Справа № 544/2160/14-ц
№ пров. 2/544/643/2014
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючої судді - Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Пирятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, встановлених рішенням суду,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 14.10.2014 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних
вимог зазначив, що за рішенням
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 14 липня 2014
року з нього стягуються на користь
відповідачки аліменти на утримання
його неповнолітніх дітей - дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 800
грн до досягнення ними повноліття.
Визначаючи такий розмір аліментів, суд
виходив з того, що платник аліментів
має не регулярний, мінливий дохід.
Проте, з 12 серпня 2014 року позивач
працює за цивільно-правовою угодою в
СП ТОВ «Вистак» з щомісячною
заробітною платою 1300 грн. Тобто, сплата
суми аліментів в розмірі 800 грн є
непомірним тягарем для нього, тому
просить зменшити визначений рішенням
суду розмір аліментів на утримання
дітей до 400 грн та стягти з
відповідача витрати за правову
допомогу в сумі 1600 грн.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві, просив його
задовольнити у повному обсязі,
зменшивши розмір аліментів, що
стягуються з позивача на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх
дітей до 400 грн на місяць. Зазначив, що
на даний час він ніде не працює,
характер його роботи є сезонним, тому
він не має коштів на сплату такої суми
аліментів в зимовий період за
відсутності постійного доходу.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити у його задоволенні. Пояснила,
що позивач має регулярний дохід та має
можливість сплачувати аліменти на
утримання дітей у розмірі, визначеному
рішенням суду, яке він не оскаржував та
з яким погодився. З часу винесення
рішення суду та до сьогодні
матеріальне становище позивача не
змінилося.

Суд, заслухавши сторін та
дослідивши матеріали справи, оцінивши
всі зібрані по справі докази, приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
кодексу (далі-СК) України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду,
може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального чи сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що рішенням
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 14 липня 2014
року з позивача стягуються на користь
відповідачки аліменти на утримання
його неповнолітніх дітей - дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 800
грн до досягнення дітьми повноліття.
(а.с.8-10)

З 13 жовтня по 13 листопада 2011 року
позивач працював за цивільно-правовою
угодою в СП ТОВ «Вистак», відповідно до
якої оплата виконаної позивачем роботи
була визначена в розмірі 1300 грн.
(а.с.7).

На даний час позивач ніде не
працює.

Як зазначено у ст. 10, 11 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Проте, усупереч вимогам закону
позивачем не надано достатньо доказів,
які б свідчили про зміну його
матеріального становища, що є
підставою для зменшення розміру
аліментів. Позивач визнав, що як на час
постановлення судового рішення так і
на сьогодні він має той самий
нерегулярний мінливий дохід, який не
дає йому змоги щомісячно сплачувати
аліменти у розмірі, визначеному
рішенням суду, про що він зазначав у
ході слухання попередньої справи,
проте рішення суду не оскаржував.
Таким чином, матеріальне становище
платника аліментів з часу
постановлення рішення суду суттєво не
змінилося, а всі його доводи зводяться
до незгоди з рішенням суду про
стягнення з нього аліментів, правом на
оскарження якого він не скористався.
Разове виконання роботи за
цивільно-правовою угодою також не може
свідчити про стан доходів платника
аліментів. Інших обставин, які б
слугували підставою для зміни розміри
аліментів судом не встановлено.

Крім того, суд вважає, що зменшення
розміру аліментів на утримання
дитини до 200 грн на кожну, порушуватиме
права дитини, на користь якої
стягуються ці аліменти, оскільки є
меншим за встановлений законом
мінімум.

Зважаючи на відмову у задоволенні
позовних вимог позивача та відповідно
до правил ст. 88 ЦПК України, у
задоволенні вимог про стягнення з
відповідачки на його користь судових
витрат по оплаті правової допомоги
також слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215-218 ЦПК України, ст.192
СК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
встановлених рішенням суду - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя -