АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/7446/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1823/К/14
Категорія - 34 ( I )
Доповідач - Братіщева
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області

в складі: головуючого судді:
Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко
Н.М., Турік В.П.

при секретарі:
Трофименко О.О.

за участю: представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 18 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення 7764,85 грн. матеріальної
шкоди, завданої внаслідок ДТП, 4000 грн.
моральної шкоди та про стягнення
судових витрат. Свої позовні вимоги
ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 28.11.2012 року
о 06.00 він рухався на автомобілі
«ВАЗ-2114», державний номер НОМЕР_1 зі
сторони автостанції в сторону мкр.
«Даманський». Водій ОСОБА_2 керуючи
автомобілем «ВАЗ-2105», на перехресті
нерівнозначних доріг, проявив
неуважність, порушив п.10.1 Правил
дорожнього руху України, сталося ДТП,
внаслідок зіткнення, автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 08.01.2013 року, яка
набрала чинності, ОСОБА_2 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП у
вигляді штрафу в сумі 380 грн. на користь
держави.

Оскільки внаслідок ДТП було пошкоджено
автомобіль «ВАЗ-2114», відповідно до
висновку авто товарознавчого
дослідження №418/12 від 20.12.2012 року, сума
завданого ОСОБА_4 матеріального збитку
складає 27644,68 грн.

Для відшкодування спричинених
матеріальних збитків, він звернувся до
страхової компанії ПрАТ «Українська
Акціонерна страхова компанія АСКА», з
якою ОСОБА_2 уклав поліс обов'язкового
страхування, із заявою від 12.09.2013 року
про сплату страхового відшкодування.
ПрАТ «Українська Акціонерна страхова
компанія АСКА» йому відшкодувала 19879,83
грн., замість 27644,68грн., для з'ясування
причини неповного відшкодування суми
завданих збитків, він звернувся до
страхової компанії із відповідною
заявою, на що отримав лист від 24.09.2013
року, в якому було роз'яснено, що
страхувальник не відшкодовує збитки,
що пов'язані із втратою товарного
вигляду транспортного засобу,
франшизою, податком на додану вартість
та ін. Оскільки йому залишилися не
відшкодованими 7764,85 грн. завданої
матеріальної шкоди, тому просить
стягнути з відповідача вказану суму.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 пережив душевні
страждання, пов'язані із пошкодженням
його автомобіля, був позбавлений
можливості використовувати належний
йому автомобіль за призначенням, що
порушувало його нормальні життєві
зв'язки, тому просить стягнути з
відповідача завдану матеріальну шкоду
в сумі 4000 грн.

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4
про стягнення 15000 грн. завданої в
наслідок ДТП матеріальної шкоди та 100000
грн. завданої моральної шкоди.

В обґрунтування ОСОБА_2 вказує, що 28.11.2012
року він керував автомобілем «ВАЗ-2105»,
державний номер НОМЕР_2, виїхав на
зустрічну смугу для руху, оскільки
невстановлений автомобіль «Ланос»
створив йому перешкоду для руху, але
рухаючись по зустрічній смузі, в нього
на великій швидкості в'їхав автомобіль
відповідача ОСОБА_4

08.01.2013 року було розглянуто матеріали
адміністративної справи та притягнуто
його до адміністративної
відповідальності.

У зв'язку з тим, що його автомобіль є
єдиним засобом, на якому він може
добратися на роботу, він розпочав
ремонт автомобіля, який є його єдиним
джерелом для існування. На теперішній
час, автомобіль відремонтований, чеки
про вартість ремонтних робіт він не
зберігав, оскільки не міг передбачити,
що ОСОБА_4 звернеться до нього із
позовом про відшкодування шкоди. Сума
завданих йому матеріальних збитків
складає 15 000 грн.

Крім того, діями відповідача йому
завдано моральної шкоди у зв'язку із
тим, що він вимушений був добиратися на
роботу пішки, оскільки рейсові
автобуси відсутні. Оскільки в нього не
було коштів на ремонт автомобілю, він
був вимушений відремонтувати
автомобіль за позичені кошти,
відчуваючи при цьому дискомфорт.
Моральну шкоду він оцінює в 100 000 грн.,
яку просить стягнути з ОСОБА_4

Рішенням Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу суду від 17.07.2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 7764,85 грн. матеріальної шкоди,
завданої внаслідок ДТП та 1000 грн.
моральної шкоди, всього: 8764,85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір в сумі 229,40 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати в
повному обсязі, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
зустрічний позов до ОСОБА_4 у повному
обсязі. Вважає, що судом при ухвалені
рішення порушені норми матеріального
та процесуального права, суд не прийняв
до уваги факт, що позивач не надав
страховій компанії документів по
фактичним затратам для відшкодування.
Також суд, стягуючи суму моральної
шкоди, не прийняв до уваги, що він
своїми діями навпаки допомагав
позивачу у вирішенні питань по сплаті
матеріальної шкоди, а також не
врахував, що при ДТП його автомобіль
також був пошкоджений і він ремонтував
його сам. Під час ремонту він був
вимушений добиратись до роботи
маршрутними автобусами та пішком після
нічної зміни, що його не тільки
засмучувало, але й виникали певні
незручності, внаслідок чого погіршився
його моральний стан.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року о 06.04
год. відповідач по справі ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «ВАЗ-2105»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, в районі
будинку № 10 по вул. Ухтомського в
Тернівському районі м. Кривого Рогу,
був не уважний, не стежив за дорожньою
обстановкою, її змінами та під час
зміни напрямку руху повороту ліворуч
на перехресті нерівнозначних доріг, не
дав дорогу автомобілю «ВАЗ-2114»
реєстраційний номер НОМЕР_1 під
керуванням позивача ОСОБА_4, який
рухався в зустрічному напрямку.

Постановою Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 08.01.2013 року
ОСОБА_2 був визнаний винним за ст. 124
КУпАП і йому було призначено стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 380 грн. (а.с.
8-9).

Зазначена постанова суду не була
оскаржена і набрала законної сили.

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 418/12
від 20 грудня 2012 року, вартість
матеріального збитку заподіяного
власнику пошкодженого автомобіля
«ВАЗ-2114» реєстраційний номер НОМЕР_1 -
ОСОБА_4, складає 27644 грн. 68 коп. (а.с. 10-24).

Відповідно до страхового полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/6654375 (а.с. 93), страхова
компанія ПрАТ «Українська Акціонерна
страхова компанія АСКА» виплатила на
користь позивача 19879 грн. 83 коп. Даний
факт не оспорюється позивачем та
підтверджується листом ПрАП «АСКА» від
24.09.2013 року, в якому роз'яснено, що
страхувальник не відшкодовує збитки,
що пов'язані із втратою товарного
вигляду транспортного засобу,
франшизою, податком на додану вартість
та ін. (а.с. 35).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог позивача та
відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскільки постановою суду від
08.01.2013 року встановлена
неправомірність дій відповідача
ОСОБА_2, порушення саме ним Правил
дорожнього руху України знаходиться в
причинному зв'язку із настанням ДПТ,
сума завданої матеріальної шкоди,
встановлена висновком експертного
автотоварознавчого дослідження та
визнана представником відповідача в
судовому засіданні, страховою
компанією відшкодовано суму завданого
збитку у меншому розмірі, ніж вказано у
висновку експертного
автотоварознавчого дослідження, тому
різниця між завданими збитками
позивачу та страховим відшкодуванням,
яка складає 7764 грн. 85 коп., підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2 Крім
того, приймаючи до уваги ступень та
тривалість моральних страждань, суд
вважав співрозмірною тяжкості
перенесених позивачем ОСОБА_4
моральних страждань стягнуту в
рахунок відшкодування моральну шкоду у
сумі 1000 грн. Крім того, відповідачем
ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу в
підтвердження розміру матеріальних
збитків.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з огляду на наступне.

Суд першої інстанції правильно
застосував вимоги ст. 1166 ЦК України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкоди, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно Постанови Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від
08.01.2013 року, дії відповідача ОСОБА_2 по
керуванню автомобілем не відповідають
вимогам ПДР України та його дії
знаходяться в причинному зв'язку з
настанням ДТП.

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права та не врахував
лист-відповідь Страхової Компанії
«АСКА» про те, що решта коштів ОСОБА_4
буде сплачена, якщо він надасть
документи по фактичним затратам, на
думку колегії суддів, безпідставні і
спростовуються матеріалами справи.

Так, в своєму листі ПрАП «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
від 24.09.2013 року (а.с. 35) акцентує увагу на
те, що відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку, страховик згідно з лімітами
відповідальності Страховика,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи, а також
на те, що відповідно до статті 29
вказаного Закону: у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
поновлювальним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу.

Також в листі зазначено, що Страховик
не відшкодовує шкоду, пов'язану з
втратою товарної вартості
транспортного засобу. Це
підтверджується і статтею 32 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», яка передбачає випадки, коли
страховиком шкода не відшкодовується,
а саме те, що відповідно до п. 32.7,
страховик не відшкодовує шкоду,
пов'язану із втратою товарної вартості
транспортного засобу.

Як вбачається з висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 418/12
від 20 грудня 2012 року, вартість
матеріальної шкоди визначалась як сума
вартості поновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу транспортного засобу та втрати
товарної вартості, яка, відповідно до п.
32.7 ст. 32 вищезазначеного Закону не була
сплачена позивачу страховою компанією
і тому підлягає стягненню з
відповідача.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі щодо недоведеності позивачем
отримання моральних страждань,
безпідставні.

Суд обґрунтовано, на думку колегії,
дійшов висновку про те, що діями
відповідача, з вини якого було учинено
ДТП і пошкоджено автомобіль позивача,
ОСОБА_4 були завдані моральні
страждання, були порушені його
нормальні життєві зв'язки, що вимагало
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Колегія вважає, що розмір стягнутої
моральної шкоди у розмірі 1000 грн.
відповідає вимогам п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року із подальшими змінами «Про
судову практику в справах про
відшкодування (немайнової) шкоди».

Також колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4
матеріальної та моральної шкоди,
оскільки саме ОСОБА_2 рішенням суду був
визнаний винним в скоєнні ДТП та його
дії знаходяться в причинному зв'язку із
настанням дорожньо-транспортної
пригоди, а тому він повинен нести
відповідальність за спричинені збитки.
Доказів щодо наявності вини позивача
відносно пошкодження автомобіля
відповідача і спричинення йому
моральних страждань, відповідачем
відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, не надано.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права у зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги, а рішення суду
повинно бути залишено без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тернівського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 липня 2014 оку
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: