Справа
№ 727/8815/14-ц
Провадження № 2/727/2254/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді
- Яреми Л.В.

при секретарі
- Скрипій А.А.

за участю представника
позивачки - ОСОБА_1

за участю представника відповідача
- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
стягнення додаткових витрат на дитину.

Посилаючись на те, що з відповідачем
перебувала в зареєстрованому шлюбі до
27 липня 2009 року. Під час шлюбу, у сторін
народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу, дитина за
взаємною згодою сторін, залишилась
проживати із нею. В даний час
відповідач сплачує аліменти на
утримання доньки в розмірі 500 грн.
щомісячно.

Вказує, що в травні та липні 2013 року,
вона звернулась до стоматологічної
поліклініки з приводу лікування
доньки, у зв’язку з чим нею було
сплачено кошти за послуги
стоматологу на загальну суму в розмірі
510 грн. Крім цього, позивачкою також
були витрачені кошти на придбання
речей для школи та побуту на загальну
суму 6921 грн. 25 коп. Вважає, що з
відповідача необхідно стягнути
частину додаткових витрат на дитину в
сумі (6921,25+510):2 = 3715,62 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_4 на її
користь одноразово додаткові витрати
на дитину ОСОБА_5 в розмірі 3715 грн. 62
коп.

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила
стягнути з відповідача на її користь
додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 в
розмірі 3715 грн. 62 коп.

Представник позивачки ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила позов задовольнити з
підстав вказаних в позові.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги
визнав частково, пояснив, що із
позивачкою перебували в шлюбі, який
рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці було розірвано. Під
час шлюбу у них народилась донька –
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої
він сплачує за рішенням
Шевченківського районного суду
м.Чернівці аліменти в розмірі 500 грн.,
щомісячно. 18 серпня 2009 року він уклав
шлюб із ОСОБА_6, від якого у них
народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на утримання якої він з 21 листопада 2014
року сплачує аліменти в розмірі 350 грн.
Вказує, що офіційно не працює, його
заробіток мінливий, заборгованості по
сплаті аліментів у нього не має.
Згідний сплатити додаткові витрати,
які понесла позивачка, за послуги
стоматологічної поліклініки, де
проводилось лікування доньки, в сумі 255
грн. Витрати на придбання речей для
школи та побуту входять у суму
аліментів, які він сплачує на утримання
доньки, тому вважає вимоги позивачки в
цій частині є безпідставними, в їх
задоволенні просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги визнав частково.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до статті 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов’язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

У пункті 18 своєї постанови №3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів»Пленум Верховного Суду
України роз’яснив, що до передбаченої
статтею 185 СК участі в додаткових
витратах на утримання дитини,
викликаних особливими обставинами
(розвитком її здібностей, хворобою,
каліцтвом тощо), можна притягати лише
батьків. У цих випадках ідеться про
фактично зазнані або передбачувані
витрати, тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який 27 липня 2009 року був розірваний.
Під час шлюбу у сторін народилась
донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає із позивачкою.

Пред’явивши позовні вимоги про
стягнення із відповідача додаткових
витрат на дитину, позивачка визначила
їх в розмірі 3715 грн. 62 коп.

На підтвердження цього позивач надала
суду товарні чеки магазинів,
підприємців на придбання дитячих
речей, взуття, канцтоварів та дитячого
дивану на загальну суму 6921 грн. 25 коп.

Згідно актів виконаних робіт (надання
стоматологічних послуг) за 08 травня 2013
року та 10 липня 2013 року, позивачка
понесла витрати на лікування доньки
ОСОБА_5 в сумі 510 грн. (а.с.10).

Відповідно до довідки № 13698 від 28
жовтня 2014 року виданої Шевченківським
відділом державної виконавчої служби
Чернівецького МУЮ, заборгованості по
сплаті аліментів ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження
№ 37717121 при виконанні виконавчого
листа 727/1871/13-ц Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 08 квітня
2013 року станом на 28 жовтня 2014 року не
має.

Відповідно до постанови від 21
грудня 2011 року про відкриття
виконавчого провадження № 30445163, з
ОСОБА_4 стягуються аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій
грошовій сумі в розмірі 350 грн.
щомісячно, починаючи з 21 листопада 2011
року і до повноліття дитини.

Суд вважає, що підлягають до
задоволення позовні вимоги позивачки
ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини в сумі 255 гривень, які
були витрачені на лікування дитини.

Не підлягають до задоволення позовні
вимоги в іншій частині про стягнення з
відповідача коштів за придбання речей
для школи та побуту, оскільки дані
витрати не належать до додаткових
витрат.

У тих випадках, якщо в силу особливих (
виключних) обставин є потреба, окрім
аліментів, у додаткових витратах, суд
може стягнути такі витрати з платника
аліментів.

За змістом вказаної правової норми
такі витрати є додатковими, понад
витрат, понесених у звичайному житті та
викликані виключними обставинами.

Не є додатковими витратами придбання
речей для школи та побуту. Ці витрати не
можуть бути віднесенні до таких, які
викликані особливими обставинами, а є
звичайними витратами на дитину.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення
додаткових витрат на утримання доньки
ОСОБА_5, слід задовольнити частково в
сумі 255 грн., а в іншій частині позовних
вимог слід відмовити за
безпідставністю.

На підставі викладеного та ст. 185
Сімейного кодексу України, Постанови
№3 Пленуму Верховного суду України
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15 травня 2006
року, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
додаткові витрати на ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 255 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на
користь держави в сумі 16 гривень 71
копійку.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Шевченківський районний суд м.Чернівці
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ
Л.В. ЯРЕМА