Справа № 535/655/14-ц
Провадження № 2/535/241/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
Котелевський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді
Якименко Т.О..,

при секретарі
Балала
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Котельва Полтавської
області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного
майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя, та просила
здійснити поділ спільного сумісного
майна подружжя шляхом визнання за нею
права власності на 1/2 частку
нерухомого майна – житлового будинку
та господарських споруд, а також на 1/2
частку земельної ділянки площею 0,3891 га,
яка надана для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства, і
знаходяться за адресою: 2-й пров.
Островського, 28, в смт Котельва
Полтавської області.

В ході розгляду справи ОСОБА_1
змінювала позовні вимоги і остаточному
варіанті позовних вимог просить
стягнути з відповідача на її користь ?
частину вартості жилого будинку та
господарських будівель, а також
просить визнати за нею право власності
на ? частину земельної ділянки площею
0,15 га, яка надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), для
індивідуального житлового, гаражного і
дачного будівництва (землі житлової та
громадської забудови) та право
власності на ? земельної ділянки площею
0,239 га, яка надана для ведення
особистого селянського господарства,
садівництва, городництва сінокосіння і
випасання худоби (землі
сільськогосподарського призначення),
які розташовані за адресою: 2-й пров.
Островського, 28, в смт Котельва
Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що спірний житловий будинок
та земельні ділянки, були придбані
сторонами під час перебування у шлюбі.
Вартість майна становила 50000 грн.
станом на 01.07.2013 року, відповідно до
договорів купівлі-продажу вказаного
майна. Після розірвання шлюбу, дійти
згоди про добровільний поділ майна,
вони не змогли, тому ОСОБА_1 звернулась
в суд з позовом про визнання за нею
права власності на ? спільного
сумісного майна подружжя. Після
звернення з позовом до суду, їй стало
відомо, що ОСОБА_2 не дочекавшись
рішення суду, зруйнував житловий
будинок, тому вона просить стягти ?
частку його вартості, виходячи з
вартості спірного майна на момент його
придбання, оскільки визначити дійсну
вартість майна (жилого будинку) на
момент розгляду справи неможливо.
Оскільки вартість житлового будинку і
господарських будівель, відповідно до
договору купівлі – продажу становить
30000 грн. тому вона просить стягти з
відповідача на її користь ? вартості, що
становить 15000 грн.

Представник позивачки
адвокат ОСОБА_3 підтримав змінені
позовні вимоги ОСОБА_1 і просить
задоволити їх в повному обсязі.

Відповідач у судові
засідання не з’являвся, про час та
місце судового розгляду повідомлений
належним чином.

Представники відповідача
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 заперечували у
повному обсязі з підстав того, що
житловий будинок, ? частину вартості
якого позивачка просить стягти з
відповідача, в даний час завалився
після початку проведення відповідачем
капітального ремонту. Твердження
позивачки про те, що відповідач умисно
зруйнував його нічим не підтверджені.
Відносно визнання права власності за
позивачкою на ? частки земельних
ділянок також заперечували, в зв’язку
з тим, позивачка взагалі не приймала
участі у придбанні вказаного майна,
оскільки воно було придбано за кошти
батьків відповідача. Крім того,
пояснили, що дійсна вартість майна
повинна бути визначена на час розгляду
справи в суді, шляхом проведення
судово-будівельної експертизи,
оскільки згоди подружжя на визначення
дійсної вартості майна досягнуто не
було. Не заперечували представники, що
спірне майно дійсно було придбане в
період шлюбу і його загальна вартість
складає 50000 гривень (30000 грн. - жилий
будинок, 20000 грн. - дві земельні ділянки).

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та їх
представників, приходить до
переконання, що позов слід
задовольнити повністю з таких підстав.

27 жовтня 2012 року у відділі ДРАЦС РС
Котелевського районного управління
юстиції Полтавської області був
зареєстрований шлюб між сторонами. Як
встановлено у судовому засіданні і не
заперечується сторонами, подружжя
спільно проживало у фактичних шлюбних
відносинах протягом 6 років до
реєстрації шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії І-КЕ №082818 виданого 27.03.2014
року виданого відділом ДРАЦС РС
Котелевського районного управління
юстиції Полтавської області шлюб між
сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі, сторони 01
липня 2013 року, за спільні кошти,
придбали житловий будинок з
господарськими будівлями та дві
земельні ділянки, загальною площею 0,3891
га, які розташовані в смт Котельва
Полтавської області, 2-й пров.
Островського, 38, що підтверджується
договорами купівлі-продажу вказаного
майна та витягами з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності. Вказане
майно зареєстровано за відповідачем
ОСОБА_2 в цілому.

