та її дочкам, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про зобов'язання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_5 в
здійсненні права користування лоджією
площею 2,9 кв.м., розташованої уздовж
житлових кімнат площею 10,2 кв.м., та 10,6
кв.м. (приміщення №3, №2 за технічним
паспортом відповідно), розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом приведення
квартири у первісний стан, а саме
виконання робіт по реконструкції
дверного пройому у віконний в
приміщенні житлової кімнати площею 10,2,
про зобов'язати відповідачів не чинити
перешкод у здійсненні права
користування лоджією площею 2,9 кв.м.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, та частковому
задоволенню позовних вимог ОСОБА_5
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева