Справа № 211/7787/13-ц
Провадження № 6/211/324/14
У Х В А Л А

іменем України

09 грудня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого –
судді:
Ткаченко С.В.

при секретарі:

Улісько О.М.,

розглянувши подання державного
виконавця Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі
України ,-

В С
Т А Н О В И В:

державний виконавець Довгинцівського
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області
ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням
про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_2 в праві виїзду за межі України
до виконання зобов’язань. В
обґрунтування своїх вимоги посилалась
на те, що в провадженні ДВС знаходиться
на виконанні виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 211/7787/13-ц від 11 04 2014 року,
виданого Довгинцівським районним
судом м. Кривого Рогу про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВердиктФінанс»
боргу в сумі 27186,11 грв.

Боржник в добровільному порядку кошти
не сплачує, доходів з яких можливо
провести стягнення не встановлено.

Існує можливість виїзду боржника за
кордон, а тому державний виконавець
просить встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України до фактичного виконання
зобов’язань.

Представник відділу ДВС в судове
засідання не з’явилася. У
відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до
подання, суд вважає, що подання
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у разі ухилення боржника
від виконання зобов’язань, покладених
на нього рішенням, має право звертатися
до суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника
–фізичної особи або керівника
боржника – юридичної особи за межі
України – до виконання зобов’язань за
рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України
вбачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника фізичної особи або
керівника боржника юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і в’їзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року (в
ред. від 8 березня 2011 року) (надалі
Закон).

Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт , може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

З аналізу цих правових норм вбачається,
що особі, яка має паспорт для виїзду за
межі України, та має такий намір, може
бути відмовлено у виїзді за кордон у
випадку ухиленні від виконання
зобов’язань, покладених на нього
судовим рішенням до виконання
зобов’язань.

Враховуючи вимоги закону, тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України є винятковим заходом
обмеження особистої свободи фізичної
особи, який застосовується лише при
наявності достатніх на це підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, при зверненні до суду з
вказаним поданням, органи державної
виконавчої служби повинні послатися на
обставини та підтвердити їх
відповідними доказами про те, що
боржник має паспорт для виїзду за
кордон, ухиляється від виконання
зобов’язань та його дії свідчать про
намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеним
поданням державний виконавець не надав
доказів про намір виїхати за кордон чи
перебування за кордоном, та про
ухилення боржника від виконання
зобов"язань.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, судом по справі 12 лютого 2014 року
винесено заочне рішення про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«ВердиктФінанс» боргу в сумі 27186,11 грв.
у відсутність відповідача ОСОБА_2, про
дату слухання суд повідомляв
відповідачку належним чином – судовою
повісткою, однак жодна повістка про
виклик до суду, як і саме рішення суду,
ОСОБА_2 отримане не було. Вказана
обставина свідчить про те, що боржнику
не відомо про рішення суду, а отже у неї
відсутній факт злісного ухилення від
виконання зобов’язань за рішенням
суду. Вказана обставина
підтверджується актом державного
виконавця від 23.06.2014 р., відповідно до
якого за адресою реєстрації боржник не
живе багато років.

Враховуючи вище викладене, суд вважає,
що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, на
підставі ст. 33 Конституції України, ст.
11, ст. 32 Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України”, суд ,-

У
Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця Довгинцівського відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 в праві виїзду за межі
України - відмовити .

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області протягом 5
днів з дня її проголошення . У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п»яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3