РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого
Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання
Стадніцької З.О.

прокурора
Бай А.О.

представника позивача
Яреми Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Підволочиську
Тернопільської області цивільну
справу за позовом прокурора
Підволочиського району Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Підволочиської районної ради
Тернопільської області до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат, понесених
закладом охорони здоров'я на лікування
особи, яка потерпіла від злочину,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Підволочиського району в
інтересах держави в особі
Підволочиської районної ради
Тернопільської області звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2
про відшкодування витрат, понесених
закладом охорони здоров'я на лікування
особи, яка потерпіла від злочину,
посилаючись на те, що згідно матеріалів
кримінального провадження ОСОБА_2
заподіяв громадянці ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у вигляді синця лівої
бокової поверхні живота, яке за
ступенем тяжкості відноситься до
легких тілесних ушкоджень в зв'язку з
чим потерпіла знаходилась на
стаціонарному лікуванні у
Підволочиській комунальній
центральній районній лікарні, при
цьому вартість понесених витрат на
лікування становить 2087,61 грн.

В судовому засіданні прокурор
Підволочиського району заявлені ним в
інтересах Підволочиської районної
ради Тернопільської області позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
пояснив, що загальна вартість витрат
затрачених на лікування становить 2087,61
грн., з них 1300,58 грн. - заробітна плата,
459,27 - нарахування на заробітну плату,
59,19 грн. медикаменти та перев'язувальні
матеріали, 22,96 продукти харчування, 185,80
оплата комунальних послуг, 66,81 грн. інші
видатки, а тому просить стягнути з
відповідача в користь держави в особі
Підволочиської районної ради понесені
закладом охорони витрати на лікування
потерпілого від злочину в розмірі 2087,61
грн.

Представник Підволочиської районної
ради в судове засідання не з'явився,
хоча про день, час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, однак подав суду заяву в якій
позовні вимоги підтримують у повному
обсязі та просять їх задоволити, а
справу розглянути у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
проти задоволення заявлених позовних
вимог заперечив та пояснив, що дійсно
між ним та потерпілою виник конфлікт в
результаті чого їй було заподіяно
тілесні ушкодження. Ухвалою
Підволочиського районного суду
кримінальне провадження відносно
нього було закрите у зв'язку з відмовою
від підтримання обвинувачення в суді.
Вказав, що потерпіла знаходилась на
стаціонарному лікуванні
Підволочиської КЦРЛ з 9 по 11 липня 2014
року після чого постійно перебувала за
місцем проживання у с. Щаснівка
Підволочиського району Тернопільської
області і не перебувала на
стаціонарному лікуванні
Підволочиської КЦРЛ до 17 липня 2014 року
як на це посилається прокурор в
інтересах держави у заявлених ним
позовних вимогах, а тому і визнає і не
заперечує щодо стягнення із нього в
користь лікарні коштів на
відшкодування витрат понесених
закладом охорони здоров'я на лікування
особи, яка потерпіла від кримінального
правопорушення лише за фактичних два
дня, які остання дійсно перебувала на
стаціонарному лікуванні.

Суд, заслухавши пояснення прокурора,
відповідача, заслухавши пояснення
свідка, оглянувши матеріали справи та
оцінивши докази у їх сукупності вважає,
що позовні вимоги прокурора
Підволочиського району Тернопільської
області в інтересах держави в особі
Підволочиської районної ради
Тернопільської області є підставними
та підлягають до задоволення, виходячи
із наступних міркувань :

Як убачається із матеріалів
кримінального провадження, 05 липня 2014
року близько 20.30 год. між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 виник конфлікт, під час якого
ОСОБА_2 умисно наніс їй удар ногою у
поперекову ділянку зліва від чого вона
впала на землю. Надалі він відібрав у
потерпілої дерев'яну палку, якою умисно
наніс їй удар по спині, а коли вона
перебувала в лежачому положенні на
спині ОСОБА_2 зловив її рукою за
волосся, а іншою рукою умисно наніс їй
ще один удар в потиличну ділянку
голови. В результаті умисних дій ОСОБА_2
потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні
ушкодження у вигляді синця лівої
бокової поверхні живота, яке за
ступенем тяжкості відноситься до
легких тілесних ушкоджень.

В результаті заподіяння тілесних
ушкоджень громадянка ОСОБА_3 у період з
09 липня по 16 липня 2014 року знаходилася
на стаціонарному лікуванні в
хірургічному відділенні
Підволочиської комунальної
центральної районної лікарні.

