Справа № 307/1682/13-ц
Провадження № 2/307/1091/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

28 листопада 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в складі головуючого - судді
Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з
участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2, третьої особи
ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Тячів цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та
Тернівської сільської ради
Тячівського району, третя особа:
ОСОБА_3, про скасування рішення
виконкому Тернівської сільської ради
№ 46 від 2008 року та свідоцтва про право
власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 та Тернівської сільської ради
Тячівського району, третя особа:
ОСОБА_3, про скасування рішення
виконкому Тернівської сільської ради
№ 46 від 2008 року та свідоцтва про право
власності.

В уточненому позові зазначає, що її
батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у
шлюбі з 1970 року. За час спільного шлюбу
батьки побудували житловий будинок
АДРЕСА_1.ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір
ОСОБА_6, і на належну їй ? частку
спільного майна відкрилася спадщина.
На час відкриття спадщини, вона з своєю
сім'єю проживала у спадковому будинку
батьків. Однак, рішенням виконкому
Тернівської сільської ради № 46 від 26
червня 2008 року оформлено право
власності на будинок АДРЕСА_1 в цілому
за її батьком ОСОБА_2, який його в
подальшому відчужив ОСОБА_3. Вважає, що
при прийнятті даного рішення порушенні
її права, оскільки вона повинна була
успадкувати ? частину даного будинку.
Крім цього зазначила, що при прийнятті
рішення виконкому № 46 від 26 червня 2008
року Тернівська сільська рада порушила
вимоги п.п. "а" п.6.1. Тимчасового
Положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 07 лютого 2002 №7/5,
оскільки земельна ділянка під
будівництво АДРЕСА_1 не виділялася, і
даний будинок не був прийнятий в
експлуатацію.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
дали пояснення, аналогічні викладеним
в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, просив позов
задоволити.

Представник відповідача - Тернівської
сільської ради Цубера Г.Ю. позовні
вимоги не визнала, однак в судовому
засіданні пояснила, що підставою для
прийняття рішенням виконкому
Тернівської сільської ради № 46 від 26
червня 2008 року "Про оформлення права
власності на нерухоме майно" була лише
одна заява ОСОБА_2.

Третя особа -ОСОБА_3 та його представник
в судовому засіданні проти позову
заперечили.

Вислухавши пояснення представників
сторін, третіх осіб, дослідивши
письмові докази по справі, суд
встановив наступні факти і відповідні
їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 (а.с. 11), яка
була матір'ю позивачки ОСОБА_5 (а.с. 10, 12)
та дружиною відповідача ОСОБА_2

Рішенням виконкому Тернівської
сільської ради № 46 від 26 червня 2008 року
"Про оформлення права власності на
нерухоме майно" оформлено право
власності на нерухоме майно - житловий
будинок в цілому, яке знаходиться в
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 (а.с.9). На підставі
даного рішення виконкому,20 жовтня 2008
року було видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно -
домоволодіння в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_2(а.с.9).

Згідно договору купівлі-продажу від 16
червня 2009 року, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3
купив домоволодіння АДРЕСА_1.

Із копій погосподарських книг за 1974-1985
роки, 1991-2000 роки, вбачається, що в
господарстві, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, головою сім'ї був
ОСОБА_2, а членами сім'ї були ОСОБА_6,
ОСОБА_9 (до 1985 року) та ОСОБА_5.
Господарство за суспільною групою було
робочим. Житловий будинок господарства
складається з 3 кімнат (2 жилих),
загальною площею 100 кв.м., в тому числі
житловою - 90 кв.м., матеріал покрівлі -
шифер. За господарством також
закріплена земельна ділянка.

Із копій погосподарських книг за 2001-2010
роки, вбачається, що господарство
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
головою сім'ї у ньому був ОСОБА_2, а
членом сім'ї була ОСОБА_5.

Із довідки Тернівської сільської ради
№ 3633 від 02 вересня 2014 року вбачається,
що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, і до дня
смерті проживала в АДРЕСА_2.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_5 після свого
одруження у 1995 році, разом з чоловіком
та з донькою, яка народилася у 1996 році,
залишилася проживати у будинку своїх
батьків в АДРЕСА_1. У 1998 році померла
матір ОСОБА_5 - ОСОБА_6. Похоронами
ОСОБА_6 займалася ОСОБА_5, оскільки
проживала разом з нею, а її батько
ОСОБА_2 в цей час перебував на
стаціонарному лікуванні в лікарні. В
будинку батьків, після смерті матері,
ОСОБА_5 ще проживала приблизно один рік.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому
засіданні пояснили, що будинок в
АДРЕСА_1, будували батьки ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Після свого одруження
в 1995 році, ОСОБА_5 залишилася проживати
в будинку батьків. У 1998 році померла
матір позивачки, яку вона доглядала,
оскільки вона тривалий час хворіла.
Похоронами ОСОБА_6 теж займалася
ОСОБА_5, оскільки її батько перебував на
лікуванні в лікарні. Після смерті
матері, в будинку батьків, ОСОБА_5
проживала близько одного року.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_14 в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_5 після
свого одруження в 1995 році разом з
чоловіком залишилася проживати разом з
своїми батьками в їх будинку. Після
смерті матері, ОСОБА_5 проживала в
будинку батьків близько одного року.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні
пояснила, що після свого одруження в 1995
році разом з чоловіком залишилася
проживати разом з своїми батьками в їх
будинку. Постійно доглядала за своєю
матір'ю та батьком, який на час смерті
матері перебував у лікарні. Після
смерті матері, ОСОБА_5 проживала в
будинку батьків близько одного року, а
потім з своїм чоловіком та донькою
перейшла проживати в АДРЕСА_3.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_5 після свого
одруження у 1996 році пішла проживати до
свого чоловіка, а своїх батьків лише
навідувала.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Виникнення права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 та його
дружини ОСОБА_6 регулювалось зокрема
положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом
України "Про власність", Законом
України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ
"Про місцеві Ради народних депутатів та
місцеве і регіональне самоврядування",
Законом України від 25 грудня 1974 року
"Про державний нотаріат", постановою
Ради Міністрів Української РСР від 11
березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР",
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 13 квітня
1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР 12 травня
1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР від 31 січня 1966 року,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженою наказом Міністра юстиції
УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР підтвердженням приналежності
будинку, який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих було затверджено зразки
довідок про право власності
колгоспного (селянського) двору на
жилий будинок та про право власності
робітника чи службовця на жилий
будинок.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Незважаючи на те, що згідно п. 4
Постанови Ради Міністрів УРСР від 11
березня 1985 року № 105 "Про порядок
державного обліку житлового фонду"
організації технічної інвентаризації
системи міністерств
житлово-комунального господарства
союзних республік здійснюють
реєстрацію й технічну інвентаризацію
житлового фонду в містах, селищах
міського типу та сільській місцевості,
незалежно від його належності, а також
складають і подають до вищестоящих
організацій та місцевих органів
державної статистики в строки,
встановлювані ЦСУ СРСР, відповідну
статистичну звітність, а згідно ч.1 цієї
ж постанови,Міністерство
житлово-комунального господарства
УРСР, облвиконкоми, Київський і
Севастопольський міськвиконкоми мали
розробити до 1 липня 1985 року
організаційні заходи по завершенню
реєстрації й технічної інвентаризації
житлового фонду Української РСР у
містах і селищах міського типу в 1987
році, у сільській місцевості - в 1988 році,
самого порядку реєстрації будинків та
домоволодінь у сільській місцевості
Української РСР так і прийнято не було,
як і не було розроблено жодних
організаційних заходів по завершенню
реєстрації й технічної інвентаризації
житлового фонду Української РСР у
сільській місцевості.

