Ухвала

іменем україни

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Парінової І.К., Дьоміної О.О.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про
стягнення заборгованості, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до
публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання договору
поруки припиненим, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на рішення апеляційного
суду Харківської області від 17 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» в особі Харківської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5,
третя особа - ОСОБА_6, обґрунтовуючи
вимоги тим, що згідно умов договору від
21 грудня 2007 року № 010-2/07/1-1345/2-07 остання
отримала кредит у розмірі 145 000 доларів
США, зі сплатою 12,5 % річних за
користування кредитними коштами
строком до 21 грудня 2017 року. З
метою забезпечення виконання ОСОБА_6
зобов'язань за кредитним договором у
той же день між ОСОБА_5 та банком
укладено договір поруки № 07-2/07/1-1345/2-07.
ОСОБА_6 свої зобов'язання належним
чином не виконує, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка станом на 09
серпня 2013 року становить 190 308 доларів 58
центів США, що еквівалентно 1 521 136 грн 45
коп., яку позивач просив стягнути на
свою користь з ОСОБА_5 як поручителя.

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 подав
зустрічний позов про визнання договору
поруки від 21 грудня 2007 року №
07-2/07/1-1345/2-07 припиненим, мотивуючи
вимоги тим, що 06 січня 2009 року та 28
травня 2009 року без його повідомлення та
згоди між банком та ОСОБА_6 укладено
додаткові угоди про зміни умов
кредитного договору. Також зазначив, що
рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 19 квітня 2012 року з ОСОБА_6 на
користь банку вже стягнуто
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1 257 378 грн 45 коп. Посилаючись
на те, що зміни зобов'язання боржника за
кредитним договором до ст. 559 ЦК України
є підставою для припинення поруки,
просив його позов задовольнити, в
позові банку відмовити.

Рішенням Балаклійського районного
суду Харківської області від 25
листопада 2013 року первісний позов
задоволено. Стягнуто на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль» з ОСОБА_5
заборгованість за кредитним договором
від 21 грудня 2007 року № 010-2/07/1-1345/2-07 та
договором поруки від 21 грудня 2007 року №
07-2/07/1-1345/2-07 в розмірі 190 308
доларів 58 центів США, що за курсом НБУ
станом на 09 серпня 2013 року
еквівалентно 1 521 136 грн 45 коп. В позові
ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 липня
2014 року рішення Балаклійського
районного суду Харківської області від
25 листопада 2013 року скасовано.
Ухвалено нове рішення. Визнано договір
поруки від 21 грудня 2007 року №
010-2/07/1-1345/2/07, укладений між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції АТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», з ОСОБА_5,
припиненим. У позові ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» відмовлено. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк
Аваль» просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, і залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд, з дотриманням вимог
ст. ст. 213-214 ЦК України, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303,
316 ЦПК України, з урахуванням
встановлених обставин і вимог ст. ст. 10,
60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого
висновку про визнання оскаржуваного
договору поруки припиненим на підставі
ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на зміну обсягу його відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи судом
допущено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
спору, таким чином колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 17 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова О.О. ДьомінаС.П. Штелик