Провадження № 2др/201/28/2014
24 вересня 2014 року
районний суд
головуючого - судді Браги А.В.,
при секретарі - Соляник Ю.В.,
за участю представника заявника -
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 щодо
винесення додаткового рішення від 08
листопада 2000 року у цивільній справі №
2/2771/2000 за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа, - Дніпропетровське
акціонерне об'єднання «Орель» про
розподіл місць загального
користування у натурі, -
В провадженні Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська перебувала
вищезазначена цивільна справа, за
результатами розгляду якої 08 листопада
2000 року Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено рішення,
яким позов задоволено повністю.
12 серпня 2014 року до суду від
відповідача надійшла заява про
ухвалення додаткового рішення
стосовно питання про розподіл місць
загального користування квартирою між
В судовому засіданні представник
заявника заявлені вимоги підтримав у
Позивач та третя особа в судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до наступного висновку
на підставі нижчевикладеного.
Так, положеннями ст.214 ЦПК України
визначено, що під час ухвалення рішення
суд, окрім іншого, вирішує питання
розподілу між сторонами судових
Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо судом не вирішено питання про
судові витрати. Про відмову в ухваленні
додаткового рішення суду постановляє
Відповідно до п. 20 постанови № 14
Пленуму Верховного суду України від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» додаткове рішення
може бути ухвалено лише у випадках і за
умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно
не може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими ж
вимогами на загальних підставах. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви, а тому на підставі вище
викладеного, передбачених законом
підстав, для ухвалення додаткового
рішення суду не має.

Як слідує зі змісту мотивувальної
частини наявного в матеріалах
цивільної справи №2/2771/2000 рішення 08
листопада 2000 року (а.с.34), всі позовні
вимоги позивача вирішено судом в
повному обсязі при ухваленні цього
рішення, що також знайшло своє
відображення і в його резолютивній
частині.

Підсумовуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про
безпідставність посилань представника
позивача на не вирішення судом при
ухваленні рішення від 02 лютого 2012 року
питання про судові витрати, що зумовлює
відмову в задоволенні заяви цього
представника про ухвалення
додаткового рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 210, 215, 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 щодо
винесення додаткового рішення від 08
листопада 2000 року у цивільній справі №
2/2771/2000 за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа, - Дніпропетровське
акціонерне об'єднання «Орель» про
розподіл місць загального
користування у натурі, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня отримання
копії додаткового рішення шляхом
подання апеляційної скарги через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
А.В. Брага