У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/4186/14-ц

провадження № 6/0285/182/14

03 листопада 2014 року

м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючої – судді
Михайловської А.В.

за участі секретаря Горбатюк І.О.,

учасники процесу: старший державний
виконавець відділу ДВС
Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області ОСОБА_1,

розглянувши справу за поданням
старшого державного виконавця відділу
ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області про обмеження у
праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець відділу
ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області звернувся до суду
із поданням у якому просив тимчасово
обмежити директора Госпрозрахункової
дільниці по обслуговуванню об’єктів
соціальної сфери ОСОБА_2 у праві виїзді
за межі України до погашення боргів.

В обґрунтування подання вказує, що у
відділі ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області перебувають на
виконанні ряд виконавчих документів
щодо Госпрозрахункової дільниці по
обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери директором якого є ОСОБА_2, який
ухиляється від сплати боргів даного
підприємства, не бере участі і погашені
боргів заробітної плати, борги на даний
час не сплачуються, кошти на рахунках
відсутні, а тому відбулося звернення до
суду з цим поданням.

У судовому засіданні державний
виконавець подання підтримав, яке
просив задовольнити, крім того
обмежити ОСОБА_2І в отриманні
закордонного паспорта.

Оголосивши зміст подання, вислухавши
пояснення старшого державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи, оглянувши матеріали
виконавчого провадження, суд прийшов
до наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п.7 постанови №5
від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" роз'яснив, що
відповідно до статті 33 Конституції
України свобода пересування, вільний
вибір місця проживання, право вільно
залишити територію України можуть бути
обмежені лише законом. Питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень у порядку,
передбаченому статтею 11 Закону
України "Про виконавче провадження" та
статтею 377-1 ЦПК, зокрема, в разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання.

Згідно приписів ст.377-1
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника-юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21 січня
1994 року регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1
статті 6 вказаного Закону встановлено,
що ухилення громадянина від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - до виконання зобов'язань.

Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів
України від 31.03.1995 року №231 передбачено,
що обмеження у праві виїзду за межі
України пов'язується з ухиленням
громадянина від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням
(п.22.5).

Відповідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

З аналізу вказаних норм
вбачається, що невиконання рішення
суду не є безумовною підставою для
обмеження керівника підприємства у
праві виїзду за межі України.
Обов'язковою умовою є свідоме ухилення
від виконання зобов'язань і ця
обставина повинна бути доведена.

Законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. Саме лише невиконання
боржником самостійно зобов'язань не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до
суду з поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

Із матеріалів справи та матеріалів
виконавчого провадження вбачається, що
у відділ ДВС Новоград-Волинського
МУЮ перебуває на виконанні зведене
виконавче провадження про стягнення
боргів з Госпрозрахункової дільниці по
обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери, директором якого з 04.04.2014 року є
ОСОБА_2.

Для встановлення майнового стану
Госпрозрахункової дільниці по
обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери направлено запити до
реєстраційних установ.

Затим, винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження. Накладено арешт на кошти
боржника та складено акт про опис та
арешт майна.

У поданні державного
виконавця про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
перераховані вжиті ним заходи,
здійснені після винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження,
однак, не наведено обставин на
підтвердження дій або бездіяльності
ОСОБА_2, як керівника підприємства, що
виразилися в ухиленні від погашення
боргових зобов'язань. Також, у поданні
відсутнє посилання на будь-які свідомі
діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Враховуючи вище викладене та те, що
старшим державним виконавцем відділу
ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області не надано суду
доказів на підтвердження того, що
директор Госпрозрахункової дільниці
по обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери ОСОБА_2 ухиляється від виконання
зобов’язань згідно виконавчих
документі, суд приходить до висновку,
що подання є необґрунтованими та таким,
що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
ДВС Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області про обмеження у
праві виїзду за межі України директора
Госпрозрахункової дільниці по
обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери ОСОБА_2.

Копію ухвали направити відділу ДВС
Новоград-Волинського МРУЮ
Житомирської області та боржнику
директору Госпрозрахункової дільниці
по обслуговуванню об’єктів соціальної
сфери ОСОБА_2.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
буде скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. Особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засідання під
час проголошення ухвали, протягом
п’яти днів з дня отримання її копії.

Головуюча:
А.
В.Михайловська