Справа № 191/1677/14-ц
Провадження № 2/191/920/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Порошиної
О.О.

при секретарі - Бутенко Н.О.

за участю представника позивача
- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.04.2014 року звернувся до
суду з позовними вимогами про
стягнення аліментів, мотивуючи свої
вимоги тим, що 11 жовтня 1997 року між ним
та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено
шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину -
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. П'ять років
тому він втратив своїх близьких -
батьків та брата, переживав сильний
душевний стрес, але від дружини замість
підтримки він отримував лише сварки,
скандали та приниження.

Внаслідок нервових стресів стан його
здоров'я стрімко погіршився і
внаслідок перенесеного гострого
порушення мозкового кровообігу
(ішемічного інсульту). 14.10.2011 року він
був поставлений на облік лікарями
кардіологом та неврологом. Проте,
обстеження, проведення курсів
лікування не дали своїх позитивних
результатів і він був направлений на
огляд МСЕК. Згідно акта огляду МСЕК у 2012
році йому була встановлена IIІ група
інвалідності. В подальшому його стан
здоров?я лише погіршувався і
відповідно до довідки до акта огляду
Медико - соціальної експертної комісії
АВ № 0244652 від 06.02.2014 року у нього
встановлена II група Інвалідності по
загальному захворюванню.

З 28.02.2012 року він отримує призначену
пенсію по інвалідності.

Вже тривалий час вони з відповідачкою
не проживають разом, єдиним його
доходом є пенсія по інвалідності у
розмірі на даний час 1200 грн. 00 коп., у
зв'язку з необхідністю проходити
щомісячне лікування йому не вистачає
коштів. Він постійно потребує
додаткових витрат на лікування, а
оскільки пенсії не вистачає на
придбання необхідних ліків, продуктів
харчування та сплату комунальних
послуг, він потребує матеріальної
допомоги.

Дружина, отримавши заробітну плату
додому її не приносила, а всю витрачала
на свої особисті потреби. Більше того,
не зважаючи на тяжкий стан його
здоров'я, вона постійно вчиняючи сварки
ображала його, морально принижувала,
через що в нього постійно ставались
нервові напади - ускладнення здоров'я.

Тобто, з літа 2013 року з вини дружини
їхня сім'я розпалася. Вони фактично
розлучилися проживають окремо. На
даний час відповідачка вже давно
проживає з іншим чоловіком, має
достатній матеріальний стан, йому ні в
чому не допомагає, а лише при
можливості принижує його чим доводить
до нових нервових стресів та потрясінь.
Більше того, вона постійно настроює
проти нього їхнього спільного
16-літнього сина. Він постійно
спостерігається у лікарів через
захворювання по яким встановлена
інвалідність, у зв'язку з чим потребує
значної матеріальної допомоги
пов'язаної з необхідністю придбання
ліків проведення постійних курсів
лікування. Зважаючи, що він отримує
малий розмір пенсії по інвалідності,
якої не вистачає навіть на
найнеобхідніші харчі, а його лікування
потребує постійних значних
матеріальних витрат, він потребує
матеріальної допомоги щодо свого
утримання.

Оскільки відповідачка не надає йому
будь-якої допомоги, а навпаки - вона
протягом тривалого часу
використовуючи його пенсійну
банківську картку знімала з неї кошти
його пенсії та витрачала їх на власні
потреби, залишаючи йому лише на хліб,
при цьому вона повністю уникала
піклування на матеріальне
забезпечення їхньої сім'ї, він змушений
заявити вимоги щодо стягнення з
відповідачки аліментів на своє
утримання. Його пропозицію домовитись
про участь відповідачки в його
утриманні відповідачка відхилила.

Угоди про добровільну сплату аліментів
між ними не досягнуто. Стан здоров'я та
матеріальне становище відповідачки
дозволяє сплачувати аліменти на його
утримання.

Відповідачка є працездатною, стягнень
за виконавчими документами з неї не
здійснюється, вона працює у відділенні
«Ощадбанку» касиром, отримує заробітну
плату більше 2000 грн., тож матеріальний
стан дозволяє сплачувати аліменти.
Відтак, він змушений звернутись до суду
з відповідним позовом про стягнення
аліментів. Викладені у позові факти
підтверджуються всіма матеріальними
доказами по справі.

Просить стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на його утримання у розмірі 1/4
частки усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно починаючи з дня пред'явлення
позову. Звернути стягнення аліментів в
межах суми платежів за один місяць до
негайного виконання. Стягнути з
відповідачки на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив їх
задовольнити. Представник позивача
пояснив, що сторони шлюб розірвали в 2014
році. Крім пенсії доходів у позивача
немає, відповідач звільнилась з місця
роботи, позивач потребує допомоги на
своє утримання у зв'язку з хворобою.

У відкритому судовому засіданні
відповідач позовні вимоги не визнала
та пояснила, що шлюб з відповідачем
розірвано ще з квітня 2014 року. Їхньому
сину 17 років він знаходиться на її
повному утриманні, крім того у неї є ще
мати похилого віку. Коли вона проживала
з відповідачем у нього була третя група
інвалідності. Його банківську картку
вона повернула відповідачу. Зараз вона
проживає в цивільному шлюбі з іншим
чоловіком. На теперішній час вона
знаходиться на обліку в центрі
зайнятості, так як звільнилася з
останнього місця роботи за станом
здоров?я. Позивач зловживав
наркотиками та алкоголем.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні
пояснювала, що вона донька сторін,
батько майже не працював, зловживав
спиртними напоями та наркотиками у
зв?язку з чим вона возила батька до
лікарні неодноразово. Батько варив
наркотики навіть вдома.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснювала, що позивач її рідний брат,
він не наркоман, після смерті батьків
за пів року почав хворіти. Син проживає
зараз з батьком а не з матір?ю, мати не
допомагає сину, він живе за рахунок
пенсії батька, картка на пенсію була у
відповідачки, половину пенсії вона
забирала собі, половину йому. Весною 2014
року сторони розірвали шлюб.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснював, що позивач брат його
дружини, він не наркоман, цього він не
бачив, інвалідом позивач став через те,
що за пів року у нього померли батько,
потім мати, потім брат, він возив на
комісію в Васильківку позивача йому
дали 2 групу інвалідності. Відповідачка
забрала карточку у позивача, віддавала
йому тільки 500-600 грн. все інше забирала,
бо казала, що це на дитину, ліки не
купувала позивачу. Зараз за ним
доглядає сестра. Син сторін мешкає з
батьком.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснювала, що позивач її знайомий,
знає його як гарного чоловіка, він не
наркоман, він поховав батьків і йому
після цього стало погано, вона його
покинула з боргами за комунальні
послуги, вона ще допомагала йому
грошами. Сторони розійшлися, син зараз
мешкає з позивачем на його пенсію, не
знає чи допомагає їм мати.

Заслухавши думку сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд встановив
наступне.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Згідно ст. 77 СК України утримання
одному з подружжя надається другим із
подружжя у натуральній або грошовій
формі за їхньою згодою. За рішенням
суду аліменти присуджуються одному з
подружжя, як правило, у грошовій формі.

Судовим розглядом встановлено, що 11
жовтня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, уклали
шлюб, який зареєстрований у Відділі
реєстрації актів громадянського стану
Синельниківської міської ради
Дніпропетровської області, актовий
запис № 207. (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірвано 15.04.2014
року.

Згідно копії трудової книжки
відповідача вбачається, що 23.07.2014 року
відповідача звільнено з ТВБВ І типу
№10003/0385 філії Дніпропетровського
обласного управління АТ «Ощадбанк» за
угодою сторін. І 08.08.2014 року
знаходиться на обліку в Центрі
зайнятості і їй розпочато виплату
допомоги по безробіттю (а.с.26).

Згідно ч. 2 ст. 75 СК України встановлено,
що право на утримання (аліменти) має той
із подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 цієї статті визначено, що
непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Статтю 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однією з підстав на утримання
аліментів ОСОБА_2 зазначає, що є важко
хворим, що за своїми ознаками
відноситься до ІІ групи інвалідності
за загальним захворюванням, що
підтверджується довідкою до акту
огляду медико-соціальною експертною
комісією серія АВ №0244652 від 06.02.2014 року
на а.с.4, та не має будь-яких доходів.

В матеріалах справи є довідка №630
видана УПФУ в м. Синельникове та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області від 08.04.2014
року, з якої вбачається, що пенсія по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам ІІ групи ОСОБА_2
з а період з листопада 2013 року по
квітень 2014 року складає 6449,33 грн.

З лютого по квітень 2014 року включно
отримував по 1119 грн. 11 коп.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» у
2014 році установлено прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць осіб, які втратили
працездатність - 949 гривень.

Таким чином середньомісячний дохід
позивача відповідає прожитковому
мінімуму, що встановлений законом.

Отже, позивачем не надано належного
підтвердження, що він є таким, що
потребує матеріальної допомоги, а
також те, що відповідач може надавати
матеріальну допомогу. Тому, позивачем
не доведені обставини визначені ст. 75
СК України, які є необхідними для
утримання (аліментів), що свідчить про
необґрунтованість заявленого позову
та відсутність підстав для його
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 75-77 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88,174, 212-
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. О. Порошина