АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3253/2014
Головуючий в І інстанції Стамбула Н.В.
Доповідач: Лісова Г.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової
Г.Є.Суддів:Семиженка Г.В. Бугрика В.В.При
секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ПАТ «Мегабанк»
на заочне рішення Комсомольського
районного суду м.Херсона від 6
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, до
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 про визнання частково
недійсним попереднього договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
стягнення завдатку

В С Т А Н О В И Л А:

7.08.2013 року ОСОБА_5, який діє від
імені ОСОБА_6, звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 про визнання частково
недійсним попереднього договору
купівлі-продажу нерухомого майна,
стягнення завдатку та додаткової суми
у розміру завдатку, посилаючись на те,
що відповідачі є співвласниками
квартири АДРЕСА_1.

16.06.2012 року між його довірителем
ОСОБА_6 та відповідачами було досягнуто
усіх істотних умов щодо придбання
зазначеної квартири та укладено
попередній договір купівлі-продажу
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 за
реєстровим №3202.

Відповідно до п.5.1. попереднього
договору відповідачі отримали від
позивача 160000 грн. завдатку, що
еквівалентно на час укладення
попереднього договору 20000 дол. США.

Пунктом 5.3 попереднього договору
передбачено, що у разі невиконання
договору продавцями вони повертають
покупцю протягом 3 днів з дати
встановленої п.6.1 договору суму
еквівалентну 25000 дол. США.

Оскільки відповідачі
відмовляються від нотаріального
посвідчення основного договору
купівлі-продажу квартири, посилаючись
на те, що позивач повинен їм ще
доплатити 3000 дол. США до обумовленої в
попередньому договорі ціни у розмірі
37000 дол. США, та з огляду на положення ч.1
ст.571 ЦК України позивач просив визнати
недійсним п.5.3, укладеного 16 червня 2012
року ОСОБА_7, яка діяла також від імені
ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 і нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстровим №3202.
попереднього договору купівлі-продажу
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 завдаток у
розмірі 160000 грн. та додатково 160000 грн.
суму у розмірі завдатку, а також
понесені судові витрати у розмірі 3314
грн.

Заочним рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 6
листопада 2013 року позов задоволено.

Визнано недійсним п.5.3 укладеного 16
червня 2012 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_11
(в особі його уповноваженого
представника ОСОБА_7), як продавця та
ОСОБА_6 як покупцем нотаріально
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 за реєстровим номером
№3202 попереднього договору
купівлі-продажу трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_1.

Стягнено солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 суму
виплаченого завдатку у розмірі 160000 грн.
та додатково 160000 грн. -суму у розмірі
завдатку.

Стягнено солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 3314,70 грн.
понесених судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення
суду ПАТ «Мегабанк», яке вважає, що
зазначеним рішенням порушуються права
банку, просить його скасувати в частині
стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
додатково 160000 грн. суми у розмірі
завдатку та ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову ОСОБА_6 в цій
частині відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

У судовому засіданні представник
ПАТ «Мегабанк» апеляційну скаргу
підтримав з підстав викладених у ній,
просить рішення суду в оскаржуваній
частині скасувати як незаконне.

Представник позивача ОСОБА_5
апеляційну скаргу не визнав, просить її
відхилити, посилаючись на те, що права
банку зазначеним рішенням не
порушуються та що рішення є законним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання недійсним п.5.3 попереднього
договору купівлі-продажу та про
повернення завдатку, суд виходив з
того, що оскільки відповідачі
ухилилися від нотаріального
посвідчення основного договору
купівлі-продажу, то повинні повернути
позивачу завдаток та додатково
сплатити суму у розмірі завдатку
відповідно до вимог ч.1 ст.571 ЦК України,
а не по п.5.3 попереднього договору, який
суперечить положенням ч.1 ст.571 ЦК.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом 16 червня 2012 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9
було укладено попередній договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 і зареєстрований у
реєстрі за №3202. Згідно з п.п1,1, 6.1
указаного договору сторони
зобов'язувалися 30 червня 2012 року
укласти договір купівлі-продажу
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1
загальною площею 68,2 кв.м.

У визначений попереднім договором
строк основний договір купівлі-продажу
укладений не був.

Пунктом 5.3 попереднього договору
передбачено, що у випадку невиконання
цього договору продавцями вони
зобов'язуються повернути покупцю
протягом 3 днів з дати встановленої п.6.1
цього договору суму в розмірі, що буде
еквівалентна 25000 доларів США.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання п.5.3 попереднього договору
недійсним, суд першої інстанції
виходив з того, що за змістом він
суперечить положенням ч.1 ст.571 ЦК
України, а також дійшов висновку, що
оскільки відповідачі ухилилися від
укладення основного договору, то до них
повинні бути застосовані правові
наслідки передбачені ч.1 ст.571 ЦК
України, згідно з якою, якщо порушення
зобов'язання сталося з вини боржника,
завдаток залишається у кредитора. Якщо
порушення зобов'язання сталося з вини
кредитора, він зобов'язаний повернути
боржникові завдаток та додатково
сплатити суму у розмірі завдатку або
його вартості.

