У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «КВ Центр» (далі - ТОВ
«КВ Центр») про зобов'язання повернути
орендоване майно, стягнення
заборгованості по орендній платі та
неустойки за прострочення його
повернення, за касаційними скаргами
ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3, та
ОСОБА_5, який діє від імені товариства з
обмеженою відповідальністю «КВ Центр»,
на рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 18 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 1
жовтня 2010 року між ним та ТОВ «КВ Центр»
було укладено договір оренди, згідно з
яким було передано в оренду плавучий
кран - несамохідне судно «ПЛК-1»,
терміном до 31 грудня 2010 року. Після
закінчення строку дії договору його
продовжено не було, предмет оренди не
повернуто. У зв'язку з викладеним
позивач просив зобов'язати ТОВ «КВ
Центр» передати йому кран плавучий
«ПЛК-1», стягнути з відповідача 3 000 грн
заборгованості по орендній платі та 70
000 грн неустойки за прострочення
повернення предмету оренди.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 18 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 17 червня 2014 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано ТОВ «КВ Центр»
передати ОСОБА_3 кран плавучий «ПЛК-1». У
іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє
від імені ОСОБА_3, просить скасувати
оскаржувані рішення суду першої та
апеляційної інстанцій у частині
відмови у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалити в цій частині нове рішення
про задоволення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє
від імені ТОВ «КВ Центр», просить
скасувати оскаржувані рішення суду
першої та апеляційної інстанцій у
частині задоволення позову,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення
про часткове задоволення позову, суд
першої інстанції виходив із того,
укладений між сторонами договір оренди
плавучого крану припинився, тому
зобов'язав відповідача повернути
позивачу належний йому кран. При цьому,
відмовив у позові про стягнення
неустойки з підстав недоведеності цих
вимог.

Перевіряючи законність рішення суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції погодився із його висновком
про покладення обов'язку повернути
кран і відмовою у задоволенні вимог про
стягнення неустойки на підставі ст. 785
ЦК України вважаючи, що доказів про
припинення договору оренди немає.

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судом встановлено, що 1 жовтня 2010 року
між ОСОБА_3 та TOB «КВ ЦЕНТР» було
укладено договір оренди № 1-пк
відповідно до п.п. 1.1.-1.4 якого
позивачем було передано в оренду
відповідачу несамохідний плавучий
кран ПЛК-1 (тип крановий, клас К*В2) 1984
року побудови терміном до 31 грудня 2010
року.

За змістом ст. 785 ЦК України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі. Якщо наймач
не виконує обов'язку щодо повернення
речі, наймодавець має право вимагати
від наймача сплати неустойки у розмірі
подвійної плати за користування річчю
за час прострочення.

Відповідно до п. 9. 2 договору оренди він
припиняється у разі закінчення строку,
на який його було укладено, з
урахуванням якщо орендар не заявить
вимогу про продовження дії договору на
новий строк.

Згідно п. 11. 3 договору він може бути
пролонгований за умов якщо орендар за 20
календарних днів до закінчення терміну
його дії надішле орендодавцю письмове
повідомлення про продовження дії
договору на новий строк.

Вказуючи на відсутність доказів про
припинення договору оренди,
апеляційний суд водночас погодився із
висновком суду першої інстанції про
покладення обов'язку повернути кран.

Однак такі висновки апеляційного суду
є суперечливими, оскільки, якщо договір
оренди не припинено, то у цьому випадку
відсутні підстави для покладення
обов'язку по поверненню предмета
оренди. Такий обов'язок виникає в
орендаря у разі припинення договору
оренди чи визнання його недійсним.

Крім того, в апеляційній скарзі на
рішення суду першої інстанції ОСОБА_3
зазначав про незаконність ухваленого
ним рішення в частині стягнення
заборгованості по орендній платі,
стягнення неустойки, право на яку
передбачене ст. 785 ЦК України.

Згідно ст. ст. 303, 315 ЦПК України
апеляційний суд зобов'язаний зазначити
мотиви відхилення доводів апеляційної
скарги.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд у порушення
зазначених статтей не перевірив
вказані доводи, мотивів на їх
спростування не навів.

Якщо на відповідачеві лежить обов'язок
по поверненню предмета оренди, то,
відповідно, з часу його виникнення
орендодавець мав право на стягнення
неустойки.

При розгляді справи, суди цих обставин
не врахували, не зазначили, коли у
відповідача виник обов'язок по
поверненню предмета оренди. Крім того,
суди не зробили жодних висновків з
приводу доводів відповідача про те, що
договір оренди був пролонгований.

За таких обставин, апеляційний суд
дійшов передчасного висновку про
законність рішення суду першої
інстанції.

Мотиви відмови у позові про стягнення
орендної плати у судових рішеннях
також відсутні.

З огляду на допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179, 303, 315 ЦПК України),
постановлені ними судові рішення
підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч. 3 ст.
338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4, який діє від
імені ОСОБА_3, та ОСОБА_5, який діє від
імені товариства з обмеженою
відповідальністю «КВ Центр»,
задовольнити частково.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 18 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 17 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник