№ 207/3814/14-ц
№ 2/207/1594/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Погребняк Т.Ю.

при секретарі
Плохій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась
в Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

В обґрунтування пред'явлених
позовних вимог позивачка зазначила, що
з відповідачем вона перебуває у шлюбі з
12 квітня 2013 року; шлюб зареєстрований
Дніпровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області за актовим записом № 125. Від
шлюбу сторони мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні
відносини між подружжям фактично
припинилися з грудня 2013 року і на
теперішній час вони проживають окремо.
ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки
припинені остаточно і відновлені бути
не можуть, тому просить шлюб розірвати.
Спору про розподіл майна та місця
проживання дитини сторони не мають.

В наданій до суду письмовій
заяві позивачка ОСОБА_1 зазначила, що
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити і
розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в наданій суду
письмовій заяві просить суд розглянути
справу без його участі, зазначив, що
позовні вимоги визнає в повному обсязі
та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, взявши до уваги позицію
позивачки та відповідача, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований (л.с. 7). Від шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. 8). Як зазначила
позивачка і проти чого не заперечував
відповідач, шлюбні відносини між
подружжям фактично припинилися з
грудня 2013 року і на теперішній час вони
проживають окремо. ОСОБА_1 вважає, що
поновлення з відповідачем подружніх
стосунків неможливе, наполягає на
розірванні шлюбу.

Спору про розподіл майна та місця
проживання дитини сторони не мають.

З письмової заяви відповідача
(л.с. 19) вбачається, що він не заперечує
проти розірвання шлюбу та обставин,
викладених позивачкою в позовній
заяві.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що розірвання шлюбу буде
відповідати як інтересам позивачки так
і відповідача, тому позов необхідно
задовольнити.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12 квітня 2013 року
Дніпровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області за актовим записом № 125 -
розірвати.

Залишити без змін прізвище
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий у справі
Погребняк Т.Ю.