Проте судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором. Зобов'язання, встановлене
попереднім договором, припиняється,
якщо основний договір не укладений
протягом строку (у термін),
встановленого попереднім договором,
або якщо жодна із сторін не направить
другій стороні пропозицію про його
укладення.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу
квартири, який за своєю формою та
змістом відповідав би вимогам закону,
між сторонами у справі укладений не
був, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
лише домовилися укласти такий договір
в майбутньому, передана ОСОБА_6
відповідачам грошова сума в розмірі
160000 грн. є авансом, який підлягає
поверненню позивачу, тому висновок
суду першої інстанції з приводу того,
що зазначена сума є завдатком за
попереднім договором в силу ст.570 ЦК
України та що відповідачі повинні
повернути не лише завдаток, а й
додатково сплатити суму у розмірі
завдатку, тобто ще 160000 грн. є
помилковим.

При вирішенні даного спору судом
першої не було враховано зазначених
вимог закону та неправильно
застосовано норми матеріального права,
оскільки стягнення з особи подвійної
суми завдатку застосовується лише в
тих випадках, коли між сторонами було
укладено договір, але він не
виконується з вини якоїсь із сторін,
однак по спливу передбаченого
попереднім договором строку основний
договір купівлі-продажу між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 трьохкімнатної
квартири АДРЕСА_1 укладений не був, а
тому апеляційну скаргу слід
задовольнити, рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
додатково 160000 грн. суми у розмірі
завдатку скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні цих
позовних вимог відмовити.

В решті рішення залишити без змін
як таке, що не оскаржується.

Доводи представника позивача
ОСОБА_5 про те, що ПАТ «Мегабанк» не є
особою, якій надано право апеляційного
оскарження рішення, оскільки банк не
брав участі у справі, і суд не вирішив
питання про його права та обов'язки, не
можуть бути прийняті до уваги з таких
підстав.

Так, в апеляційній скарзі ПАТ
«Мегабанк» посилається на те, що
рішенням суду вирішено питання про їх
права й обов'язки, оскільки з ОСОБА_9
стягнено солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, на
користь банку заборгованість за
кредитним договором в розмірі 14239,99 дол.
США та 28429,79 грн. за рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 10.12.2012 року. Ухвалою цього ж
суду від 22.06.2012 року на забезпечення
позову про стягнення заборгованості за
кредитним договором був накладений
арешт на належну на праві власності
відповідачам ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_7
квартиру АДРЕСА_1.

14.03.2014 року відкрито виконавче
провадження на виконання судового
рішення про стягнення з відповідачів
на користь банку заборгованості по
кредиту та здійснюється реалізація
належного відповідачам майна, квартири
АДРЕСА_1. Необґрунтоване збільшення
оскаржуваним рішенням суми боргу
відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_12
перед ОСОБА_6 на 160000 грн. порушує їхні
права як стягувачів у виконавчому
провадженні, боржниками в якому є
відповідачі у даній справі, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_12

Зазначені обставини
підтверджуються долученими до
апеляційної скарги доказами,
дослідивши які колегія суддів вважає,
що висновок суду першої інстанції про
те, що відповідачі ухилялися від
укладення основного договору
купівлі-продажу не відповідає
дійсності, так як основний договір
купівлі-продажу мав бути укладений 30
червня 2012 року, проте уже 22 червня 2012
року був накладений арешт на спірну
квартиру належну відповідачам на праві
власності на забезпечення позову ПАТ
«Мегабанк» до ОСОБА_9, ОСОБА_8., ОСОБА_7,
ОСОБА_13 про стягнення заборгованості
по кредиту.

За таких обставин колегія
суддів приходить до висновку, що доводи
представника позивача щодо
відсутності у банка права апеляційного
оскарження рішення не відповідають
обставинам справи та не ґрунтуються на
законі.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК
України, ст.570 ЦК України, колегія
суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Мегабанк»
задовольнити.

Заочне рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 06
листопада 2013 року в частині стягнення
додатково 160000 грн. грошових коштів у
розмірі суми завдатку скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
про стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
додаткової суми у розмірі 160000 грн.
завдатку відмовити.

Заочне рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 06
листопада 2013 року в частині стягнення
судових витрат змінити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 1714,07
грн. понесених судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді