Провадження № 22-ц/779/2445/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря
Мельник О.В.,

з участю:
позивача - ОСОБА_2 та її представника -

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ сумісного
майна подружжя та зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільно
нажитого у шлюбі майна, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
29 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 29 жовтня 2014 року відмовлено в
задоволенні клопотання представника
позивача ОСОБА_2 про скасування заходів
забезпечення позову.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу
ОСОБА_2 посилається на порушення судом
норм процесуального права. Апелянт
зазначає, що судом не враховано того, що
при подачі зустрічної позовної заяви
ОСОБА_4 визнав, що майно, на яке
накладено арешт, а саме - квартира
АДРЕСА_1 є її особистою приватною
власністю і не належить до спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
були придбані за її власні кошти до
укладення шлюбу. Крім того, ОСОБА_2
звертає увагу апеляційного суду на те,
що при накладенні арешту на
вищезазначене майно, суд першої
інстанції не зобов'язав ОСОБА_4
забезпечити заставою його вимоги, щоб
запобігти зловживанню забезпеченням
позову. Також ОСОБА_2 вказує, що судом не
було вирішено питання про те, чи вжиті
заходи не будуть перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи - ТзОВ «Анастасія і Ко», яке
являється власником спірного
нежитлового приміщення. Посилаючись на
вищенаведене, просить ухвалу суду
скасувати.

ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився з
невідомих причин, хоч судове
повідомлення йому вручено завчасно у
встановленому порядку. Отже, є правові
підстави для розгляду даної справи у
його відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник апеляційну скаргу
підтримали з мотивів, наведених у ній.
Крім того зауважили, що арешт названого
нежитлового приміщення унеможливило
його продаж в умовах постійного
зниження ринкової ціни на нього.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та її представника, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відмову в
задоволенні апеляційної скарги з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 10 лютого 2014 року було частково
задоволено клопотання ОСОБА_4 про
забезпечення позову та накладено арешт
на спірні квартиру АДРЕСА_1 (а.с.33-34).

Можливість вжиття судом заходів
забезпечення позову передбачена
ст.ст.151,152 ЦПК України. Про це
наголошується і у п.20 постанови №5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
"Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав".

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Частинами 6 та 7 ст. 154 ЦПК України
передбачені підстави для скасування
заходів забезпечення позову, зокрема:
якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили, а також
у разі неподання заявником відповідної
позовної заяви протягом трьох днів з
дня постановлення ухвали про
забезпечення позову, у разі повернення
позовної заяви, у разі відмови у
відкритті провадження у справі.

З матеріалів даної справи, а також з
документів, наданих апелянтом
вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
виник цивільно-правовий спір з приводу
поділу рухомого і нерухомого майна,
придбаного за час спільного
проживання. Розгляд згаданої справи по
суті судом першої інстанції в даний час
ще не завершено.

Ніяких відомостей, які б
підтверджували, що арешт згаданого
вище нежитлового приміщення
перешкоджає господарській діяльності
ТзОВ "Анастасія і Ко", апелянтом не
надано.

Таким чином, оскільки спір між
сторонами не розглянутий і по даній
справі не винесено остаточне рішення,
вищезазначених підстав для скасування
заходів забезпечення позову немає.
Отже, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у клопотанні
ОСОБА_2 про скасування заходів
забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів зауважує, що
заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Приймаючи до уваги вище викладене,
колегія суддів вважає, що ухвала суду в
даній справі про відмову у скасуванні
заходів забезпечення позову є законною
і обґрунтованою. Доводи апелянта
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для скасування оскарженої
ухвали немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218, 307; 312; 313-315; 319; 324 ЦПК України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 29 жовтня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її
проголошення, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
В.А. Девляшевський

Судді:
В.М.
Васильковський

О.Є. Меленко