Тобто, записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_2 та його
дружина ОСОБА_6, набули право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, а
відповідно, після смерті ОСОБА_6, у її
спадкоємців, виникло право на
спадкування на належну їй частку
вищезазначеного будинку.

Позивач як спадкоємець першої черги
прийняла спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
оскільки вступила в управління та
володіння спадковим майном, проживала
у спадковому будинку, що
підтверджується погосподарськими
книгами за 1998-2010 роки та показами
свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6,
ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_14.

Суд не бере до уваги покази свідків
ОСОБА_16, оскільки вони спростовуються
показами свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_15, ОСОБА_14. Судом
встановлено, що позивач проживаючи в
будинку батьків доглядала за хворою
матір'ю до її смерті, оскільки її батько
в цей час знаходився на лікуванні в
лікарні, що позбавило його можливості
навіть бути присутнім на похороні
дружини. Крім цього, після смерті
матері і до повернення батька з
лікарні, позивачка фактично вступила в
управління спадковим майном. Після
повернення батька з лікарні, вона
тривалий час доглядала за спірним
будинком, і лише після цього перейшла
проживати в будинок свого чоловіка.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

В силу ст. 548 ЦК України в редакції 1963
року прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. "а"п.6.1 Тимчасового
Положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме
майно,затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 №7/5 (в редакції, що діяла на
час прийняття оспорюваного рішення),
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна проводиться з видачею
свідоцтва про право власності, зокрема
органами місцевого самоврядування:
фізичним особам та юридичним особам на
новозбудовані, перебудовані або
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності акта про право
власності на землю або рішення про
відведення земельної ділянки для цієї
мети та за наявності акта комісії про
прийняття об'єкта і введення його в
експлуатацію.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
вважає, що Тернівською сільською радою
при прийнятті рішення виконкому № 46
від 26 червня 2008 року "Про оформлення
права власності на нерухоме майно",
яким оформлено право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в
цілому, не було дотримано вказаного у
п.п. "а" п.6.1 Тимчасового Положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 №7/5 (в редакції, що діяла на
час прийняття оспорюваного рішення),
порядку оформлення права власності,
оскільки в ОСОБА_2 на час прийняття
рішення, не було в наявності акта про
право власності на землю або рішення
про відведення земельної ділянки для
цієї мети та акта комісії про прийняття
об'єкта і введення його в експлуатацію
(ці докази в судовому засіданні
представлені не були), а тому, останнє
підлягає скасуванню, як і підлягає
скасуванню свідоцтво про право
власності на нерухоме майно
-домоволодіння, що знаходиться по
АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_2 в цілому,
оскільки видане на підставі
вищенаведеного рішення виконкому.

На думку суду, оформлення права
власності на будинок АДРЕСА_1 повинно
проводитися в порядку спадкування.

Що ж стосується питання розподілу
судових витрат по справі, то це питання
суд вирішує відповідно до приписів ст.
88 ЦПК України.

Керуючись статтями 1, 3, 4, 10, 11, 60, 88, 154, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 548, 549 ЦК
України, в редакції 1963 року, п. 62
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, п.6.1 Тимчасового Положення
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 07 лютого 2002 №7/5 (в редакції, що діяла
на час прийняття оспорюваного рішення),
суд, -

В И РІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Тернівської сільської ради
Тячівського району Закарпатської
області № 46 від 26 червня 2008 року "Про
оформлення права власності на нерухоме
майно", яким оформлено право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в
цілому.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - домоволодіння в
АДРЕСА_1, що видане 20 жовтня 2008 року на
ім'я ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 57
(п'ятдесят сім) гривень 35 копійок
сплаченого судового збору.

Стягнути з Тернівської сільської ради
Тячівського району Закарпатської
області в користь ОСОБА_5 57 (п'ятдесят
сім) гривень 35 копійок сплаченого
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами, які беруть
участь у справі але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
В.В. Ніточко