Справа № 163/2346/14-ц
Провадження № 2/163/317/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2014 року Любомльський
районний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль цивільну
справу за позовом товариства з
додатковою відповідальністю «Страхове
Товариство з додатковою
відповідальністю «Глобус» до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2014 року позивач звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди.

Свій позов мотивує тим, що 20.01.2013 року
між товариством з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» (далі - Товариство) та ОСОБА_1
було укладено поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АЕ/2493492, за яким
забезпечено транспортний засіб «Volkswagen
Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Страховий платіж по даному полісу було
зменшено вдвічі, так як
страхувальником було пред'явлено
пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3
видане 11.04.2011 року.

27.10.2013 року о 20 годині ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Volkswagen Jetta», реєстраційний
номер НОМЕР_1, в м. Любомль Волинської
області, допустив зіткнення з
автомобілем «BMW530», реєстраційний номер
НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі
отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Любомльського
районного суду Волинської області від
14.11.2013 року, ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

В зв'язку з чим Товариством, на підставі
заяви ОСОБА_2, який діяв від імені
власника автомобіля «BMW530»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3,
було проведено виплату страхового
відшкодування, що підтверджується
платіжними дорученнями № 1132 від 17.02.2014
р. та № 2979 від 28.04.2014р.

Однак, Товариством за результатами
дослідження страхового випадку
встановлено, що страхувальник ОСОБА_1
не є власником забезпеченого
транспортного засобу.

Оскільки Товариством було виплачено
страхове відшкодування в розмірі 19091,36
грн., ОСОБА_1, який є відповідальним за
шкоду, заподіяну внаслідок ДТП,
зобов'язаний компенсувати позивачу 50
відсотків виплаченого страхового
відшкодування - тобто 9545,68 грн.

Враховуючи наведене, просить стягнути
з відповідача суму завданої шкоди, а
також судові витрати по справі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час, місце
та дату розгляду справи. При цьому, в
позовній заяві зазначив, що розгляд
справи проводити у відсутності
позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, зазначивши,
що позовні вимоги не визнає, в позові
просив відмовити.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що в позові
слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон) на території
України забороняється експлуатація
транспортного засобу без чинного
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Згідно ст.3 Закону обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Судом встановлено, що 20.01.2013 року між
товариством з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» та ОСОБА_1 було укладено поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/2493492, за яким забезпечено
транспортний засіб «Volkswagen Jetta»,
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.5).

З копії даного полісу, вбачається, що
ОСОБА_1, при його укладенні, було
зменшено страховий платіж вдвічі (50%),
на підставі поданого документу, що
підтверджує його право на зменшення
розміру страхового платежу, а саме
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3
виданого 11.04.2011 року.

Постановою Любомльського районного
суду Волинської області від 14
листопада 2013 року (а.с.7) стверджується,
що 27 жовтня 2013 року в м.Любомль
Волинської області по вул. 1-го
Травня за участю автомобіля марки
«Volkswagen Jetta», реєстраційний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та
автомобіля марки «BMW530», реєстраційний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4,
сталась дорожньо-транспортна пригода.
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КупАП.

Згідно пункту 22.1 ст. 22 Закону у разі
настання страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Товариством на підставі заяви ОСОБА_2,
який діяв від імені власника
автомобіля «BMW530», реєстраційний номер
НОМЕР_2, ОСОБА_3, було проведено виплату
страхового відшкодування в розмірі
19091,36 грн, що підтверджується
платіжними дорученнями № 1132 від 17.02.2014
р. та № 2979 від 28.04.2014р (а.с. 9-10, 26-27).

Після виплати страхового
відшкодування страхова компанія
звернулася до суду з даним позовом про
відшкодування завданих збитків на
користь страхової компанії в розмірі
9545,68 грн. відповідно до п.38-1.1 ст. 38-1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», оскільки ОСОБА_1
не є власником забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі якщо страховик
здійснив страхове відшкодування за
шкоду, заподіяну під час використання
забезпеченого транспортного засобу, у
сфері, що передбачає більше значення
коригуючого коефіцієнта, ніж визначено
договором страхування, чи з порушенням
умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13
цього Закону (при укладенні договору
страхування із застосуванням такого
пункту), то особа, відповідальна за
шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
зобов'язана компенсувати страховику 50
відсотків виплаченого страхового
відшкодування.

Позивач не довів належними та
допустимими доказами, що саме
відповідач ОСОБА_1, є відповідальною
особою за шкоду, заподіяну внаслідок
ДТП.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний ознайомити
страхувальника з умовами та правилами
страхування, а страхувальник згідно п. 2
ч. 1 ст. 989 цього кодексу, зобов'язаний
при укладенні договору страхування
надати страховикові інформацію про всі
відомі йому обставини, що мають істотне
значення для оцінки страхового ризику,
і надалі інформувати його про будь-які
зміни страхового ризику.

Частиною 1 ст. 18 ЗУ «Про страхування»
передбачено, що для укладання договору
страхування страхувальник подає
страховику письмову заяву за формою,
встановленою страховиком, або іншим
чином заявляє про свій намір укласти
договір страхування. При укладанні
договору страхування страховик має
право запросити у страхувальника
баланс або довідку про фінансовий стан,
підтверджені аудитором (аудиторською
фірмою), та інші документи, необхідні
для оцінки страховиком страхового
ризику.

Як вбачається з копії страхового
полісу, ОСОБА_1 при укладені договору
страхування було надано страховику
пенсійне посвідчення, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, а
тому останній був ознайомлений на кого
зареєстрований транспортний засіб, та
зобов'язаний був ознайомити ОСОБА_1 з
умовами страхування.

Разом з тим, суд вважає, що ОСОБА_1
дотримався умов страхування, надавши
необхідні документи страховику, вчасно
сплативши страховий платіж, а отже у
позивача відсутні правові підстави
щодо регресної вимоги до відповідача у
вигляді 50 % від суми виплаченого
страхового відшкодування.

Враховуючи наведені обставини, суд
приходить до висновку, що позов
безпідставний та до задоволення не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 58, 60, 88, 209, 215
ЦПК України, на підставі ст. ст. 11, 16, 988,
989, 1166 ЦК України, ст. 38-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з додатковою
відповідальністю «Страхове Товариство
з додатковою відповідальністю
«Глобус» до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Любомльський районний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Любомльського районного
суду
Павлусь О.С.