Згідно з ст.22 Кодексу про шлюб та сім’ю
України, чинного на час виникнення
правовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю.

Таким же чином врегульоване дане
питання Сімейним кодексом України. Так,
відповідно до ст.ст. 60, 61 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.

На підставі ст.68 СК України, розірвання
шлюбу не припиняє права спільної
сумісної власності на майно, набуте за
час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Враховуючи вище викладене, спірне
нерухоме майно набуте сторонами у
власність саме за час шлюбу, внаслідок
чого воно входить до складу спільного
сумісного майна подружжя. Отже,
позивачка та відповідач мають право на
1/2 частку кожен у спірному нерухомому
майні.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Тому суд не приймає до уваги
заперечення проти позову представника
відповідача стосовно того, що заявлені
вимоги не підлягають до задоволення у
зв’язку з тим, що позивачкою не
заявлено вимогу про виділ в натурі
належної їй частки у спірному
спільному сумісному майні подружжя.
Відповідачем відповідний зустрічний
позов не було заявлено.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє
всебічному і повному з’ясуванню
обставин справи: роз’яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов’язки, попереджає про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом було встановлено, що спірне майно
дійсно придбано під час перебування
сторін у шлюбі за їх спільні кошти, що
підтверджується також поясненнями
свідків у судовому засіданні - ОСОБА_6
та ОСОБА_7, які пояснили, що позивачка
приймала участь у веденні домашнього
господарства, працювала у теплиці,
тобто вносила свій вклад у сімейний
бюджет. Крім того працювала у державній
установі, отримувала заробітну плату.

Свідок ОСОБА_8 – мати відповідача у
судовому засіданні не заперечуючи того
факту, що будинок із земельними
ділянками придбавався для проживання у
ньому молодої сім`ї, в той же час
пояснювала, що кошти на його придбання
були позичені нею у свідків по справі –
ОСОБА_9 і ОСОБА_10, хоча письмові
документи, на підтвердження цього
факту в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд не приймає до уваги
заперечення представників відповідача
щодо відсутності підстав звернення
позивачки з позовом про визнання за нею
права власності на 1/2 частку спірного
нерухомого майна, оскільки судом
розглядається позов про поділ
спільного сумісного майна подружжя,
відповідно до якого визнається право
власності кожного з співвласників на
належну йому частку у спільному
сумісному майні подружжя.

Враховуючи те, що на даний час спірний
будинок не існує, для захисту інтересів
позивачки, суд, виходячи з положень ч. 9
ст. 7 Сімейного кодексу України,
відповідно до якої сімейні відносини
регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства, вважає за доцільне
стягти з відповідача компенсацію ?
частини вартості будинку, виходячи з
вартості майна, зазначеної у договорі
купівлі-продажу.

Суд вважає, що з моменту придбання
будинку, і час розгляду справи його
вартість істотно не змінилась, з огляду
не вкрай незначний проміжок часу між
його придбанням і часом звернення
позивачки до суду.

Згідно зі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки слід
стягти судові витрати по сплаті
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.22 Кодексу про шлюб та сім’ю
України, ст.ст. 60, 61, 68, 70 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, задоволити
повністю.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
вартість ? частини жилого будинку та
господарських будівель, розташованих
за адресою: смт Котельва Полтавської
області, 2-й пров. Островського, 28, в сумі
15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,15 га,
яка надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будіель і споруд
(присадибна ділянка), для
індивідуального, житлового, гаражного
і дачного будівництва (землі житлової
та громадської забудови), кадастровий
номер 532255100:30:003:0939, яка розташована за
адресою Полтавська область, смт
Котельва, 2-й пров. Островського, 28.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,239
га, яка надана для ведення особистого
селянського господарства, садівництва,
городництва, сінокосінання і
випасанння худоби (землі
сільськогосподарського призначення)
кадастровий номер: :30:003:0940, яка
розташована за адресою Полтавська
область, смт Котельва, 2-й пров.
Островського, 28.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в сумі 243
(двісті сорок три) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення
Котелевського районного суду
Полтавської області може бути подана
до Апеляційного суду Полтавської
області через Котелевський районний
суд Полтавської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя (суддя)

З оригіналом згідно:

Суддя

Котелевського районного суду

Полтавської області
ОСОБА_11