інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/2162/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 39
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 05 листопада 2014 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - Перша Сумська
державна нотаріальна контора

про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и
л а:

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 05 листопада 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить зазначене рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити. При цьому
посилається на те, що суд першої
інстанції не взяв до уваги той факт, що
спадкодавець ОСОБА_5 постійно хворів, а
з 2008 року йому була встановлена друга
група інвалідності, у зв'язку з чим він
перебував у безпорадному стані, проте
ні фізичної, ні матеріальної допомоги
від сина ОСОБА_4 не отримував, тому
вважає, що його слід позбавити права на
прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, заперечення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не був доведений факт
умисного ухилення сина ОСОБА_4 від
надання матеріальної та моральної
підтримки батькові ОСОБА_5, який
перебував у хворобливому стані.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
ґрунтується на нормах закону.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с. 6),
який є батьком ОСОБА_4 та дядьком ОСОБА_3

У 2008 році ОСОБА_5 була безтерміново
встановлена друга група інвалідності у
зв'язку із загальним захворюванням.
(а.с. 10)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на його майно у вигляді 1/2
частки квартири АДРЕСА_1, і оскільки за
життя спадкодавця заповіт не
складався. (а.с. 38 зворіт), то відповідно
спадкоємцем за законом став його син
ОСОБА_4, який з 2009 року з сім'єю проживає
в Італії. Даний факт встановлений
рішенням Зарічного райсуду м. Суми від
21 серпня 2013 року (а.с. 79) і сторонами не
спростовується.

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що 26 січня 2013 року з заявою
про прийняття спадщини після смерті
спадкодавця звертався позивач,
оскільки вважав, що інших спадкоємців
І-V черги у спадкодавця немає (а.с. 39), а
син ухилявся він надання батькові
допомоги.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України
передбачено, що за рішенням суду особа
може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30 травня 2008 року
"Про судову практику у справах про
спадкування" роз'яснено, що правило
частини п'ятою статті 1224 ЦК України
стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до СК України не були зобов'язані
утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Аналіз викладеного передбачає, що
ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
ухилення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. На підставі викладеного, ухилення
характеризується як умисна форма вини.

У даному випадку умисне ухилення
відповідача ОСОБА_4 від допомоги та
догляду за хворим батьком ОСОБА_5 не є
доведеним фактом.

В матеріалах справи є індивідуальна
програма реабілітації інваліда ОСОБА_5
за 2008 рік, із якої вбачається що
спадкодавець страждав рядом
захворювань. (а.с. 10)

Інші медичні документи, які б свідчили
про безпорадний стан спадкодавця в
справі відсутні.

Разом з тим, судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_4 за життя спадкодавця
спілкувався з ним, а після виїзду до
Італії один раз на рік приїздив на
Україну та відвідував батька.
Зазначене частково підтверджується
представником позивача.

Крім того, в суді апеляційної інстанції
було встановлено, що допомогу
померлому надавали інші родичі,
зокрема мати позивача - ОСОБА_6 та інші
особи. Ці обставини підтверджуються
позивачем.

Апелянтом не надано доказів на
підтвердження того факту, що ОСОБА_5
потребував конкретної допомоги від
сина ОСОБА_4, а останній ухилявся від її
надання.

Отже, спадкодавець отримував допомогу
від інших близьких родичів за місцем
свого проживання та не встановлено, що
цієї підтримки було недостатньо, а тому
суд обґрунтовано відмовив у заявленому
позові.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачений обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Доводи апеляційної скарги є
непереконливими та не підтверджуються
наявними в справі доказами, тому не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено з
додержанням вимог матеріального права,
що регулює спірні правовідносини, тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду - залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 05 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко