У Х В А Л А

іменем україни

26 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
приватний нотаріус Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання договору іпотеки та
договору поруки недійсними за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 23 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 22 лютого 2008 року її чоловік,
ОСОБА_7, уклав із публічним акціонерним
товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП
Банк») кредитний договір, відповідно до
умов якого отримав кредитні кошти у
розмірі 56 840 доларів США. На
забезпечення кредитного договору банк
того ж дня уклав із нею договір поруки
та договір іпотеки, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що
вона страждає психічним розладом та
під час укладення зазначених договорів
не могла усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними, а в подальшому
перебувала на стаціонарному лікуванні
у психіатричній лікарні, позивачка
просила визнати договір поруки та
договір іпотеки в частині передачі в
іпотеку Ѕ частини квартири недійсними.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 квітня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано
договір іпотеки від 22 лютого 2008 року,
укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ПАТ
«ОТП Банк», в частині передачі в
іпотеку Ѕ частини квартири АДРЕСА_1
недійсним. Визнано договір поруки від 22
лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та
ПАТ «ОТП Банк», недійсним. Розподілено
судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 23 травня 2014 року рішення
місцевого суду скасовано. Позов ОСОБА_3
залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, й залишити
рішення суду першої інстанції в силі.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що на момент
укладення договорів іпотеки та поруки
ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними, що є
підставою для визнання цих договорів
недійсними.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
залишаючи позов без розгляду на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,
апеляційний суд виходив із того, що
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 03 квітня 2013 року
ОСОБА_3 визнано недієздатною, а, відтак,
вона не мала права звертатися до суду
із позовом, оскільки не мала цивільної
процесуальної дієздатності.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Частиною 1 ст. 310 ЦПК України
встановлено, що рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених ст. ст. 205 і 207 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо заяву подано
особою, яка не має цивільної
процесуальної дієздатності.

З аналізу наведеної норми
процесуального права можна дійти
висновку про те, що для залишення
позову без розгляду цивільна
процесуальна недієздатність особи
повинна існувати на час його
пред'явлення.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична
особа визнається недієздатною з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про це.

Позов ОСОБА_3 було пред'явлено у липні
2010 року, а недієздатною її визнано лише
03 квітня 2013 року, тобто майже через три
роки після звернення до суду.

При цьому апеляційний суд не встановив
факту відсутності цивільної
процесуальної дієздатності ОСОБА_3 на
час пред'явлення позову, а, відтак,
передчасно застосував до спірних
правовідносин п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
та залишив її позов без розгляду.

Крім того, апеляційний суд не врахував
того, що згідно з ч. 1 ст. 304 ЦПК України
справа розглядається апеляційним
судом за правилами, встановленими для
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками і доповненнями,
встановленими цією главою.

Статтею 306 ЦПК України на стадії
апеляційного провадження позивачеві
надано право відмовитися від позову, а
сторонам - укласти мирову угоду.

Отже, лише вказані диспозитивні права
учасника процесу можуть бути
реалізовані на стадії апеляційного
провадження із застосуванням положень
ст. 310 ЦПК України.

При застосуванні положення п. 1 ч. 1 ст. 207
ЦПК України, враховуючи, що зазначені
обставини виникли після пред'явлення
позову, апеляційний суд не звернув
уваги на вимоги п. 5 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України.

Прохання касаційної скарги про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін задоволенню не
підлягає, оскільки апеляційний суд
закрив провадження у справі не
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення районного
суду.

Ураховуючи те, що ухвала апеляційного
суду суперечить ст. 304 ЦПК України, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
її скасування із передачею справи до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 23 травня 2014 року скасувати,
справу передати для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська