Провадження № 2/734/957/14
Справа
№ 734/3250/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2014 року
смт Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Бузунко О.А.,

при секретарі Галюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_3. Свої позовні
вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона
перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 22.11.1997 року
і на даний час шлюб не розірвано. Син
ОСОБА_3 наразі проживає з позивачем, усі
обов'язки по утриманню та вихованню
дитини позивач несе сама, відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
його утримання не надає. Крім того,
позивач просить стягнути аліменти і на
її утримання.

У заяві позивача, яка була
зареєстрована канцелярією
Козелецького районного суду
Чернігівської області 04 грудня 2014 року,
міститься прохання про розгляд справи
за її відсутності та підтримання нею
заявлених позовних вимог; у заяві
відповідача, яка також була
зареєстрована через канцелярію суду 04
грудня 2014 року, міститься клопотання
про розгляд справи за його відсутності
та визнання ним позовних вимог.

За таких підстав суд визнав за можливе
розглядати справу за відсутності
позивача та відповідача на підставі
доказів, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до статті 197 ЦПК України з
огляду на неявку в судове засідання
всіх осіб фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини четвертої статті
174 ЦПК України в разі визнання позовних
вимог відповідачем суд, за наявності
для того законних підстав, ухвалює
рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2, виданого Остерською
міською радою Козелецького району
Чернігівської області, ОСОБА_2 є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_1 є
його матір'ю.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно з частиною третьою статті 181
Сімейного кодексу України аліменти на
дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачуються
щомісячно.

Відповідно до частини другої статті 182
Сімейного кодексу України мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.
Це є гарантований державою мінімум для
забезпечення утримання дитини.

Згідно з частиною першою статті 183
Сімейного кодексу України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

У відповідності з частиною першою
статті 191 СК України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що відповідач визнав позов, позовні
вимоги в цій частині ґрунтуються на
вимогах закону, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частки з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, до
досягнення дітиною повноліття, -
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача аліментів на туримання
дружини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Частинами першою, другою статті 3
Цивільного процесуального кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів; у випадках, встановлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб, або державні чи суспільні
інтереси.

Отже, згідно з вищенаведеними нормами
права, до суду вправі звернутися кожна
особа, яка вважає, що її право чи
охоронюваний законом інтерес порушено
чи оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до суду обумовлено
суб'єктивним уявленням особи про те, що
її право чи законний інтерес потребує
захисту, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
наявність відповідного порушення
права або законного інтересу на момент
звернення до суду (за умови доведеності
існування самого права).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 22 листопада 1997
року було зареєстровано шлюб
Виконавчим комітетом Скрипчинської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області.

Відповідно до частини першої статті 75
Сімейного кодексу України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Відповідно до частини другої вказаної
статті право на утримання (аліменти)
має той із подружжя, який є
непрацездатним, потребує матеріальної
допомоги, за умови, що другий із
подружжя може надавати матеріальну
допомогу.

Згідно з частиною третьою статті 75 СК
України непрацездатним вважається той
із подружжя, який досяг пенсійного
віку, встановленого законом, або є
інвалідом I, II чи III групи.

Відповідно до положень частини
четвертої статті 75 СК України один із
подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Таким чином, покладення на одного з
подружжя обов'язку по утриманню іншого
на підставі статті 75 СК України можливо
за наявності таких умов: 1) щоб подружжя
знаходилося в зареєстрованім шлюбі; 2)
непрацездатність одного з подружжя; 3)
якщо одного із подружжя не
забезпечують його доходи до рівня
прожиткового мінімуму, що встановлений
законом; 4) спроможність другого з
подружжя надавати матеріальну
допомогу.

Відсутність хоча б однієї з цих умов не
дає права для стягнення аліментів.

Таким чином, в частині задоволення
позовних вимог щодо стягнення
аліментів з ОСОБА_2 в розмірі ? частини
від усіх видів його заробітку,
щомісячно, починаючи з дати подачі
позовної заяви, суд відмовляє з огляду
на те, що вимоги позивача не
ґрунтуються на законі, оскільки
відсутня сукупність ознак, які в силу
статті 75 Сімейного кодексу України
дають право дружини отримувати
аліменти від свого чоловіка,
відповідно, в силу положень статей 1, 3
Цивільного процесуального кодексу
України права позивача відповідачем не
порушені, оскільки на останнього за
законом в даному випадку не покладено
обов'язку по утриманню дружини, яка є,
зокрема, працездатною особою. Якщо
відповідач не заперечує щодо надання
допомоги позивачу, у сторін є
можливість вирішувати такі питання в
договірному порядку.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення аліментів на
утримання ОСОБА_3 - у межах суми платежу
за один місяць (згідно зі статтею 367
Цивільного процесуального кодексу
України).

Відповідно до статті 88 Цивільного
процесуального кодексу України судові
витрати в розмірі 243,60 грн. належить
стягнути з відповідача в дохід держави.

Враховуючи викладене вище, керуючись
статтями 175, 180, 181, 182, 183 Сімейного
кодексу України, статтями 15, 88, 197, 208, 209,
212, 213, 214, 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_4
аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх
видів заробітку (доходу), але не менше,
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, від дня
пред'явлення позову - 20 листопада 2014
року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, в
дохід держави судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення аліментів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - у межах
суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення через Козелецький
районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області
О.А. Бузунко