Справа № 504/3539/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
стягнення витрат на правову допомогу,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із
позовом до відповідача, яким просила
стягнути з нього аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 35 % від заробітку
(доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
пред'явлення позову до суду та до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути витрати на
правову допомогу у розмірі 800 грн.

У судовому засіданні позивачка
підтримала позов, просила його
задовольнити у повному обсязі.
Одночасно пояснила, що відповідач
працює офіційно агрономом в СФГ
«Фіногеєв», проте не надає будь-якої
матеріальної допомоги, не зважаючи на
те, що має реальну можливість
виконувати свої обов'язки по утриманню
доньки.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги в частині стягнення
аліментів визнав у повному обсязі,
проти задоволення позову в цій частині
не заперечував. Щодо позовних вимог про
стягнення з нього витрат на правову
допомогу заперечував, вважав їх
необґрунтованими.

Розглянувши доводи та пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову
виходячи з наступного:

Судом встановлено, що з 21.08.2004 року по
24.11.2014 року позивачка перебувала у
шлюбі з відповідачем. Однак, подружнє
життя з відповідачем не склалося,
позивачка та відповідач більше не
підтримують подружніх стосунків,
проживають окремо.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області у справі №
504/3540/14-ц (2/504/2397/14) від 24.11.2014 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилася дитина -
донька ОСОБА_3, про що свідчить
свідоцтво про народження серії НОМЕР_2,
видане 18.07.2007 року виконавчим комітетом
Першотравневої сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, актовий запис № 31).

У судовому засіданні встановлено, що на
теперішній час неповнолітня донька
проживає разом з позивачкою, окремо від
відповідача, та знаходиться повністю
на її утриманні.

Встановивши виниклі між сторонами
правовідносини, суд звертається до
положень діючого законодавства, яким
вони врегульовані.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
свою неповнолітню дитину до досягнення
нею повноліття.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини,
прийнятої 44 -ю сесією Генеральної
Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здатностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51
Конституції України закріплений
конституційний обов'язок батьків
утримувати своїх дітей.

Детальний аналіз ст. 180 СК України
дозволяє суду дійти висновку, що батько
і мати мають рівні права та обов'язки
щодо своїх дітей, зокрема обов'язком
батьків є матеріальне утримання дітей.

Суд повторює, що обов'язок батьків з
утримання дітей не є солідарним, а
індивідуальний, тобто кожний з батьків
має брати рівну участь в утриманні
дитини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України, Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», на які посилався
суд при постановленні рішення,
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен враховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного
кодексу України за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного
Кодексу України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заявлені позивачкою позовні вимоги
в частині стягнення аліментів
грунтуються на вищевказаних
положеннях діючого законодавства, тому
підлягають задоволенню.

Згідно зі ч. 2 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір,
оскільки позивач на момент звернення
до суду, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір»
звільнена від сплати судового збору.

Вирішуючи питання позовних вимог в
частині стягнення витрат на правову
допомогу, суд, виходячи з приписів
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 27.04.2006 року № 590 «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави», та ст.
1 Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», зокрема, граничний розмір
витрат, пов'язаних з правовою допомогою
сторін, на користь якої ухвалено судове
рішення у цивільній справі, у випадку,
якщо компенсація сплачується іншою
стороною, не повинен перевищувати суму,
що обчислюється з огляду на те, що
зазначеній особі виплачується 40%
розміру мінімальної заробітної плати
за годину її роботи, вважає, що в цій
частині позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в сумі 487,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2
ст. 51 Конституції України, ст. ст. 141, 180,
182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст. 27
Конвенції про права дитини, прийнятої 44
-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН
20.11.1989 року, ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212,
215, 218, 293, 294, 296 Цивільного
процесуального кодексу України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», Постановою
Кабінету Міністрів України від 27.04.2006
року № 590 «Про граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави», ст. 1
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 35 % з усіх видів
доходу (заробітку), щомісячно,
починаючи з 16.10.2014 року по день
повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Розмір аліментів, визначений у частці
від доходу платника аліментів не може
бути меншим 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених ст. 184
Сімейного Кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь держави витрати по
оплаті судового збору в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати на
правову допомогу в сумі 487 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя
В. К.
Барвенко