АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2955/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48, 50 Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Новіков О. М. РІШЕННЯ
20 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоНовікова О.
М.суддівБондаренка С. І. , Дмитренка М. І.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів на навчання, -
в с т а н о в и л а :
У жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на повнолітнього сина, який
продовжує навчання, посилаючись на те,
що він є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_8 Після
розлучення батьків за рішенням суду
мати отримувала від батька аліменти на
його утримання. В даний час позивач є
студентом Київського університету
культури, де навчається на контрактній
основі на другому курсі денного
Позивач вказав, що мінімальні витрати
на проживання складають 1500 грн. на
місяць. Так як батько не надає
матеріальної допомоги на навчання
позивач змушений звернутися до суду з
вказаним позовом. Просив стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання на період навчання в
розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходу) щомісячно, або у твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 грн.
щомісячно, починаючи з дати подання
позову і до закінчення навчання, але не
більше як до досягнення 23 років.
Уточнивши, в судовому засіданні
позовні вимоги просив стягнути з
відповідача аліменти у розмірі 1/4
частини його заробітку (доходу)
Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 жовтня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
аліменти на навчання в розмірі ?
частини заробітку (доходу) щомісяця,
починаючи з 02 жовтня 2014 року і до
досягнення ним 23-ох років або
закінчення навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в позові.
При цьому апелянт вказує, що рішення
суду першої інстанції незаконне,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи та ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції
рішення не в повній мірі відповідає
зазначеним вище вимогам.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач отримує заробітну плату,
середній розмір якої складає 2 900 грн. на
місяць та має змогу надавати
матеріальну допомогу сину.

Повністю погодитись з таким висновком
суду першої інстанції колегія суддів
погодитись не може.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином
відповідача і навчається в Київському
університеті культури на 2 курсі денної
форми навчання на умовах договору про
підготовку фахівця з вищою освітою №
17296/120887 від 07.08.2012 року. Вартість
навчання становить 7 850 грн. 00 коп. за
семестр, термін навчання - до 30.06.2018
року.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у звязку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобовязані утримувати їх до досягнення
двадцяти трьох років за умови, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 Постанови Пленум
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за обовязкової
сукупності таких юридичних фактів:
досягнення дочкою, сином віку, який
перевищує 18, але є меншим 23 років;
продовження ним навчання; потреба у
звязку з цим у матеріальній допомозі,
наявність у батьків можливості
надавати таку допомогу.

Навчаючись в університеті, позивач
потребує матеріальної допомоги, так як
інших джерел доходу не має. Відповідач
ОСОБА_6 має постійне місце роботи та
стабільний заробіток, інших осіб на
утриманні не має.

Отже міськрайонний суд прийшов до
вірного висновку, про те, що ОСОБА_6 може
надавати матеріальну допомогу синові.

Разом з тим, враховуючи матеріальний
стан відповідача, обставини справи, суд
апеляційної інстанції вважає можливим
зменшити розмір такої допомоги з 14
частини до 16 частини його заробітку
(доходів) щомісячно.

Такий розмір стягнення буде
справедливим і відповідає інтересам
обох сторін.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення районного суду - до зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 жовтня 2014
року - змінити в частині розміру
аліментів, що підлягають стягненню на
користь ОСОБА_7, зменшивши їх розмір з 1/4
до 1/6 частини заробітку щомісячно,
починаючи з 02 жовтня 2014 року і до
досягнення сином 23-ох років або
закінчення навчання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :