Справа № 459/1237/14
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4763/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не
з'явилися

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
колишнього начальника
Червоноградського МВ ГУ МВСУ у
Львівській області ОСОБА_3, Управління
державної казначейської служби в
м.Червонограді Львівської області про
відшкодування матеріального
еквівалента моральної шкоди завданої
протиправними діями та бездіяльністю,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 травня 2014
року у позові ОСОБА_2 до колишнього
начальника Червоноградського МВ ГУ
МВСУ у Львівській області ОСОБА_3,
Управління державної казначейської
служби в м.Червонограді Львівської
області про відшкодування
матеріального еквівалента моральної
шкоди завданої протиправними діями та
бездіяльністю відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2. В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність та на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема зазначає, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, а також
судом протиправно відмовлено позивачу
у частині відшкодування матеріальної
шкоди так як ОСОБА_2 витратив кошти на
відновлення пошкодженого здоров'я про
що свідчать ксерокопії чеків. Крім
того, вказує що йому було завдано
моральної шкоди, оскільки позивач
часто хворіє і перебуває на обліку в
Червоноградській ЦМЛ. Просить рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Заслухавши доповідь судді, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши доводи
скарги, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення скарги та
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції.

Згідно з ст.213 ЦПК рішення суду повинно
бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_2 до
начальника Червоноградського МВ ГУМВС
України у Львівській області ОСОБА_3,
начальника фінансового сектора
Червоноградського МВ ГУМВС у
Львівській області Кутерещин Г.М.,
державної казначейської служби
України та визнано протиправними дії
начальника Червоноградського МВ ГУМВС
України у Львівській області ОСОБА_3
щодо скерування відповідей на
інформаційні запити ОСОБА_2 від 10.12.2012
року та від 16.12.2012 року з порушенням
термінів, встановлених законом і
зобов'язати останнього надати
відповіді на вказані інформаційні
запити. У вимогах про стягнення
матеріального еквіваленту у сумі 5735, 00
грн. відмовлено. Ухвалою апеляційного
адміністративного суду від 09.10.2013 року
залишено без задоволення апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
17.04.2013 року.

ОСОБА_2 звернувшись із позовом до суду
про відшкодування моральної шкоди
посилався на те, що з часу отримання ним
постанови Львівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 року
і по даний час він часто хворіє,
змушений проходити стаціонарне та
амбулаторне лікування, вимушений
постійно придбавати ліки. Вказує, що ці
обставини змінили його життя, завдають
йому великих моральних страждань,
вимагають від нього додаткових зусиль.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її
прав.Моральна шкода полягає:1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів;3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна;4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Відмовляючи у позові суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
позивачем не доведено, що саме
несвоєчасне та неповне надання
колишнім начальником
Червоноградського МВ ГУМВС України у
Львівській області ОСОБА_3 відповідей
на інформаційні запити ОСОБА_2 призвели
до погіршення його стану здоров'я та
отримання у зв'язку із цим моральних
страждань.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
погіршення стану здоров'я позивача,
загострення хвороби відбулося після
отримання ним тексту постанови
Львівського окружного
адміністративного суду від 17.04.2013 року,
а не з часу надання колишнім
начальником Червоноградського МВ
ГУМВС України у Львівській області
ОСОБА_3 неповної інформації на
інформаційні запити з порушенням
термінів їх надання.

Таким чином суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями колишнього
начальника Червоноградського МВ ГУМВС
України у Львівській області ОСОБА_3 та
часом отримання позивачем постанови
суду.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
(немайнової) шкоди», під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності, прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у порушенні нормальних життєвих
зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Заподіяння моральної шкоди ОСОБА_2
відповідачем з вказаних вище підстав
колегія судів вважає недоведеними, а
висновки суду першої інстанції такими,
що відповідають обставинам справи.

Відтак даючи оцінку рішення суду, в
межах апеляційної скарги, колегія
суддів відкидає доводи скарги, як такі
що належно не обґрунтовані, приходить
до висновку про законність та
обґрунтованість рішення. Рішення суду
постановлене в межах заявлених вимог, з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляції не ставлять під сумнів його
законність.

Згідно з ст.308 ЦПК апеляційний суд
ухвалою відхиляє апеляційну скаргу та
залишає рішення без змін визнавши, що
суд першої інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржена протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра