Номер провадження: 22-ц/785/9153/14
Головуючий у першій інстанції Грубіян
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Комаровської
Н.В.

з участю секретаря Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за поданням
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_2 про примусове проникнення до
володіння боржника, за апеляційною
скаргою приватного акціонерного
товариства «Ізмаїльський виноробний
завод» на ухвалу Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 9 вересня 2014 року

встановила:

8 вересня 2014 року головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області ОСОБА_2 (далі
Державний виконавець) звернувся до
суду з поданням про примусове
проникнення до володіння боржника,
посилаючись на те, що у нього на
виконанні знаходиться зведене
виконавче провадження по виконанню 38
виконавчих документів про стягнення з
приватного акціонерного товариства
«Ізмаїльський виноробний завод» (далі
Завод) на користь держави, фізичних та
юридичних осіб грошових коштів на
загальну суму 1 160 479,84 грн. 23 липня 2014
року охорона Заводу не пропустила
державного виконавця на територію
Заводу для проведення виконавчих дій,
позбавивши доступу до майна боржника.

Державний виконавець просив суд
дозволити йому та учасникам
виконавчого провадження примусово
увійти на територію Заводу для
проведення виконавчих дій, а у разі
необхідності примусово відкрити
зачинену територію, двері до
приміщень,складів, цехів, гаражів тощо.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 9 вересня 2014
року подання Державного виконавця
задоволено частково: дозволено
Державному виконавцю та іншим
учасникам виконавчого провадження
примусове увійти на територію Заводу
для проведення виконавчих дій, та у
разі необхідності при проведенні
виконавчих дій примусово відкривати
зачинені приміщення, двері.

В апеляційній скарзі Заводу на ухвалу
суду ставиться питання про її
скасування та направлення справи на
новий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні Державного виконавця
знаходиться зведене виконавче
провадження по виконанню 38 виконавчих
документів про стягнення з приватного
акціонерного товариства «Ізмаїльський
виноробний завод» на користь держави
та юридичних осіб грошових коштів на
загальну суму 1 160 479,84 грн.(а.с.2-41).

При вирішенні питання про надання
дозволу Державному виконавцю та іншим
учасникам виконавчого провадження
примусове увійти на територію Заводу
для проведення виконавчих дій, та у
разі необхідності при проведенні
виконавчих дій примусово відкривати
зачинені приміщення, двері, суд першої
інстанції не врахував, що ці питання не
регулюються статтею 376 ЦПК України та
не відносяться до компетенції суду.
Зазначеною статтею передбачено тільки
вирішення судом питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної особи.

Суд першої інстанції помилково
посилався на ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції, яка
втратила чинність. В той же час, суд не
застосував п.4 ч.3 ст.11 цього Закону, який
передбачає, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ним,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища.

На здійснення державним виконавцем
зазначених дії Законом не передбачено
надання дозволу судом, за винятком
примусового проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи (п.15 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження»).

Тому ухвала суду підлягає скасуванню
на підставі п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України з
постановленням нової ухвали про
відмову в задоволенні подання
державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2 п.2, 312 ч.1 п.2, 314 ч.1
п.6 ЦПК України,

ухвалила:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Ізмаїльський
виноробний завод» задовольнити
частково.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 9 вересня 2014
року скасувати.

В задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області
ОСОБА_2 про примусове проникнення до
володіння боржника - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області
В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

Н.В.Комаровська