Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"27" листопада 2014 р.Дніпровський
районний суд м.Києва у складі:

головуючого
судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі
Бовкун
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський
районний відділ державної міграційної
служби України в м. Києві про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
примусове виселення з житлового
приміщення, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк», звертаючись з
позовом до суду, відповідно до позовних
вимог, просило: «В рахунок часткового
погашення заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором №064-2008-2318 від 09.07.2008
року, кредитним договором №064-2008-2319 від
09.07.2008 року в розмірі 772965,75 гривень,
звернути на користь Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» стягнення на предмет іпотеки за
Договором іпотеки від 09 липня 2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
КМНО, ОСОБА_3 та зареєстрованого за №1011,
- квартиру, що має дві кімнати,
загальною площею 38,7 кв.м., житловою
площею 23.5 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки у межах процедури виконавчого
провадження, за ціною встановленою у
процесі здійснення виконавчого
провадження. Виселити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 із зняттям їх з реєстраційного
обліку за вказаною адресою у
Дарницькому районному відділі
державної міграційної служби України в
м. Києві. Покласти на Відповідачів
судові витрати.» (а.с. 2-6)

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, надав суду
заяву, в якій просив розглядати справу
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав повністю, проти винесення
заочного рішення не заперечував.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
повідомлені судом належним чином про
час та місце розгляду справи, у судове
засідання повторно не з'явилися і не
повідомили суд про причини неявки.
Оскільки суд не має відомостей про
причину неявки відповідачів,
повідомлених належним чином,
відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України
суд вирішує справу на підставі наявних
у ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Представник третьої особи -
Дніпровського районного відділу
державної міграційної служби України в
м. Києві в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, надав суду заяву, в якій просив
розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09 липня 2008 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Універсал Банк» та ОСОБА_1 було
укладено Кредитний договір №064-2008-2318,
відповідно до умов якого, ОСОБА_1
отримав кредит у сумі 78812,00
швейцарських франків строком до 01
липня 2038 року та Кредитний договір
№064-2008-2319, відповідно до умов якого,
ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 26135,00
швейцарських франків строком до 01
липня 2038 року зі сплатою річних
відсотків за користування кредитами.
(а.с. 7-29)

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, між Відкритим акціонерним
товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1
було укладено Договір іпотеки від 09
липня 2008, посвідчений нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований за
№1011, за умовами якого, іпотекодавець
передає в іпотеку Іпотекодержателю
наступне нерухоме майно: квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить Іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1.2 Договору іпотеки,
заставна вартість предмета іпотеки, за
домовленістю сторін, з урахуванням
звіту суб'єкта оціночної діяльності
становить 554677,08 грн.

Згідно п. 4 Договору іпотеки,
іпотекодержатель має право звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
порушення іпотекодавцем будь-якого
зобов'язання за цим договором або
будь-якого зобов'язання, що забезпечено
іпотекою за цим договором; у разі
порушення провадження у справі про
відновлення платоспроможності
Іпотекодавця та/або Боржника або
визнання його банкрутом; у разі
ліквідації Іпотекодавця т а/або
боржника; в інших випадках відповідно
до законодавства України. Право
визначення підстави та способи
звернення стягнення належить
іпотекодержателю. Звернення стягнення
на предмет іпотеки за рішенням суду
та/або виконавчим написом нотаріуса
здійснюється відповідно до чинного
законодавства України. Звернення
стягнення на предмет іпотеки з
застосуванням позасудового
врегулювання здійснюється відповідно
до розділу 5 цього договору та
відповідно до Закону України «Про
іпотеку».

Згідно п. 5 Договору іпотеки, сторони
досягли згоди про можливість звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання. Позасудове
врегулювання здійснюється одним з
наступних способів звернення
стягнення на предмет іпотеки: передача
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання на підставі
окремого договору про задоволення
вимог іпотекодержателя у порядку,
встановленому Законом України «Про
іпотеку»; отримання іпотекодержателем
права продати предмет іпотеки
будь-якій особі на підставі договору
купівлі-продажу від імені іпотекодавця
на підставі окремого договору про
задоволення вимог іпотекодержателя у
порядку, встановленому Законом України
«Про іпотеку». Позасудове врегулювання
може бути застосовано сторонами в
будь-який момент звернення стягнення
на предмет іпотеки, але в будь-якому
разі лише до моменту набрання законної
сили рішенням суду про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного
кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625
Цивільного кодексу України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» посилається, як на
підставу звернення стягнення на
предмет іпотеки, на порушення з боку
Позичальника, яким виступає відповідач
ОСОБА_1, зобов'язань по кредитним
договорам №064-2008-2318 від 09.07.2008 року,
кредитному договороу №064-2008-2319 від
09.07.2008, щодо своєчасної сплати
основного кредиту та процентів за
користування кредитними коштами.

Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» № 1304 - VІІ від 03.06.2014
року.

Відповідно до ч.1 вищевказаного Закону
визначено, що протягом його дії:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно ст. 4 Закону
України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно ст. 5 Закону
України «Про іпотеку», якщо таке майно
виступає як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що: -
таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/ майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно; - загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Даним вимогам щодо нерухомого
житлового майна, яке є предметом
іпотеки, і надано як забезпечення
кредиту в іноземній валюті, квартира за
адресою АДРЕСА_1 відповідає, оскільки
її площа не перевищує 140 кв. м. (38,7 кв.м.).

Дані щодо наявності у відповідача
іншого нерухомого житлового майна в
матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», протягом
дії цього Закону інші закони України з
питань майнового забезпечення
кредитів діють з урахуванням його норм.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги ПАТ «Універсал Банк» про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі іпотекодержателю
Публічному акціонерному товариству
«Універсала Банк» предмету іпотеки у
власність, задоволені бути не можуть,
оскільки предметом позову є нерухоме
майно, яке підпадає під дію мораторію.

Відповідно до ст. ст. 39, 40 Закону України
"Про іпотеку", одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення. Звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

3гідно ст. 64 Житлового кодексу України
члени сім'ї наймача, які проживають
разом з ним, користуватись нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення.

Відповідно ст. 65 Житлового кодексу
України наймач вправі у встановленому
порядку за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших
осіб.

Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу
України виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень, одночасно надається інше
постійне жиле приміщення, за винятком
виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщенні, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідно до жилого приміщення. Жиле
приміщення, що надається виселюваному,
повинно бути зазначено в рішенні суду
або постанові прокурора.

Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Виселення громадян при зверненні
стягнення на жилі приміщення, що були
придбані ними за рахунок кредиту
(позики) банку чи іншої особи,
повернення якого забезпечене іпотекою
відповідного жилого приміщення, є
підставою для надання цим громадянам
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання відповідно до
статі 132-2 цього Кодексу. Відсутність
жилих приміщень з фондів житла для
тимчасового проживання або відмова у
їх наданні з підстав, встановлених
статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне
припинення виселення громадян з жилого
приміщення, яке є предметом іпотеки, у
порядку вставленою частиною третьою
цієї статі.

Конституцією України у ст.47 закріплює,
що ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше, як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 Житлового
кодексу УРСР ніхто не може бути
виселений із займаного приміщення або
обмежений у праві користування ним
інакше, ніж з підстав і в порядку,
визначених законом.

Згідно положень частини першої та
четвертої ст.29 Цивільного кодексу
України місцем проживання фізичної
особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для
проживання в ньому (гуртожиток, готель
тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Як убачається з матеріалів справи,
Публічним акціонерним товариством
«Універсал Банк» окремо пред'явлені
вимоги про виселення та зняття з
реєстрації місце проживання та
перебування відповідача, яким є -
ОСОБА_2 та інших осіб, які зареєстровані
та проживають за адресою: АДРЕСА_1,
разом з тим, враховуючи, що на
правовідносини між сторонами
поширюється дія Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», відтак, в
період дії вказаного закону не може
відбуватись звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Правовідносини між сторонами,
пов'язані з визнанням права власності
на об'єкт нерухомості за позивачем,
виселенням відповідача з житлового
приміщення, зняття з реєстрації та
зобов'язання передати ключі та
правовстановлюючі документи, є
похідними від передбаченої законом
процедури звернення стягнення на
предмет іпотеки, а оскільки на дату
винесення судового рішення нерухоме
житлове майно не може бути примусово
стягнуте, оскільки суд відзначає
відсутність передбачених законом
підстав для здійсненні стягнення на
іпотечне майно, тому вимоги щодо
примусового виселення мешканців з
квартири та їх зняття з реєстрації,
витребування ключів та
правовстановлюючих документів не
можуть бути задоволені.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до частини першої ст.11
Цивільного процесуального кодексу
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Дніпровський районний відділ
державної міграційної служби України в
м. Києві про звернення стягнення на
предмет іпотеки та примусове виселення
з житлового приміщення є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України,
відсутні підстави для розподілу
судових витрат, враховуючи, що судом
винесено рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,
169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволення позову Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Дніпровський районний відділ
державної міграційної служби України в
м. Києві про звернення стягнення на
предмет іпотеки та примусове виселення
з житлового приміщення - відмовити.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м.Києва через Дніпровський районний
суд м.Києва. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва
В.А.
Марцинкевич