Номер справи 623/4939/14-ц
Номер провадження 2/623/1141/2014
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2014 року Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової
Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізюмі справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду
з заявою до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за договором позики,
посилаючись на те, що 05 листопада 2013
року між ним та відповідачем ОСОБА_3
укладено два договори позики грошових
коштів на суму 56200 грн. та 28100 грн., на
загальну суму 84300 грн. відповідач в цей
же день отримав суму позики у повному
обсязі та зобов'язався повернути кошти
у вересні 2014 року, що підтверджено
відповідними розписками.

20 вересня 2014 року відповідач
повернув кошти в сумі 4000 грн., решту
суми, а саме 80300 грн. не повертає.

Добровільно відповідач суму боргу не
повернув і таким чином договірні
зобов"язання належним чином не виконує.

Просить стягнути з ОСОБА_3 суму
основного боргу - 80300 грн. з урахуванням
індексації за вересень та жовтень 2014
року в сумі 4255 грн. та три відсотки
річних, що складає 600 грн., а всього 85 155
грн. та витрати понесені на сплату
судового збору в сумі 1216,95грн.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2-ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, пояснив, що не
зміг повернути борг в зв'язку з
відсутністю коштів.

Вислухавши представника позивача
ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна
сторона(позичкодавець) передає іншій
стороні (позичальнику) у власність
гроші чи інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позичкодавцеві таку ж суму
грошових коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається в письмовій формі, якщо
його сума на менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Позивачем судові представлені
розписки відповідача ОСОБА_3.

Згідно розписки від 05 листопада 2013
року відповідач ОСОБА_3 взяв в борг
грошові кошти у ОСОБА_2 в сумі 56200 грн.
( по курсу 6 895 доларів) та зобов'язався
повернути вказані кошти у вересні 2014
року та розписки від 05 листопада 2013
року відповідач ОСОБА_3 взяв в борг
грошові кошти у ОСОБА_2 в сумі 28100 грн.
( по курсу 3450 доларів) та зобов'язався
повернути вказані кошти у вересні 2014
року.(а.с.29)

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку , що встановлені договором.

Відповідачем на виконання договору 20
вересня 2014 року передано позивачеві
кошти в сумі 4000 грн., що зафіксовано в
розписці. (а.с.29)

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.
Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на котрі вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Оскільки відповідачем ОСОБА_3
визнано позовні вимоги про стягнення
суми боргу з урахуванням індексу
інфляції та трьох процентів річних, що
складає 85155 грн., визнання відповідачем
позову в даній частині не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, тому позовні
вимоги в даній частині підлягають
задоволенню

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Однією з умов здійснення такої
компенсації є документальне
підтвердження того, що сторона, на
користь якої ухвалено рішення, дійсно
понесла ці судові витрати.

Позивачем надано до суду докази сплати
судового збору в сумі 1216,95 грн.

Відповідно до частини 3 статті 88
ЦПК України судовий збір суд стягує з
відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10,11,88,209,212,214-215,218, ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Комарівка Ізюмського
району Харківської області, ІПН НОМЕР_1,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором позики в
сумі 85155 грн. (вісімдесят п»ять тисяч
сто п'ятдесят п»ять грн.)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Комарівка Ізюмського
району Харківської області, ІПН НОМЕР_1,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 судові
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору у розмірі 1216,95 грн. (одна тисяча
двісті шістнадцять грн.95 коп.)

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд шляхом
подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:
Т. Д. Бєссонова