РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 695/518/13-ц

номер провадження 2/695/24/14

04 грудня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:
головуючого судді Савенка
В.Г.

при секретарі Матвєєва О.І.

розглянувши в судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Золотоноша справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та Відділу громадянства,
іміграції, та реєстрації фізичних осіб
Золотоніського МРВ УМВС України в
Черкаській області про захист прав
власності та зобов'язання вчинити дії ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 на підставі Договору
купівлі-продажу на праві особистої
приватної власності належить житловий
будинок садибного типу з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, Певний
час позивач був одружений з ОСОБА_2. За
час їхнього проживання разом ОСОБА_2
без згоди та відома позивача
зареєструвала у належному виключно
йому будинковолодінні себе та своїх
2-ох дочок від попереднього шлюбу (далі -
Відповідачі). Тривалий час належним
ОСОБА_1 на праві особистої приватної
власності будинком без будь-яких
правових підстав користуються
Відповідачі. При цьому вони псують
належний йому будинок (витягують вікна,
ламають двері), постійно зчиняють
сварки та різними способами провокують
його. На прохання покинути належний
позивачу будинок Відповідачі взагалі
не реагують та наполягають на тому, що
вони мають права на спірний будинок, в
зв'язку з чим позивач і звернувся до
суду і про що він пояснив у своєму
позові. При цьому позивач просив суд
витребувати належний йому на праві
власності житловий будинок та усунути
перешкоди у здійсненні ним права
власності шляхом виселення
Відповідачів, а також зобов'язати
відповідний орган зняти їх з
реєстрації за вказаною адресою.

Золотоніським міськрайонним
судом 17.12.2013р. було винесене заочне
рішення по справі, яким позовні вимоги
були задоволені.

Ухвалою цього ж суду від 07.02.2013р.
вказане заочне рішення було скасоване,
а справу призначено до розгляду в
загальному порядку.

Після укладення сторонами
мирової угоди, яка була затверджена
відповідним судовим рішенням від
01.11.13р. ОСОБА_1 в установленому законом
порядку звернувся до суду із заявою про
зменшення позовних вимог та просить
визнати право користування
Відповідачів по справі належним йому
вищевказаним будинковолодінням
припиненим та позбавити їх цього права,
а також усунути перешкоди у здійсненні
його права користування і
розпорядження належним йому на праві
власності будинковолодінням шляхом
зобов'язання Відповідачів знятися з
реєстрації у вказаному
будинковолодінні.

В судові засідання жоден з
Відповідачів не з'явився і про причини
своєї неявки суду не повідомили, хоча
були судом неодноразово повідомлені
про час та місце розгляду справи, про що
в мтареіалах справи маються відповідні
докази.

Відповідно до вимог ст.. 169 ЦПК України
та згідно ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи. В даному випадку позивач ОСОБА_1
не заперечував проти цього.

Відповідач по справі - відділ
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Золотоніського МВ УМВС
України в Черкаській області - у своїй
заяві на адресу суду не заперечує проти
задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, про що зазначено у ч.1
ст.319 ЦК України.

Згідно вимог ст.. 321 ч.1 ЦК України
право власності є непорушним і ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Як встановлено з матеріалів справи,
відповідно до договору
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки (серії ВВО № 262716 від
27.10.2004 року зареєстрованого в реєстрі
за № 5181) ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 2312851 від
04.01.2004 року ОСОБА_1 на праві приватної
власності належить житловий будинок з
надвірними будівлями який
розташований АДРЕСА_1.

Згідно ст.. 367 ч.1 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним та
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Як встановлено з матеріалів справи
Відповідачі самовільно, без дозволу
ОСОБА_1 прописалися в належному йому на
праві власності житловому будинку та
незаконно проживали у ньому, чинячи
перешкоди власнику у здійсненні ним
свого права власності.

Отже, своїми діями Відповідачі грубо
порушують гарантоване позивачеві
національним і міжнародним
законодавством право на вільне
володіння, користування і
розпорядження належним йому майном,
оскільки вони користується належним
йому житловим будинком садибного типу
незаконно і без будь-яких правових
підстав.

01.11.2013р. сторони по справі в іншому
провадженні уклали між собою мирову
угоду, яка була затверджені в той же
день судовим рішенням, відповідно до
умов якої ОСОБА_1 в особисту приватну
власність виділяється житловий
будинок садибного типу з надвірними
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та
земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та члени її сім'ї зобов'язуються
знятись з реєстрації місця проживання
за адресою: АДРЕСА_1, протягом 14 днів з
дня набрання ухвалою суду про визнання
мирової угоди законної сили.

Після набрання ухвалою суду про
визнання мирової угоди законної сили
Відповідачі забрали залишки своїх
речей з належного позивачу
будинковолодіння та більше не
з'являлись, проте так до цього часу не
знялися з реєстрації місця проживання
за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки Драбівецької
сільської ради Золотоніського району
всі Відповідачі не проживають не лише в
належному Позивачу будинковолодіння, а
й навіть в с.Драбівці вже більше 1 року.

Житлом фізичної особи, відповідно до
ст..379 ч.1 ЦК України, є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Згідно зі ст..383 ч.1 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Член сім'ї власника житла, відповідно
до ст..404 ч.2 ЦК України, втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'і без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст..156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Згідно з нормами ст.64 Житлового
кодексу України до членів сім'і наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки.

Таким чином нормами діючого
законодавства України виключно членам
сім'ї власника житла, які з ним реально
проживають, надано право користування
його житлом.

В той же час Відповідачі 1,2,3 не
відносяться до членів сім'ї Позивача в
розумінні ст. 64 ЖК України і не мають
жодних прав на користування належним
Позивачу житлом.

Крім того, як встановлено судом,
Відповідачі 1,2,3 відсутні за місцем
своєї реєстрації і не проживають в
належному ОСОБА_1 будинковолодінні
більше 1 року в зв'язку із наявним у них
іншим житлом.

Суд приходить до висновку, що згідно з
нормами ст. 405 ЦК України Відповідачі
1,2,3 втратили право на користування
вказаним житлом та мають бути зняті з
реєстрації місця проживання.

Згідно із ст..7 ч.1 п.2 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 у зміненому
варіанті підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 8, 41, 124,
Конституції України, ст.ст. 319, 321, 387, 391
ЦК України, ст..,ст.. 156, 64 ЖК України,
ст.ст. 213, 214 ЦПК України, -

В и р і ш и в :

Визнати право користування
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належним ОСОБА_1,
житловим будинком садибного типу з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1,
припиненим та позбавити їх цього права.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1,
права користування і розпорядження
належним йому на праві приватної
власності житловим будинком садибного
типу з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 знятись з реєстрації
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуто Золотоніським
міськрайонним судом за письмовою
заявою відповідачів протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя Савенко
В.Г.