Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №275/462/14-ц
інст. Грищенко М. В.
Доповідач Забродський М. І.
20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду Житомирської
головуючого судді:
суддів: Шевчук А.М.,
судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої пошкодженням
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Брусилівського районного суду
Житомирської області від 02 вересня 2014
року,-

в с т а н о
в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до суду із зазначеним позовом та просив
стягнути на свою користь з відповідача
71 064 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позову
зазначав, що він є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому 25
лютого 2013 року сталася пожежа.

Матеріалами кримінального
провадження стверджується, що особою
винною у вчиненні пожежі є ОСОБА_3, який
заселив без дозволу позивача у будинок
свого дядька ОСОБА_5 та розпочав разом з
ним проводити там ремонтні роботи.

Проте відповідач ухиляється від
виконання свого зобов'язання щодо
відшкодування завданої пожежею шкоди.

У зв'язку із пошкодженням будинку
внаслідок пожежі та в результаті
винних і неправомірних дій ОСОБА_3
позивачу було завдано і моральну шкоду,
яка полягає у порушенні права
власності, переживаннях та стражданнях
з приводу пошкодженого майна.

Рішенням Брусилівського районного
суду від 02 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог в
повному обсязі.

Оскаржуване судове рішення вважає
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, районний суд під час
розгляду справи не прийняв до уваги
покази ОСОБА_4, який пояснював, що саме
він розпалив грубку та залишив будинок
без нагляду, після чого сталася пожежа.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно відмовив у залученні
ОСОБА_4 в якості співвідповідача до
справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Пленум Верховного Суду України в п.2
постанови№6 від 27 березня 1992 року із
послідуючими змінами «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»
роз'яснив, що розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції
ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1
(а.с.6-7).

25 лютого 2013 року о 20 годині 15 хвилин на
горищі цього будинку виникла пожежа.
Внаслідок цього було знищено покрівлю
та домашнє майно. Причиною пожежі
ймовірно було порушення правил
пожежної безпеки при експлуатації
груби. Ці обставини підтверджуються
Актом про пожежу(а.с.5).

26 лютого 2013 року слідчим СВ
Брусилівського РВ УМВС України в
Житомирській області відомості про
кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 194
КК України внесено до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 30000075.

23 лютого 2013 року слідчим цього ж
відділення було винесено постанову про
закриття кримінального провадження за
відсутністю складу злочину
передбаченого ст. 194 ч.2 КК України(а.с.15).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Звертаючись із зазначеним позовом до
ОСОБА_3 позивач, на підставі тих доказів
що надав суду, не довів, що внаслідок
неправомірних дій відповідача виникла
пожежа у його будинку.

Тому, суд першої інстанції правильно
вважав, що вини ОСОБА_3 у підпалі
будинку ОСОБА_2 не доведено ні в
кримінальному провадженні ні під час
розгляду цивільної справи.

За таких обставин районним судом
обгрунтовано відмовлено у задоволенні
позову.

При розгляді справи судом першої
інстанції дотримані вимоги цивільного
процесуального закону, всебічно, повно
й об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана їм належна оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують і на
правильність його рішення не
впливають.

Оскаржуване рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для його скасування та ухвалення
нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Брусилівського районного
суду Житомирської області від 02
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий:
Судді: