АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8532/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Зосименко С.Г. Доповідач - Кочкова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Максюти Ж.І., Григорченка Е.І.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, діючої в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа:
ОСОБА_5, Шоста дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності та зміну
черги спадкування, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 05 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2012 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_7 помер його батько ОСОБА_6;
спадкоємцями першої черги являються
він (позивач) та його брат - ОСОБА_7. На
моменти смерті батька брат був
прописаний та проживав у АДРЕСА_1, яка
належала батьку на праві власності.
Спору про поділ майна між братами не
було. За взаємною згодою вони провели
поділ меблів, бібліотеки, інших цінних
речей, що залишилися після смерті
батька, позивачу також відійшла ощадна
книжка. Деякий час позивач сумісно з
братом мешкав в квартирі батька, але
після того, як у вересні 2001 року у
вказану квартиру вселилася родина
брата, позивач переїхав жити до матері.
Вважає, що він із братом фактично
прийняли спадщину після смерті батька
в порядку ст. 549 ЦК України 1963 року.
ІНФОРМАЦІЯ_8 після тяжкої хвороби помер
брат позивача - ОСОБА_7. Після його
смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2
частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями
після смерті брата є : мати - ОСОБА_5,
дочка - ОСОБА_8, 1990 року народження,
дочка - ОСОБА_9, 1998 року народження. У
зв'язку із тим, що брат тривалий час
хворів на рак, позивач купував для
нього ліки, доглядав за ним, поховав
його, вважає, що є всі підстави для
зміни черги спадкування в порядку ч. 2
ст. 1259 ЦК України.

Просив визнати за ним право власності
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька - ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 та змінити чергу
спадкування за законом після смерті
брата ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8,
визнавши його спадкоємцем першої
черги.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 лютого
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено в повному обсязі (а.с. 142-144).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення його
позовних вимог у повному обсязі (а.с.
153-155).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 06 жовтня 1990 року на
праві власності належала квартира
АДРЕСА_1 (а. с. 8), в якій він проживав та
був зареєстрований, а ІНФОРМАЦІЯ_7
помер. Спадкоємцями першої черги після
його смерті є: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який
був зареєстрований у квартирі разом з
батьком (а.с. 12), та позивач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 13).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8, спадкоємцями
першої черги після його смерті є: мати
ОСОБА_5, дочка ОСОБА_8, які відмовились
від своєї частки у спадщині на користь
позивача, та донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6
(а.с. 20-22).

ОСОБА_2 з 08 лютого 1994 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.
с. 14).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо зміни черговості одержання
права на спадкування після смерті
ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із
того, що позивач не надав доказів про
те, що він протягом тривалого часу
опікувався, матеріально забезпечував,
надавав іншу допомогу своєму
тяжкохворому братові - ОСОБА_7 які б
надавали право змінити чергу
спадкування у відповідності до ч. 2 ст.
1259 ЦК України

Вказані висновки суду відповідають
нормам матеріального права, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України
фізична особа, яка є спадкоємцем за
законом наступних черг, може за
рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що під
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Так, згідно довідки ЖСК № 104 від 28 липня
2010 року поховання ОСОБА_7 здійснювалося
за рахунок власних коштів матері -
ОСОБА_5 (а.с.60). Крім того, на підставі
заяви та представленого пакету
документів ОСОБА_5 було виплачено
допомогу на поховання сина - ОСОБА_7, у
розмірі - 1098,00 грн.

За таких обставин суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 щодо зміни черговості
спадкування, оскільки у встановленому
законом порядку не доведено, що ОСОБА_7
перебував у безпорадному стані та
потребував сторонньої допомоги, а
позивач таку допомогу надавав, а надані
позивачем договори на організацію та
проведення поховання, не свідчать про
опікування та тривале матеріальне
забезпечення брата до його смерті.

Посилання в апеляційній скарзі на
порушення норм процесуального права,
оскільки судом не прийнято до уваги
квитанції про оплату послуг по
утриманню квартири після смерті брата
позивача ОСОБА_7, що свідчить про
прийняття ним спадщини після смерті
брата - не має правового значення для
вирішення питання зміни черговості
спадкування.

Інші доводи апеляційної скарги в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про зміну черговості спадкування
зводяться до переоцінки доказів по
справі, що протирічить ст. 212 ЦПК
України, згідно із якою оцінка доказів
відноситься до компетенції суду 1
інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про визнання права власності на ?
частину квартири в порядку спадкування
після смерті батька ОСОБА_6, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
не надано суду доказів прийняття
спадщини після ОСОБА_6 щодо фактичного
вступу в управління або володіння
спадковим майном.

Однак із вказаним висновком суду в
повній мірі погодитись не можна,
оскільки суд першої інстанції не
застосував закон який підлягає
застосуванню. На час відкриття
спадщини (01.09.1999р.) не діяв Цивільний
Кодекс України 2004 року, тому
правовідносини, які виникли між
сторонами, регулюються нормами
Цивільного Кодексу України від 1963 року.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР
спадкоємець визнається таким, що
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини. Згідно із ч.2 ст.553 ЦК УРСР
вважається, що відмовився від спадщини
той спадкоємець, який не вчинив жодної
з дій, що свідчать про прийняття
спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що
після смерті ОСОБА_6 із заявою про
прийняття спадщини ніхто із
спадкоємців до нотаріальної контори не
звертався, спадкова справа не
заводилась (а.с.112). У квартирі, окрім
ОСОБА_6, був зареєстрований лише ОСОБА_7,
а позивач ОСОБА_2 з 08 лютого 1994 року
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Позовні вимоги про встановлення факту
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
позивач не заявляв.

Відповідно до ст. ст. 27, 31 ЦПК
України позивач має право змінити
підстави або предмет позову, збільшити
або зменшити розмір позовних вимог, а
згідно із ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Тобто, лише позивач
визначає предмет і підстави позову.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами. При розгляді справи позивач,
забезпечений правовою допомогою
(а.с.46-48), своїм правом на уточнення
позову, зміну його предмету або
підстав, - не скористався, однак, суд у
своєму рішенні, у порушення зазначених
норм, посилається на те, що позивачем не
надано суду доказів прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_6 щодо фактичного
вступу в управління або володіння
спадковим майном.

За таких обставин та із врахуванням
того, що судом не застосовано закон,
який підлягає застосуванню, а саме ст.549
ЦК УРСР, яка діяла на час відкриття
спадщини, рішення суду у цій частині на
підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає зміні, а мотиви, якими суд
встановлює відсутність підстав для
відмови у задоволенні позову про
визнання права власності на ? частину
квартири в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_6, - підлягають
виключенню із мотивувальної частини
рішення, оскільки позивач не
позбавлений права на звернення до суду
із позовом про встановлення факту
прийняття спадщини.

Керуючись ст. 307, 308, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 лютого
2014 року - змінити в частині мотивів
відмови у задоволенні позову про
визнання права власності на ? частину
квартири в порядку спадкування після
смерті батька.

В іншій частині Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 лютого 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:

Григорченко Е.І.

Максюта Ж.І.