СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6087/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 року Самарський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Румянцева О.П.

при секретарі
Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Дніпропетровської
міської ради, треті особи: Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 року представник позивача
звернулась до суду із позовом до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської Ради, третя
особа: Восьма Дніпропетровська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що його
матері ОСОБА_5 на праві власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18.10.2008 року
виданого Восьмою Дніпропетровською
державною нотаріальною конторою після
смерті його батька належало 42/600 частки
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею
0,0742 га, що розташована за тією ж адресою
та була передана для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд. Батькові позивача земельна
ділянка належала на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, виданого на
підставі рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради
народних депутатів від 18.06.1998 року.
Право власності на 42/600 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 мати
позивача зареєструвала в КП
«Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації» ДОР, а право
власності на земельну ділянку
зареєстровано не було. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 померла. Позивач є єдиним
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті матері. 22.08.2014 року він
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на 84/600 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. Постановою
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 27.08.2014 року
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку,
розташовану за адресою АДРЕСА_1, після
смерті матері, оскільки за життя нею не
було зареєстровано її право власності
на спірну земельну ділянку. Позивач
просив суд ухвалити рішення яким,
визнати за ним право власності на
земельну ділянку площею 0,0472 га, що
розташована на території Самарського
району АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_5

Представник позивача ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилася, була
повідомлена належним чином та подала
до суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
розглянути справу за її відсутність.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився але подав до суду
письмові заперечення проти позову в
яких заперечував проти задоволення
позовних вимогна підставі того, що
ОСОБА_5 за життя не отримала державний
акт на право власності на землю, на
момент виникнення правовідносин в неї
не виникло права на земельну ділянку, а
тому земельна ділянка вважається не
успадкована, т.ч. право власності на
земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 не
виникало, а тому не може бути передано
відповідно до спадкового права.

Представник третьої особи Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явилася, повідомлена
належним чином, надіслала на адресу
суду пояснення в яких просила
розглядати справу без участі
представника.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засіданні не з'явились, повідомлені
належним чином, причина неявки суду не
відома.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовної
заяви.

В судовому засіданні було встановлено,
що матері позивача ОСОБА_5 на праві
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 18.10.2008
року, виданого Восьмою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою після смерті її
чоловіка - батька позивача ОСОБА_7, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, належало 42/600 частки
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходяться
в АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею
0,0472 га, що розташована по АДРЕСА_1 та
була передана для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (а.с. 8).

Земельна ділянка площею 0,0472 га
належала батьку позивача на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю, серії ДП Д* №5002, виданого на підставі рішення
виконкому Дніпропетровської міської
ради народних депутатів від 18.06.1998 року
№1156 та зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №015324, 25.07.1998 року,
загальнодержавний кадастровий номер:
:09:042:0003 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с. 4).

Позивач, як спадкоємець першої черги за
законом, згідно зі ст.1261 ЦК України,
прийняв в установленому порядку
спадщину.

Оскільки ОСОБА_5 за свого життя не
зареєструвала земельну ділянку площею
0,0472га, яка розташована по АДРЕСА_1,
державним нотаріусом Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори було відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом (а.с.10).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, їз збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розмішені.

Відповідно до статті 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі: а) придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами; б)
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності; в)
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування; г)
прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.120 Земельного кодексу
України встановлено, що до особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення

Відповідно до ст.131 ЗК України
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Таким чином суд приходить до висновку,
що мати позивача - ОСОБА_5 набула право
власності на спірну земельну ділянку в
порядку спадкування після смерті свого
чоловіка ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд критично ставиться до посилань
відповідача на положення ст.1299 ЦК
України, якою був встановлений
обов'язок спадкоємця зареєструвати
право спадщину, у склад якої входить
нерухоме майно, у органах які
здійснюють державну реєстрацію
нерухомого майна, оскільки зазначену
норму було виключено на підставі
Закону України №402-7 від 04.07.2013 року.

Таким чином враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про
необхідність задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1297 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 120, 131 Земельного Кодексу
України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,0472 га, яка
розташована в АДРЕСА_1,
загальнодержавний кадастровий номер:
:09:042:0003 (84795002), право власності на
яку зареєстровано за ОСОБА_7 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю, серія ДП
Д* №5002, виданого на підставі
рішення виконкому Дніпропетровської
міської Ради народних депутатів від
18.06.1998 року №1156 та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №015324
25.07.1998 року, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
О.П.Румянцев