Факт перебування у період з 09 липня по 16
липня 2014 року ОСОБА_3 на стаціонарному
лікуванні в хірургічному відділенні
Підволочиської комунальної
центральної районної лікарні
стверджується показами даними у
судовому засіданні свідками ОСОБА_3,
котра вказала, що постійно знаходилась
на лікуванні і не відлучалась із
лікарні, показами даними у судовому
засіданні свідком ОСОБА_4, згідно яких
останній повідомив, що являвся
лікуючим лікарем ОСОБА_3 і щоденно
бачив її у відділі, проводив її
опитування, міряв артеріальний тиск,
температуру, та призначав різного роду
аналізи.

Вказані покази свідків логічно та
об'єктивно підтверджуються,
дослідженою та оглянутою у судовому
засіданні медичною картою
стаціонарного хворого № 2195 від 09 липня
2014 року, з виписки якої вбачається, що
хвора поступила із закритою травмою
грудної клітки, внаслідок чого була
направлена у хірургічне відділення
Підволочиської КЦРЛ, де знаходилась на
стаціонарному лікуванні до 16 липня 2014
року. У період з 09 по 16 липня 2014 року
щоденно проходила аналізи, їй щоденно
вимірювався артеріальних тиск,
температура, а також щоденно після
огляду хворої вносились записи щодо
покращення стану її здоров'я.

З відповіді зазначеного лікувального
закладу слідує, що загальна сума
затрачених на лікування громадянки
ОСОБА_3 коштів становить 2087,61 грн., з них
1300,58 грн. - заробітна плата, 459,27 -
нарахування на заробітну плату, 59,19 грн.
медикаменти та перев'язувальні
матеріали, 22,96 грн продукти харчування,
185,80 грн оплата комунальних послуг, 66,81
грн. інші видатки, а тому просить
стягнути з відповідача в користь
держави в особі Підволочиської
районної ради понесені закладом
охорони витрати на лікування
потерпілого від злочину в розмірі 2087,61
грн.

Відповідно до ухвали Підволочиського
районного суду Тернопільської області
від 18 серпня 2014 року кримінальне
провадження відносно ОСОБА_2,
обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України
на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України у
зв'язку з відмовою потерпілої ОСОБА_3
від підтримання обвинувачення у суді у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення. Цивільний
позов прокурора Підволочиського
району в інтересах держави в особі
Підволочиської районної ради
Тернопільської області про
відшкодування витрат понесених
закладом охорони здоров'я на лікування
особи, яка потерпіла від злочину, а саме
стягнення з ОСОБА_2 2087,61 грн. залишено
без розгляду, що не позбавляє його
права звернутися з даним позовом в
порядку цивільного судочинства в
контексті вимог ст. 284 КПК України,
оскільки закриття даного провадження з
підстав вище викладених не являється
реабілітуючою, а тому і позивач може
нести цивільну-правову
відповідальність.

Відповідно до п.п.6 та 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 07 липня 1995 року «Про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину, та судових
витрат» - відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочину можливо лише тоді, коли є
причинний зв'язок між злочинними діями
чи бездіяльністю винною особи та
перебуванням потерпілого на такому
лікуванні. У кримінальному судочинстві
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування потерпілого може
покладатися тільки на ту особу, вина
якої у вчиненні злочину встановлена
обвинувальним вироком суду (у тому
числі без призначення покарання, із
звільненням від покарання, про умовне
засудження чи засудження з відстрочкою
виконання вироку). В усіх інших
випадках, передбачених ч.4 ст.93-1 КПК
України, таке відшкодування
проводиться в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам та майну
фізичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч.1,3 ст. 1206 Цивільного кодексу
України особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину. Якщо лікування проводилося
закладом охорони здоров'я, що є у
державній власності, у власності АРК
або територіальної громади, кошти на
відшкодування витрат на лікування
зараховуються до відповідного бюджету.

За вказаних обставин, суд приходить до
переконання, що в результаті винних дій
відповідача порушені права закладу
охорони здоров'я, які підлягають до
захисту шляхом задоволення позову та
стягнення з відповідача в користь
держави в особі Підволочиської
районної ради понесені закладом
охорони здоров'я витрати на лікування
потерпілої від злочину ОСОБА_3 коштів
в розмірі 2087,61 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 294, п. 4 ст.
295 ЦПК України, ст.ст. 1206, 1166 ЦК України,
п.п.6 та 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 11 від 07 липня 1995 року
«Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину» суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя с. Щаснівка
Підволочиського району Тернопільської
області, і.н. НОМЕР_1, в користь держави в
особі Підволочиської районної ради на
витрат, понесених закладом охорони
здоров'я на лікування потерпілої від
злочину, в розмірі 2087,61 грн., які
зарахувати на рахунок бюджету
Підволочиського району рр0408,
банк одержувача : ГУДКСУ в
Тернопільській області, КБК 24060300, МФО
838012, Код .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
243,60 грн судового збору

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий