Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до
Публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», треті особи: Відділ
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
м. Києві, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Опікунська рада Дніпровського району
м. Києва, про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_7, на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
в с т а н о в и л а:
У березні 2014 року ОСОБА_4, який діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»
(далі - ПАТ «Омега Банк»), треті особи:
Відділ державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції в м. Києві, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, Опікунська рада
Дніпровського району м. Києва, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 28 серпня 2007 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Омега
Банк», та позивачем укладено кредитний
договір № 2608/0807/71-008, згідно умов якого,
останній отримав кредит в розмірі 119 000
дол. США на строк по 1 серпня 2032 рік, зі
сплатою 9,5 % річних. В забезпечення
виконання умов кредитного договору, 2
серпня 2007 року між сторонами укладено
договір іпотеки, згідно умов якого АКБ
«ТАС-Комерцбанк» передано квартиру
АДРЕСА_1. 17 квітня 2009 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено
виконавчий напис про звернення
стягнення на зазначену квартиру, для
задоволення вимог стягувача в розмірі
126 718,21 дол. США та 68 678 грн 68 коп. Позивач
вважає, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог чинного
законодавства, тому просив визнати
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від
23 травня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, який діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, до ПАТ «Омега
Банк», треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Опікунська рада Дніпровського району
м. Києва, про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
27 серпня 2014 року заочне рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 травня 2014 року залишено без змін.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 просить скасувати рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 23 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27 серпня
2014 року та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, мотивуючи
свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що на момент вчинення виконавчого
напису нотаріуса не існувало спору
щодо суми заборгованості позивача
перед відповідачем за кредитним
договором, відповідачем направлено
вимогу про виконання зобовʼ?язання.
Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання не
менш як тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки на підставі
виконавчого напису нотаріуса у разі
незадоволення іпотекодавцем вимоги
іпотекодержателя про виконання
порушення боржником зобов'язання у
тридцятиденний строк.
Статтею 87 Закону України «Про
нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, яка затверджена
наказом Міністерства юстиції України
2004 року № 20/5, передбачено, що для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172
для одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.
Суди встановили, що для вчинення
виконавчого напису приватному
нотаріусу відповідачем в
підтвердження наявності
заборгованості було подано
повідомлення боржника про невиконання
зобов'язань за кредитним договором та
про можливість звернення стягнення на
предмет іпотеки; повідомлення про
вручення поштових відправлень, які
суди належним чином оцінили, та дійшли
вірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вказаними приписами законодавства
встановлено, що нотаріус при вчиненні
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки не
перевіряє можливість спору між
сторонами щодо кредитної
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
тобто перевіряє щоб документи, з яких
обчислена заборгованість, не були
Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
2014 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 27 серпня 2014 року, тому що
судові рішення законні та
Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.
Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ
Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_7, відхилити.
Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 23 травня

2014 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 27 серпня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4, який діє в своїх
інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5, до Публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»,
треті особи: Відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Опікунська рада Дніпровського району
м. Києва, про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко В.І.
Журавель