АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Даниленко
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,ОСОБА_2 на
ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 30 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_3,правонаступником якої є
ОСОБА_1,до ОСОБА_2,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,треті особи: приватні нотаріуси
Київського нотаріального
округу:ОСОБА_15ОСОБА_16, ОСОБА_10,ОСОБА_11
про визнання довіреності, договорів
купівлі-продажу квартири та договору
дарування квартири недійсними та за
зустрічним позовом ОСОБА_12 до
ОСОБА_3,правонаступником якої є
ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_1, відділу у справах
громадянства,імміграції та реєстрації
фізичних осіб Дарницького районного
управління Головного управління МВС
України у м. Києві про визнання права
власності на квартиру,визнання
такими,що втратили право користування
жилим приміщенням,зобов»язання
вчинити дії,-

в с т
а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: приватні нотаріуси Київського
нотаріального округу:ОСОБА_15
ОСОБА_16,ОСОБА_10,ОСОБА_11,про визнання
довіреності,договорів купівлі-продажу
квартири та договору дарування
квартири недійсними.

Зустрічний позов задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_12 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_1 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Відмовлено в задоволенні позову щодо
визнання ОСОБА_3 такою,що втратила
право користування зазначеною
квартирою.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
28 січня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_1,
змінено відносно правового
обґрунтування, у частині позовних
вимог ОСОБА_13 про визнання осіб такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням скасовано, в зв»язку з тим,
що таких вимог ним не було заявлено, у
частині позовних вимог ОСОБА_13 про
визнання права власності на спірну
квартиру відмовлено. В решті рішення
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2013 року незміненій
та не скасованій при апеляційному
перегляді частинах й рішення
апеляційного суду м. Києва від 28 січня
2014 року залишено без змін.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 16.01.2007 року в ході розгляду
даної справи було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_2.

Ухвалою того ж суду від 30 жовтня 2014
року задоволено заяву представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_14 про скасування заходів
забезпечення позову. Скасовано заходи
забезпечення позову шляхом зняття
арешту з квартири АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять скасувати ухвалу суду першої
інстанції,а заяву представника ОСОБА_6-
ОСОБА_14 про скасування заходів
забезпечення позову залишити без
задоволення, посилаючись на внесення
слідчим відділом Дарницького РУ ГУ МВС
України в м. Києві до Єдиного реєстру
досудових розслідувань відомостей за
№ 0002368 за ознаками злочину,
передбаченого ч.4 ст.190 КК України і
досудове слідство у кримінальному
провадженні триває, а зняття арешту з
вказаної квартири дає підстави для
розпорядження нею, що в свою чергу може
перешкодити кримінальному провадженню
і прийняття законного рішення по суті.

Заслухавши доповідь судді , пояснення
осіб, що з»явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи , колегія
суддів приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до Постанови № 9
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року « Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», заходи забезпечення позову
мають тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.
Зважаючи на це, суд при задоволенні
позову не вправі скасовувати вжиті
заходи до виконання рішення або зміни
способу його виконання, за винятком
випадків, коли потреба в забезпеченні
позову з тих чи інших причин відпала
або змінились обставини, що зумовили
його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи , то
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 03 жовтня 2013 року у незміненій
та не скасованій при апеляційному
перегляді частинах й рішення
апеляційного суду м. Києва від 28 січня
2014 року набрали законної сили, в
зв»язку з чим відпала і необхідність в
заходах забезпечення позову.

Вищенаведені доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 , на увагу не
заслуговують, оскільки скасовані
заходи забезпечення позову
застосовувались в цивільній справі ,
рішення по якій набрало законної сили .
При цьому нормами цивільного
процесуального законодавства,
забезпечення кримінального
провадження, не передбачено.

За таких обставин ухвала суду є
законною та обґрунтованою,
постановленою з урахуванням Постанови
№ 9 Пленуму Верховного Суду України від
22 грудня 2006 року « Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,ОСОБА_2
відхилити .

Ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Головуючий -
Судді -