АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
у 1-й інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючого - Українець
Л.Д.

суддів - Оніщука
М.І.

- Шебуєвої
В.А.

при секретарі - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 04 листопада 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернулася в
суд з позовом до відповідача про
стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивувала тим, що
проживала з відповідачем однією сім»єю
з лютого 2005 року до 2011 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
у них народилася донька ОСОБА_4.

Зауважувала, що відповідач не надає
коштів на утримання малолітньої
доньки, тому просила суд стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
доньку у розмірі 1 000 грн. щомісяця до
досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 04 листопада 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000
грн. щомісячно, починаючи з 14.08.2014 року і
до досягнення нею повноліття.

Рішення допущено до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення в частині визначення
розміру аліментів та ухвали нове
рішення, про стягнення з нього
аліментів на доньку в розмірі 450 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Зазначає, що на сьогоднішній день він
не має жодних джерел доходів і стоїть
на обліку в Державному центрі
зайнятості.

Крім того, на його утриманні перебуває
також його матір ОСОБА_5, на лікування
якої він витрачає значні кошти,
оскільки пенсії матері не вистачає.

Судом також не враховано, що він часто
купував доньці одяг та взуття,
оплачував ліки, коли дитина хворіла.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з"явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції підставно виходив з
їх доведеності та обґрунтованості з
огляду на таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народилася ОСОБА_4, батьками якої є
позивач та відповідач, що
підтверджується Свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дарницького районного
управління юстиції м. Києва 15 грудня 2006
року (а.с.3).

Дитина проживає разом з матір'ю та
знаходиться на її утриманні.

Звертаючись в суд з даним позовом
ОСОБА_3 посилалася на те, що ОСОБА_2 не
надає добровільної матеріальної
допомоги на утримання та виховання
доньки.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист
прав дитини, суд повинен докласти всіх
можливих зусиль для того, щоб
забезпечити визнання принципу
загальної та однакової
відповідальності обох батьків за
виховання і розвиток дитини. Батьки
несуть основну відповідальність за
виховання та розвиток дитини. Найкращі
інтереси дитини є предметом їх
основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства» визначено, що кожна дитина
має право нa рівень життя достатній для
її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

У відповідності до положень ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Факт відсутності у батька або матері
можливості надавати дитині
відповідного розміру утримання не
фігурує в переліку обставин, які
враховуються судом при визначенні
розмірів аліментів. Ця обставина не
звільняє батьків від обов'язку по
утриманню дитини, проте, безумовно,
враховується судом при визначенні
розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн. суд
вірно виходив з того, що відповідач має
мінливий, нерегулярний дохід та є
працездатною особою, виходячи з
наступного.

У силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Не заслуговують на увагу суду
посилання відповідача на порушення
вимог закону в частині визначення
розміру аліментів, оскільки він
надавав добровільну матеріальну
допомогу дитині, проте на даний час в
нього відсутній дохід та він має на
утриманні матір ОСОБА_5, на лікування
якої він витрачає значні кошти,
оскільки пенсії матері не вистачає, з
огляду на таке.

У силу ч.1 ст.11 суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

До апеляційного суду було надано:
довідку Подільського районного центру
зайнятості від 19.11.2014 року, з якої
вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку як такий, що шукає роботу з 22.10.2014
року (а.с.37); довідку з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, згідно
якого станом на 13.10.2014 року діяльність
ФОП ОСОБА_2 припинена (а.с.38); довідка ДПІ
в Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від 16
жовтня 2014 року з якої слідує, що
інформація про доходи ОСОБА_2 за 2013-2014
роки відсутня (а.с.39); виписка з медичної
картки ОСОБА_5 та довідка з поліклініки
м. Енергодар (а.с.41,42); а також копії
чеків з аптек (а.с.43).

Проте зазначені документи не можуть
бути взяті до уваги колегією суддів,
оскільки довідка Подільського
районного центру зайнятості від 19.11.2014
року та довідка з поліклініки м.
Енергодар на ім»я ОСОБА_5, видані після
ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Виписка з медичної картки ОСОБА_5 та
довідка з поліклініки м. Енергодар не
свідчать про те, що саме на утриманні
ОСОБА_2 перебуває його матір ОСОБА_5,
оскільки не надано довідку про розмір
пенсії ОСОБА_5, довідку про склад її
сім»ї та інші документи які б свідчили,
що мати відповідача потребує допомоги
та отримує її від відповідача.

Чеки на купівлю ліків не свідчать, що
ліки придбавалися саме для лікування
дитини, які були необхідні їй за
призначенням лікарів.

Зазначене підтверджує висновок суду
про відсутність доказів надання
відповідачем матеріальної допомоги
доньці.

Таким чином відповідач не надав
доказів порушення судом вимог закону
при визначенні розміру аліментів, що
підлягають стягненню.

При визначенні розміру аліментів судом
вірно враховано вік дитини, факт її
перебування на утриманні позивача, а
також мінливий дохід відповідача.

З наведеного вбачається, що суд дійшов
вірного висновку про задоволення
позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 хоч і
має статус безробітного та не працює в
даний час, проте є працездатним та має
рівні обов'язки з позивачем по
утриманню дитини.

Суд повно та всебічно з'ясував
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, наданим доказам, обставинам
справи і підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 04 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: