Справа № 458/1185/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Турківський районний
суд Львівської області в складі:
головуючої, судді Строни Т.Г., при
секретарі Сисан С.І., розглянувши в
м.Турці позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про втрату права користування житловим
приміщенням,

встановив:

16.09.2014 року до суду із даною позовною
заявою звернувся ОСОБА_1.

Посилається на те, що ОСОБА_2 є його
сестрою і разом зі своєю
неповнолітньою дочкою, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані на
проживання в його будинку в АДРЕСА_1.
Будинок належить йому на праві
власності.

Відповідачка разом із дочкою не
проживають в його будинку вже більше
чотирьох років і втратили право
користування житловим приміщенням.

Оскільки відповідачка відмовляється
добровільно знятися із реєстрації в
його будинку, просить суд визнати
ОСОБА_2 та її неповнолітню дочку,
ОСОБА_3, такими, що втратили право
користування житловим приміщенням по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав і надав суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві. Не зміг пояснити суду, із якою
метою він заявив даний позов, сказав, що
хоче, щоби були чисті документи.

В судовому засіданні
відповідачка позов не визнала і
пояснила, що, дійсно, вона із
малолітньою дочкою зареєстровані в
будинку АДРЕСА_1, однак не проживають,
так як там немає місця для проживання
двох сімей. Вона знімає приватну
квартиру, однак їй із дитиною ніде
зареструватися на проживання.

Вислухавши сторони, дослідивши
обставини справи, всі наявні документи,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення, із таких
підстав.

Судом встановлено, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності позивачу ОСОБА_1. В
даному житловому будинку
зареєстрована також відповідачка,
рідна сестра позивача, із малолітньою
донькою.

В будинку також зареєстровані та
проживають члени сім'ї позивача, а
також мати сторін.

За місцем реєстрації
відповідачка разом із малолітньою
донькою не проживають із поважних
причин: відсутності необхідної
житлової площі для проживання своєю
сім'єю.

Дозволу органів опіки та
піклування на визнання такою, що
втратила право на проживання у будинку
позивача малолітньої дочки
відповідачки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивачем суду не представлено.

Наведені вище обставини
підтверджуються: свідоцтвом про право
власності позивача на житловий будинок
АДРЕСА_1 від 23.08.2013 року; будинковою
книгою для реєстрації громадян, які
проживають у буд. АДРЕСА_1; актами
депутатів Турківської міської ради від
04.03.2014 року, 19.02.2014 року, 30.01.2014 року,
26.09.2014 року, 10.07.2013 року, 14.08.2013 року, із
яких вбачається, що відповідачка разом
із малолітньою дитиною не проживають в
будинку АДРЕСА_1, однак не зазначено, із
якої причини, а також не вказано думку
органу опіки та піклування із цього
питання.

В силу ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування житлом у разі його
відсутності без поважних причин понад
один рік.

В силу ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства" держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку.
Діти - члени сім'ї
наймача або власника жилого приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем.

Органи опіки та піклування
зобов'язані здійснювати контроль за
додержанням батьками або особами, які
їх замінюють, майнових та житлових прав
дітей при відчуженні жилих приміщень
та купівлі нового житла.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212-215 ЦПК України,
ст.ст. 15,405 ЦК України, ст. 18 Закону
України "Про охорону дитинства", суд

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через Турківський районний суд
Львівської області протягом 10 днів із
дня його проголошення.

Головуюча-