У х в а л а

22 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кафідової О.В.,

Журавель В.І.,
Колодійчука В.М.,

розглянувши заяву Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
кредитного договору частково
недійсним, визнання дій щодо
збільшення процентної ставки
протиправними та тлумачення особливих
умов договору,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Свалявського районного суду
Закарпатської області від 28
квітня 2014 року позов задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до
суду в частині заявлених позовних
вимог про підвищення відсоткової
ставки та порядку нарахування пені.

Визнано протиправними дії ПАТ КБ
«ПриватБанк» по підвищенню
відсоткової ставки за кредитним
договором від 06 березня 2008 року з
12 % до 15,12 % річних.

Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк
провести перерахунок сплачених ОСОБА_3
сум та залишку заборгованості, в період
з 07 жовтня 2008 року, виходячи з
розрахунку 12 % річних.

Визнано недійсним п. п. 5.3 кредитного
договору від 06 березня 2008
року № MKSWG00000099, укладеного між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3, в частині
зобов'язання позичальника сплатити
банку штраф у розмірі 5 % від суми позову
при порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених кредитним
договором.

Витлумачено, що положення п. 8.1.2
кредитного договору не є строком дії
договору.

В решті заявлених вимог відмовлено за
безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 03 вересня
2014 року рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 28 квітня 2014 року змінено,
доповнено його резолютивну частину
наступним змістом: «Витлумачити, що
положення п. 8.1.2 кредитного договору не
передбачає дострокове припинення
кредитного договору, а встановлює
строк дострокового повернення кредиту
(залишку заборгованості по кредиту),
відсотків, винагороди, пені (в повному
обсязі), у випадку порушення
позичальником термінів оплати,
передбачених п. 8.1.1 на 120 календарних
днів, і такий не є строком дії
кредитного договору. Щодо строку дії
кредитного договору, визначеного п 8.1,
то таким є строк до 06 березня 2018 року».

Рішення в частині відмови ОСОБА_3 у
позовній вимозі про визнання
несправедливим п. 8.1 кредитного
договору в частині щомісячної сплати
комісії в розмірі 0,48 % річних за
резервування фінансового інструменту
та здійснення додаткового фінансового
моніторингу скасовано, ухвалено в цій
частині нове рішення, яким вказаний
пункт визнано несправедливим.

В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року
ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у
відкритті касаційного провадження за
його касаційною скаргою на рішення
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 28 квітня 2014
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 03 вересня 2014
року з підстав, визначених п. 5 ч. 4 ст. 328
ЦПК України.

У грудні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла
заява про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції від 01 жовтня 2014
року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема, ст. ст. 5,
627, 629, 653 ЦК України, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня
2014 року в справі за позовом про
захист прав споживачів, здійснення
перерахунку сплачених коштів за
кредитним договором та відшкодування
моральної шкоди.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведеного судового рішення від
18 червня 2013 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання кредитного договору частково
недійсним, визнання дій щодо
збільшення процентної ставки
протиправними та тлумачення особливих
умов договору, за заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 жовтня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук