РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1752/14-ц

12 листопада 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача - Жук
Ю.В., представника третьої особи
-Крупеня О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Відділу
державної виконавчої служби
Костопільського районного управління
юстиції в Рівненській області, третя
особа Маломидська сільська рада про
визнання права власності на нерухоме
майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відділу державної виконавчої служби
Костопільського районного управління
юстиції в Рівненській області про
визнання права власності на ларьок з
прибудовою, що розташований на АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 06.01.2000 року купив у
відповідача на аукціоні ларьок з
прибудовою (металева споруда загальною
площею 8,2 кв.м. та цегляна прибудова
загальною площею 13,0 кв.м.), який
розташований на АДРЕСА_1. Крім того,
позивач вказав, що на даний час на
зазначену будівлю виготовлено
технічний паспорт та відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» він бажає
провести державну реєстрацію
зазначеного майна, однак цього не може
зробити оскільки у нього відсутнє
свідоцтво про право власності, а тому
посилаючись на ст.ст. 325, 328 ЦК України
для захисту свого права змушений
звертатися до суду з цим позовом.

Позивач у судове засіданні не з'явився,
про час, день та місце розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги свого
довірителя підтримала із підстав
зазначених у позові.

В судовому засіданні представник
відповідача Жук Ю.В. позовні вимоги
позивача визнав, вказавши, що дійсно
06.01.2000 року позивач на аукціоні у
відділі державної виконавчої служби
Костопільського районного управління
юстиції купив ларьок вказаний у позові,
у зв'язку з цим право власності
позивача на вказане нерухоме майно
ними не оскаржується. Окрім того,
представник вказав, що відділом
виконавчої служби Костопільського
районного управління юстиції було
вчинено всі необхідні дії передбачені
законодавством України щодо
оформлення аукціону.

Представник третьої особи Крупеня О.Ф.
в судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог позивача не
заперечувала та додатково вказала, що
Маломидська сільська рада всіляко
сприяє ОСОБА_4 у оформленні права
власності, а тому 02.05.2000 року сільською
радою винесено рішення за № 49, яким
надано останньому право на тимчасове
користування земельною ділянкою на
якій знаходиться ларьок.

Заслухавши позицію сторін та всебічно,
об'єктивно дослідивши письмові докази,
суд вважає встановленими наступні
обставини та визначені відповідно до
них правовідносини.

Стаття 62 Закону України «Про виконавче
провадження», визначає, що реалізація
належних боржникові будинку, квартири
та іншого нерухомого майна провадиться
відповідно до закону шляхом продажу з
прилюдних торгів.

Судом встановлено, що 06.01.2000 року
відбувся аукціон з реалізації
нерухомого майна, яке належало
ВЕЛИКО_МИДСЬКОМУ ССТ, а саме ларька з
прибудовою (металева тимчасова споруда
загальною площею 8,2 кв.м. та цегляна
прибудова загальною площею 13,0 кв.м.),
який розташований в с.М.Мидськ
Костопільського району Рівненської
області.

Відповідно до протоколу торгів по лоту
№10 від 06.01.2000 року, переможцем аукціону
визнано позивача по справі, ОСОБА_4
(а.с.3). Переможець торгів розрахувався
за придбане майно, про що свідчить
квитанція до прибуткового касового
ордеру № 1 від 06.01.2000 року (а.с.4). Згідно з
відміткою на протоколі, переможець
аукціону підписав та отримав копію
протоколу.

Згідно п.п. 6.1.-6.2., 6.4. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 р. N 68/5,
після повного розрахунку переможця
прилюдних торгів за придбане майно на
підставі протоколу про проведення
прилюдних торгів та копій документів,
що підтверджують розрахунок за
придбане майно, державний виконавець
протягом п'яти робочих днів складає акт
про проведені прилюдні торги і подає
його на затвердження начальнику
відповідного органу державної
виконавчої служби. Затверджений акт
державний виконавець видає
переможцеві не пізніше наступного
робочого дня з дня його затвердження.
На підставі цього акта нотаріус видає
покупцеві свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів.

Встановлено, що 06 січня 2000 року
державним виконавцем Жук Ю.В. було
складено акт про реалізацію майна з
аукціону, який був затверджений
начальником ОСОБА_5 06.01.2000 року (а.с.7).

Із пояснень представника позивача
вбачається, що ОСОБА_4. державним
виконавцем був вручений вказаний вище
акт 06.01.2000 року.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 34 Закону
України «Про нотаріат» нотаріусом
надано право на видачу свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів). Згідно ч. 4 ст. 72 даного
закону свідоцтва про придбання
нерухомого майна нотаріусами
видаються на підставі акта про
придбання нерухомого майна або
реалізацію предмета іпотеки.

Як вбачається з пояснень представника
позивача ОСОБА_4 до нотаріуса не
звертався та не отримував свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів
проведених 06.01.2000 року.

Згідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних торгах)
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їх суті. Отже, враховуючи ст.
657 ЦК України, правочини щодо придбання
на публічних торгах об'єктів
нерухомого майна повинні укладатися в
письмовій формі і підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

Відповідно до ч.4, ч.5 ст. 334 ЦК України
право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого нотаріального
посвідчення або моменту набрання
законної сили рішенням суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним. Права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації, виникають з дня такої
реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: договорів, укладених у
порядку, встановленому законом;
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; свідоцтв про право
власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; рішень
судів, що набрали законної сили; інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його.

Отже з позовом про визнання права
власності може звернутись до суду саме
власник майна у разі оспорювання або не
визнання його права іншими особами, а
також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його.

Встановлено, що у відповідності до ст.
334 ЦК України позивач вважається, таким
що не набув права власності на ларьок з
прибудовою (металева тимчасова споруда
загальною площею 8,2 кв.м. та цегляна
прибудова загальною площею 13,0 кв.м.),
який розташований в с.М.Мидськ
Костопільського району Рівненської
області, оскільки не оформив
нотаріально результати проведених
06.01.2000 року прилюдних торгів, а тому
ОСОБА_4 не має правових підстав
звертатися до суду із даним позовом.

Окрім того, як зазначено в ст.ст. 1, 3 ЦПК
України, завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Разом з тим, у позовній заяві не
вбачається в чому полягає спір про
право, які права позивача порушені або
невизнані відповідачем.

В той же час відповідач позов визнав,
пояснив, що відділ виконавчої служби
Костопільського районного управління
юстиції будь-яких претензій до
придбаного ОСОБА_4 на прилюдних торгах
06.01.2000 року майна не має.

Тобто спір про право між сторонами
відсутній.

Свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів ОСОБА_4 не
отримував у зв'язку із своєю
бездіяльністю.

Із пояснень представників позивача та
відповідача встановлено, що на даний
час результати прилюдних торгів
проведених 06.01.2000 року ніким не
оскаржувалися.

Таким чином, право власності а майно,
придбане ОСОБА_4, ніким не оспорюється,
а отже відсутній спір про право.

Позивачем також не надано доказів у
підтвердження того, що йому відмовлено
у державній реєстрації права
власності.

У відповідності до ст.ст. 57, 60 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані , на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин , що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з вищевикладеного,
позивачем не доведено ті обставини, на
які він посилається як на підставу
своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що у позові
ОСОБА_4 слід відмовити за недоведеністю
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 328, 334, 392, 656, 657 ЦК України, ст.62
Закону України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 34, 72 Закон України
"Про нотаріат" , ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», п.п.
6.1.-6.2., 6.4. Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна , ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 208, 212-215 ЦПК
України , суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_4 до Костопільського
районного відділу державної
виконавчої служби, третя особа
Маломидська сільська рада про визнання
права власності на нерухоме майно -
відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.