АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/2975/2014
Головуючий в І інстанції: Волошин Р.Р.
Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця « 01» дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.,

за участі секретаря: Яковенка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу Тягинської сільської ради на
рішення Бериславського районного
суду Херсонської області від 12
вересня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Тягинської сільської ради, третя особа:
голова Тягинської сільської ради
ОСОБА_2, про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
посилаючись на те, що вона працювала у
відповідача на посаді спеціаліста ІІ
категорії по земельних питаннях. 09
липня 2014 року згідно розпорядження
голови Тягинської сільської ради її
було звільнено з займаної посади.
Вважає звільнення незаконним і в
зв'язку з цим просить суд: 1) визнати
незаконним її звільнення з посади
спеціаліста II категорії по земельних
питаннях розпорядженням голови
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області №24-ос від 09.07.2014 року; 2)
поновити її на роботі у Тягинській
сільській раді Бериславського району
Херсонської області на посаді
спеціаліста II категорії по земельних
питаннях; 3) зобов'язати Тягинську
сільську раду Бериславського району
Херсонської області внести
виправлення у її трудову книжку в
частині незаконного звільнення (запис
№8 від 09.07.2014 року; 4) стягнути з
Тягинської сільської ради на її
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 09.07.2014
року по 11.09.2014 року у сумі 2736 гривень 50
копійок; 5) Стягнути з Тягинської
сільської ради Бериславського району
Херсонської області на її користь 10000
гривень 00 копійок в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням суду позов задоволено
частково. Визнано незаконним
звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста
II категорії по земельних питаннях
розпорядженням голови Тягинської
сільської ради Бериславського району
Херсонської області №24-ос від 09.07.2014
року.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі у
Тягинській сільській раді
Бериславського району Херсонської
області на посаді спеціаліста II
категорії по земельних питаннях.

Зобов'язано Тягинську сільську раду
Бериславського району Херсонської
області внести виправлення у трудову
книжку ОСОБА_1, в частині незаконного
звільнення (запис №8 від 09.07.2014 року),
зробивши відповідний запис згідно
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок працівників.

Стягнуто з Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 09.07.2014 року по 11.09.2014 у сумі 2736
гривень 50 копійок і судовий збір у сумі
243 гривні 60 копійок на користь держави
Україна року.

Стягнуто з Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області на користь ОСОБА_1 1000 гривень 00
копійок в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Допустити негайне виконання рішення в
частині поновлення на роботі ОСОБА_1 у
Тягинській сільській раді на посаді
спеціаліста II категорії по земельних
питаннях.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі голова сільської
ради просить скасувати рішення суду в
частині стягнення з Тягинської
сільської ради на користь ОСОБА_1
відшкодування моральної шкоди в сумі
1000 грн. і у задоволенні позову у цій
частині відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступні обставини:

Згідно записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 з 03.09.2012 року на підставі
розпорядження №19-ос голови Тягинської
сільської ради була прийнята на посаду
спеціаліста ІІ категорії по земельних
питаннях. Згідно розпорядження №52-ос
від 30.12.2013 року голови Тягинської
сільської ради ОСОБА_1 продовжено
відпустку без збереження заробітної
плати по догляду за дитиною ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує домашнього
догляду з 31 грудня 2013 року до 16 вересня
2014 року включно. Згідно розпорядження
№24-ос від 09.07.2014 року голови Тягинської
сільської ради ОСОБА_1 звільнена з
займаної посади враховуючи вирок
Бериславського районного суду від
02.06.2014 року, на підставі абзацу 2 п.2 ст. 22
розділу ІУ Закону України «Про засади
запобігання і протидії корупції»,
п.п.2,5,6 ст. 30 Закону України «Про
державну службу», п.10 ч.4 ст. 42 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Вироком Бериславського районного суду
від 02 червня 2014 року, на підставі ст.ст.
85-86 КК України та пункту «в» статті 1
Закону України «Про амністію у 2014 році»
та Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
застосування амністії в Україні»
ОСОБА_1 була звільнена від призначеного
судом покарання за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК
України.

За вказаних обставин, враховуючи що
відповідно до ст. 88 КК України особи,
засуджені за вироком суду без
призначення покарання або із
звільненням від покарання чи такі, що
відбули покарання за діяння,
злочинність і караність якого усунута
законом, визнаються такими, що не мають
судимості, а також враховуючи, що на час
звільнення позивач була у відпустці
(порушено вимоги ч.3 ст. 40 КЗпП),
розпорядження про звільнення ОСОБА_1 з
займаної посади є незаконним.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі відповідними змінами)
роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП
України (набрав чинності з 13 січня 2000
року) за наявності порушення прав
працівника у сфері трудових відносин
(незаконне звільнення або переведення,
невиплати належних йому грошових сум,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах тощо), яке
призвело до його моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності.

Проте колегія суддів не вбачає факту та
доказів стосовно перенесених ОСОБА_1
моральних страждань або втрати
нормальних життєвих в'язків.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або
бездіяльністю інших осіб. Відповідно
до чинного законодавства моральна
шкода може полягати, зокрема: у
приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права
власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням
під слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
На час звільнення ОСОБА_1 фактично не
працювала, а належних доказів завдання
їй моральної шкоди звільненням з
посади, суду не надала.

За даних обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню в частині
стягнення на користь ОСОБА_1 моральної
шкоди і відмови у задоволенні позову у
цій частині.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Тягинської
сільської ради задовольнити.

Рішення Бериславського
районного суду міста Херсона від 12
вересня 2014 року по даній справі в
частині стягнення з Тягинської
сільської ради на користь ОСОБА_1
моральної шкоди в сумі 1000 гривень
скасувати і у задоволенні позову у цій
частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді