АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7273/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра»

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 19
червня 2014 року

по цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року ПАТ «КБ «Надра»
звернувся до суду з вказаним позовом до
відповідачів, в обґрунтування якого
зазначив, що 27 грудня 2007 року між ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є вони
та ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір «Автопакет» № 8/2007/840-К/2405-АП,
згідно якого банк надав відповідачу
ОСОБА_2 на умовах визначених в договорі
кредит у сумі 7477,22 дол. США строком дії з
кінцевим терміном повернення 20.12.2012
року. Виконання зобов'язання
забезпечено порукою відповідно до п.3.2
договору «Автопакет» № 8/2007/840-К/2405-АП
від 27.12.2007 року з ОСОБА_3

Відповідачем порушено умови
кредитного договору, у зв'язку з чим на
24.12.2013 року утворилась заборгованість
за кредитом в сумі 2512,10 дол. США та 8470,19
грн.; непогашений кредит - 1975,35 дол. США,
що еквівалентно 15788,97 грн., несплачені
відсотки - 536,75 дол. США, що еквівалентно
4290,24 грн., несплачена пеня - 311,98 дол. США,
що еквівалентно 2493,66 грн.; штрафу - 747,72
дол. США, що еквівалентно 5976,53 грн.

Оскільки, відповідач свої зобов'язання
виконує неналежним чином, позивач
просив стягнути з відповідачів
солідарно на свою користь суму
заборгованості в розмірі 2512,10 дол. США
та 8470,19 грн. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 285,49 грн. (а.с.2-3).

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Надра" за
кредитним договором №8/2007/840-К/2405-АП від
27 грудня 2007 року заборгованість за
кредитом в сумі 1975 (одна тисяча
дев'ятсот сімдесят п'ять) доларів США 35
центів, по процентам за користування
кредитом в сумі 536 (п'ятсот тридцять
шість) доларів США 75 центів, пеню за
несвоєчасність виконання зобов'язання
в сумі 2493 (дві тисячі чотириста
дев'яносто три) гривні 66 копійок та
штраф в сумі 5976 (п'ять тисяч дев'ятсот
сімдесят шість) гривень 53 копійки, а
всього - 2512 (дві тисячі п'ятсот
дванадцять) доларів США 10 центів та 8470 (
вісім тисяч чотириста сімдесят)
гривень 19 копійок, відмовивши в
задоволенні позову до ОСОБА_3Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

З рішенням суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, не погодився
позивач та звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на його користь заборгованість
по кредитному договору на купівлю
автотранспортного засобу «Автопакет»
№ 8/2007/840-К/2405-АП від 27.12.2007 року- в
розмірі 2512,10 дол. США та 8470,19 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
285,49 грн.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Встановлено судом та підтверджується
матеріалами справи те, що між позивачем
- ВАТ «КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ «КБ «Надра» (а.с.15-17) та
відповідачем ОСОБА_2 як позичальником
27.12.2007 року укладений кредитний договір
«Автопакет» № 8/2007/840-К/2405-АП, відповідно
до умов якого відповідачу було надано у
кредит грошові кошти в розмірі 7477,22 дол.
США, в порядку і на умовах визначених
договором, строком до 20 грудня 2012 року
(а.с.4-7).

У забезпечення виконання умов
кредитного договору між відповідачем
ОСОБА_3 та ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра» (а.с.15-17) був укладений договір
поруки, відповідно до умов якого
поручитель зобов'язалась перед
позивачем відповідати солідарно з
позичальником у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язання за кредитним договором, в
тому числі повернути кредит, сплатити
відсотки, інші платежі за кредитним
договором та можливі штрафні санкції у
вигляді штрафу та пені (а.с.5,
п.3.2-Договору).

Позичальник зобов'язання за кредитним
договором виконував неналежним чином,
що призвело до утворення
заборгованості, яка згідно розрахунку
(а.с.9-12), станом на 24 грудня 2013 року
становить 2512,10 доларів США та 8470
гривень 19 копійок, з яких
заборгованість за кредитом - в сумі 1975,35
доларів США, по відсоткам - в сумі 536,75
доларів США, по пені - в сумі 2493 гривень
66 копійок, що еквівалентно 311,98 доларів
США, та штрафу в сумі 5976 гривень 53
копійки, що еквівалентно 747,72 доларів
США.

Банком на адресу ОСОБА_2, ОСОБА_3
направлялась досудова вимога щодо
необхідності погасити заборгованість
за кредитним договором на купівлю
автотранспортного засобу «Автопакет»
№ 8/2007/840-К/2405-АП від 27.12.2007 року. Досудова
вимога залишилася без реагування.

Встановивши зазначені обставини,
перевіривши доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку,суд першої
інстанції, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо необґрунтованої відмови у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3,
неправильного та неповного
дослідження доказів та їх оцінки, які
призвели до ухвалення неправомірного
рішення не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки не спростовують
висновки суду та встановлені ним
обставини, а зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм права.

Крім того, за умовами п.п.2.2.3. Кредитного
договору № 8/2007/840-К/2405-АП від 27.12.2007 року
позичальник вносить черговий
мінімальний платіж щомісячно до 18
числа поточного місяця, тому відносно
поруки діє положення ч. 4 ст. 559 ЦК
України про те, що порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимогу до поручителя.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року
роз'яснено, пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Згідно розрахунку заборгованості,
наданого позивачем, остання дата
погашення кредиту - 18.11.2011 року (а.с.9
зворот).

За таких обставин, право пред'явити
вимогу до поручителя про виконання
порушеного боржником зобов'язання щодо
повернення кредитних коштів у Банку
виникло починаючи з 18.11.2011 року,
протягом наступних шести місяців.

Позивач звернувся з позовом до
поручителя лише 30.04.2014 року.

Проте, Банк звернувся до суду з
вимогами щодо поручителя лише у квітні
2014 року, тобто з пропуском
шестимісячного строку, встановленого
законодавствам. При цьому діє
презумпція припинення поруки.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків місцевого
суду, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди із висновками суду щодо
обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування судового
рішення в оскаржуваній частині, судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 19 червня
2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді :

О.Г. Дерев'янко

М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова