РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

головуючого судді - Лєдньова Д.М.,

секретаря - Зубрицької Т.Л.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,-

встановив

Позивач звернулась в суд із позовом, де
зазначила, що на виконанні Богунського
відділу ДВС Житомирського міського
управління юстиції перебуває
виконавчий лист № 2-217/2007, виданий 27.08.2007
року Червоноармійським районним судом,
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліментів на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3
частини заробітку.

Позивач зауважує, що боржник
ухиляється від виконання обов»язку
щодо сплати аліментів, внаслідок чого
має заборгованість, яка станом на 01.10.2013
року становить 19360,93 грн.

Посилаючись на положення ст. 196 СК
України, яка визначає відповідальність
за прострочення сплати аліментів,
позивач просить стягнути пеню в сумі 123
246,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов визнав частково,
зазначив, що від сплати аліментів не
ухиляється, заборгованість виникає
внаслідок мінливого доходу.

Представник відповідача позов не
визнав. Зазначив, що здійснений
позивачем розрахунок не відповідає
дійсному, оскільки грунтується на
відомостях про заборгованість, яка
надана державним виконавцем. Водночас,
така інформація неодноразово
змінювались самим виконавцем. На думку
представника, сума заборгованості
становить 4134,60 грн.

Заслухавши пояснення учасників,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив.

На виконанні Богунського відділу ДВС
Житомирського міського управління
юстиції перебуває виконавчий лист №
2-217/2007, виданий 27.08.2007 року
Червоноармійським районним судом
Житомирської області, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частини заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно розрахунку заборгованості №
46527/6 від 16.10.2013 року, виданого державним
виконавцем, розмір заборгованості
відповідача станом на 01.10.2013 року
становить 19360,93 грн.

Вказаний розрахунок містить відомості
про сплату платежів, на проведення яких
вказував відповідач у запереченнях,
відтак приймається судом як належний
та допустимий доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Як зазначено у постанові Верховного
Суду України від 11 вересня 2013 року в
справі № 6-81цс13 суд визначає розмір
пені виходячи із суми несплачених
аліментів за кожен місяць окремо від
дня порушення платником аліментів
свого обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем на підтвердження
власних вимог розрахунки є такими, що
відповідають положенням ст. 196 СК
України, а також правилам розрахунку,
на які вказував Верховний Суд України у
постанові № 6-81цс13.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач не є
працевлаштованим, дохід є мінливим.

Суд приймає до уваги, що хоча
відповідач неналежно виконує
обов»язок щодо сплати аліментів,
водночас періодично здійснює оплату в
розмірах, що частково покривають
заборгованість.

Керуючись принципом виваженості, суд
вважає необхідним визначити розмір
пені в сумі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215,
218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 пеню за прострочення
сплати аліментів в сумі 3000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ід номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: