АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7997/14
Головуючий 1 інстанції Юзефович
Справа № 428/1452/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 02 жовтня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Сєвєродонецької міської ради про
визнання дій щодо відмови у
приватизації кімнати у гуртожитку
незаконними, зобов'язання видати
дозвіл на приватизацію кімнати у
гуртожитку,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
Сєвєродонецької міської ради про
визнання дій щодо відмови у
приватизації кімнати у гуртожитку
незаконними.

В обґрунтування своїх вимог посилалась
на те, що вона мешкає у кімнаті АДРЕСА_2
на підставі ордеру від 07.09.2000р.,
виданого ВАТ «Об'єднання Склопластик».

06.11.2013 р. вона звернулась до відповідача
з заявою про передачу їй в порядку
приватизації кімнати у гуртожитку, де
вона мешкає. 11.11.2013 р. на засіданні
комісії з забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків м.
Сєвєродонецька її звернення було
розглянуто та прийнято рішення про
відмову у приватизації.

Листом від 09.12.2013р. відповідач
повідомив її про відмову приватизації
кімнати у гуртожитку з причини
відсутності права на участь у
приватизації.

Вона приймала участь у приватизації
частки квартири АДРЕСА_1 в 1996р., але не
використала повністю житлові чеки, що
підтверджується довідкою АТ Державний
ощадний банк України - філія
Сєвєродонецьке відділення від 27.08.2013р.,
в якій вказано, що на приватизаційному
депозитному рахунку по житловому чеку
є залишки коштів в сумі 2,46грн.

Оскільки вона використала частково
чеки, має залишки коштів на
приватизаційному депозитному рахунку
та приймаючи участь у попередній
приватизації не перевищила санітарну
норму, то вважала, що має право на
приватизацію житлового фонду в межах
вартості невикористаних житлових
чеків з доплатою особистих коштів.

Після уточнення своїх позовних вимог
просила визнати дії Сєвєродонецької
міської ради, Управління
житлово-комунального господарства
Сєвєродонецької міської ради щодо
відмови у приватизації кімнати АДРЕСА_2
незаконними; визнати за нею право на
приватизацію кімнати АДРЕСА_2 та
зобов'язати Сєвєродонецьку міську
раду, Управління житлово-комунального
господарства Сєвєродонецької міської
ради видати їй дозвіл на приватизацію
кімнати АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивачка
уточнені позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Представник відповідача
Сєвєродонецької міської ради у судове
засідання не з'явилася, просив
розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що позивачка
ОСОБА_1 відповідно до діючого
законодавства України не має права на
приватизацію спірної кімнати у
гуртожитку, бо за нею зареєстроване
право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що
позбавляє її права брати участь у
приватизації кімнати у гуртожитку,
тому просила відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі.

Рішенням Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 02
жовтня 2014 року ОСОБА_1 у задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, посилаючись на
незаконність, необґрунтованість
рішення, неповноту встановлення судом
обставин, які мають значення для
справи.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, ОСОБА_1
подала заяву про розгляд справи у її
відсутності.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», сфера дії
цього Закону поширюється на громадян, у
тому числі військовослужбовців і
працівників Національної гвардії
України, Служби безпеки України,
Державної прикордонної служби України,
Збройних Сил України та інших
утворених відповідно до законів
України військових формувань, осіб
рядового і начальницького складу та
працівників Міністерства внутрішніх
справ України, Державної
кримінально-виконавчої служби України,
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України, осіб
рядового і начальницького складу
служби цивільного захисту,
рятувальників та членів їхніх сімей,
які не мають власного житла, більше
п'яти років на законних підставах
зареєстровані за місцем проживання у
гуртожитках та фактично проживають у
них.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», у порядку цивільного
судочинства розглядаються спори щодо
права особи на житло (приватизація
житла, взяття на облік громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
або зняття із такого обліку, надання
житла, користування жилим приміщенням
у будинку державного чи приватного
жилого фонду, житлово-будівельних
кооперативів, у гуртожитках,
встановлення автономного опалення у
приміщенні державного житлового фонду,
зняття з реєстраційного обліку місця
проживання за наявності спору,
зобов'язання органу влади чи органу
місцевого самоврядування здійснити
необхідні дії щодо утримання у
належному стані житлового будинку,
виселення, а також спори щодо
забезпечення житлових прав мешканців
гуртожитків. Такі спори є житловими
(цивільними) спорами, незалежно від
участі у справі як відповідача суб'єкта
владних повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копії Свідоцтва про
право власності на житло від 28.11.1996р.,
виданого Сєвєродонецьким ДВП
«Об'єднання Азот» Луганської області
згідно з розпорядженням (наказом) №839
від 06.11.1996р. та зареєстрованому у
реєстрову книгу за №16 від 09.12.1996р. у БТІ
М.Сєвєродонецька, квартира АДРЕСА_1
знаходиться у спільній сумісній
власності ОСОБА_1 та членів її родини
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. Загальна
площа квартири становить 46,6кв.м. (а.с.11).

Відповідно до копії довідки №880 від
23.08.2013р., виданої КП «СБТІ», станом на
29.12.2012р. за ОСОБА_1 зареєстрована на
праві приватної власності частка
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
28.11.1996р. Сєвєродонецьким ДВП
«Об'єднання Азот» Луганської області
згідно з розпорядженням №839 від 06.11.1996р.
(а.с.5).

Відповідно до копії ордеру на житлову
площу у гуртожитку №25 від 07.09.2000р.,
виданого ВАТ «Об'єднання Склопластик»
м. Сєвєродонецьк, ОСОБА_1 має право на
зайняття родиною з однієї особи
кімнати АДРЕСА_2. (а.с.9).

Відповідно до копії довідки від 15.10.2013
р., виданої КП «Житлосервіс «Світанок»,
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 з 12.09.2000р. по теперішній час.
Фактично там мешкає. Загальна площа
кімнати - 18,34кв.м., житлова площа -12,80кв.м.

11.11.2013 р. на засіданні комісії з
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків м.
Сєвєродонецька було розглянуто
звернення позивачки та прийнято
рішення про відмову їй у приватизації
житлової кімнати в секції гуртожитку
по АДРЕСА_2. (а.с.39-46).

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
позивачка ОСОБА_1 приймала участь у
приватизації квартири за адресою: м.
Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, 14/31 у 1996р.
та на сьогоднішній день має у власності
житло за цією адресою, що виключає її зі
складу суб'єктів, на яких поширюється
дія Закону України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків», факти наведені
позивачкою в обґрунтування своїх
позовних вимог не знайшли
підтвердження в матеріалах справи, а
отже позов не підлягає задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 02 жовтня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -