Справа № 473/4918/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій
М.М.,

за участю: представника позивачки
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вознесенська
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Вознесенської міської ради
Миколаївської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про припинення права власності на 1/3
частку житлового будинку та визнання
права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з таким позовом в якому вказувала,
що на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19 січня 2012 року
вона є власником 2/3 часток житлового
будинку АДРЕСА_1 Право власності на
іншу 1/3 частку цього будинку
зареєстроване за ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однак належна ОСОБА_7 частка в спірному
будинку раніше була вилучена у неї для
суспільних потреб взамін надання їй та
її чоловіку - ОСОБА_8 іншого житла, а в
подальшому зруйнована.

Проте ОСОБА_7 вчасно не подала заяву до
компетентного органу про припинення її
права власності на частку в будинку,
разом з тим подання такої заяви на цей
час неможливе в зв'язку з її смертю.

Оскільки ОСОБА_3 на цей час позбавлена
можливості без згоди ОСОБА_7, як
співвласника житла, приватизувати
земельну ділянку для обслуговування
будинку та права розпорядження ним
(продажу) без відмови співвласника від
права переважної купівлі частки,
враховуючи те, що належна ОСОБА_7
частина будинку, що відповідає розміру
її частки, фактично знищена, а тому
позивачка просила припинити право
власності ОСОБА_7 на належну їй 1/3
частку житлового будинку АДРЕСА_1 та
визнати за собою (позивачкою) право
власності на спірний будинок в цілому.

Ухвалою суду від 08 грудня 2014 року до
участі в справі в якості третіх осіб
без самостійних вимог залучено ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

В судовому засіданні, яке проводилося
без особистої участі позивачки, її
представник ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, надав
пояснення, аналогічні викладеним в
позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
визнала повністю.

Третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася,
надавши суду заяву про розгляд справи
без її участі, проти задоволення позову
не заперечує.

Треті особи без самостійних вимог
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не
з'явилися, судом належним чином про час
та місце розгляду справи повідомлені,
причини неявки суду не повідомили.

Оскільки матеріали справи містять всі
необхідні відомості про права та
взаємовідносини сторін, а тому суд
вважав можливим провести розгляд
справи без особистої участі позивачки
та третіх осіб.

Заслухавши пояснення представника
позивачки ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
сторонами доказів, суд прийшов до
висновку про необхідність задоволення
позову з підстав, передбачених ст. 174
ЦПК України, оскільки визнання
представником відповідача позову не
суперечить вимогам закону та не
порушує прав, свобод чи інтересів інших
осіб.

При цьому судом встановлено, що на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19 січня 2012 року
реєстр. №2-135 ОСОБА_3 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_9 є
власником 2/3 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 Право власності на іншу 1/3
частку цього будинку на підставі
свідоцтв про право на спадщину від 21
червня 1966 року реєстр. №2100 та від 09
лютого 1976 року реєстр. №330
зареєстроване за ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний будинок хоча й знаходиться у
спільній частковій власності, проте
фактично складався з обладнаних
необхідними комунікаціями окремих
житлових приміщень з окремими
виходами, згідно частини доказів, що
містяться в матеріалах справи, мав
окрему поквартирну нумерацію, між
співвласниками існувала усна
домовленість про фактичний розподіл та
порядок користування будинком.

Разом з тим належна ОСОБА_7 частка в
спірному будинку (частина будинку, що
знаходилася в її користуванні) за
рішенням органу місцевого
самоврядування була вилучена у
власника для суспільних потреб взамін
надання їй та її чоловіку - ОСОБА_8
іншого благоустроєного житла, а в
подальшому - зруйнована.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна;
відмови власника від права власності;
припинення права власності на майно,
яке за закономне може належати цій
особі; знищення майна; викупу пам'яток
культурної спадщини; примусового
відчуження земельних ділянок
приватної власності, інших об'єктів
нерухомого майна, що на них розміщені, з
мотивів суспільної необхідності
відповідно до закону; звернення
стягнення на майно за зобов'язаннями
власника; реквізиції; конфіскації;
припинення юридичної особи чи смерті
власника. Право власності може бути
припинене в інших випадках,
встановлених законом.

Зокрема, згідно ст. 349 ЦК України право
власності на майно припиняється в разі
його знищення.

У разі знищення майна, права на яке
підлягають державній реєстрації, право
власності на це майно припиняється з
моменту внесення за заявою власника
змін до державного реєстру.

Проте ОСОБА_7 вчасно не подала заяву до
компетентного органу про припинення її
права власності на частку (частину) в
будинку, разом з тим подання такої
заяви на цей час неможливе в зв'язку з
її смертю.

В зв'язку з цим ОСОБА_3 позбавлена
можливості без згоди ОСОБА_7, як
співвласника житла, приватизувати
земельну ділянку для обслуговування
будинку та права розпорядження ним
(продажу) без відмови іншого
співвласника від права переважної
купівлі частки, а також позбавлена
можливості вирішити питання щодо
припинення права ОСОБА_7 на належну їй
частку (частину) будинку в
адміністративному порядку.

Однак положення ст. 365 ЦК України
надають право співвласнику
(співвласникам) будинку, що знаходиться
в спільній частковій власності,
вимагати припинення права на частку
іншого співвласника у спільному майні.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст.
319, 321, 391 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд, має право
вчиняти щодо нього будь-які дії, що не
заборонені законом, не може бути
протиправно позбавлений права
власності або будь-яким чином
обмежений у його здійсненні та має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Враховуючи встановленіобставини,
виходячи з необхідності захисту прав
позивачки, яка позбавлена можливості
належним чином реалізувати права
власника майна, того, що спадкоємці
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заявили своїх прав
або вимог щодо спірного будинку (його
частини), а тому суд вважає вимоги
ОСОБА_3 законними, обгрунтованими та
такими, що підлягають повному
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Вознесенської
міської ради Миколаївської області,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про припинення
права власності на 1/3 частку житлового
будинку та визнання права власності на
нерухоме майно - задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.
Вознесенську Миколаївської області на
1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на цілий житловий будинок
АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя :
Вуїв О.В.