Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2014 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Поліщук В.В.

при секретарі - Діхтяренко М.Ф.,

з участю представника відповідача -
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гайвороні
цивільну справу за позовом ПАТ
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості за рахунок предмета
іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України»
звернувся до Гайворонського районного
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості за рахунок
предмета іпотеки.

Позов мотивований тим, що статтями 4, 7
Закону України "Про банки і банківську
діяльність" передбачено, що банківська
система України складається з
Національного банку України та інших
банків, що створені і діють на
території України. Державний банк - це
банк, сто відсотків статутного
капіталу якого належить державі.
Державний банк засновується за
рішенням Кабінету Міністрів України.
При цьому в Законі України про
Державний бюджет на відповідний рік
передбачаються витрати на формування
статутного капіталу державного банку.
Відповідно до п. 20 Статуту АТ "Державний
ощадний банк України" прибуток Банку
формується за рахунок доходів,
одержаних внаслідок провадження ним
діяльності, і визначається відповідно
до законодавства. В дохід
зараховуються кошти, одержані від
фізичних осіб за укладеними кредитними
договорами, відсотки за користування
кредитними коштами та інше. Прибуток
після сплати податків та інших
обов'язкових платежів підлягає
розподілу та використовується на
створення сприятливих умов для
розвитку економіки та підтримки
вітчизняного товаровиробника,
кредитно-фінансової підтримки
процесів структурної перебудови,
зміцнення та реалізації виробничого
потенціалу галузей економіки, розвиток
ощадної справи.

Публічне акціонерне товариство
"Державний ощадний банк" є державним
банком, утвореним відповідно до
розпорядження Президента України від
20.05.99 № 106, постанови Кабінету України
від 21.05.99 № 876 шляхом перетворення
Державного спеціалізованого ощадного
банку України у Державний ощадний банк
України з організаційно-правовою
формою - публічне акціонерне
товариство, який зареєстровано
Національними банком України 26.05.99 за №
4 і назву якого змінено на АТ "Державний
ощадний банк України", що зареєстровано
Національним банком України 28.12.99 року.

Відповідно до Закону України "Про
акціонерні товариства" змінено назву
відкрите акціонерне товариство на
публічне акціонерне товариство,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.2011 р. № 502 із
внесенням змін до установчих
документів 07.06.2011 р.

Банк є правонаступником Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України,
зареєстрованого Національним банком
України 31.12.91 за №4.

Засновником банку є держава в особі
Кабінету Міністрів України.

Держава здійснює та реалізує
повноваження власника щодо акцій, які
їй належать у статутному капіталі
банку, через органи управління банку.
Банк є юридичною особою, може від свого
імені набувати майнових і особистих
немайнових прав, у тому числі укладати
договори (угоди, контракти), бути
позивачем (учасником судового
розгляду) в судах загальної юрисдикції,
в тому числі господарському, або
третейських судах.

Метою діяльності банку є одержання
прибутку від виконання банківських
операцій та провадження іншої
діяльності відповідно до
законодавства, створення сприятливих
умов для розвитку економіки та
підтримки вітчизняного
товаровиробника, кредитно-фінансова
підтримка процесів структурної
перебудови, зміцнення та реалізація
виробничого потенціалу галузей
економіки, розвиток ощадної справи.

Філія - Кіровоградське обласне
управління є відокремленим
структурним підрозділом АТ "Ощадбанк",
не має статусу юридичної особи і
здійснює банківську діяльність від
імені та в інтересах банку на території
Кіровоградської області на підставі
положення відповідно до статуту банку
вимог законодавства.

18.10.2006 року між "Державний ощадний банк
України" та ОСОБА_2 було укладено
договір кредитний договір № 71, згідно
якого останньому було надано кредит в
сумі 25 000,00 гривень на 5 років, з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 17 жовтня 2011р, з відсотковою
ставкою 19% річних, відповідно до п. 1.1, 1.2
кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3 надання кредиту
здійснюється одноразово з кредитного
рахунку АТ «Ощадбанк» готівкою
протягом 1 (одного) робочого дня з
моменту виконання позичальником умов,
що зазначені в п. 1.4 Договору.

П. 1.5 передбачено що позичальник
зобов'язується щомісячно до 25 числа,
наступного за звітним, проводити
погашення кредиту рівними частинами в
сумі 416,00 грн. та сплачувати проценти,
нараховані банком на залишок
заборгованості за кредитом, шляхом
внесення готівки до каси банку або
шляхом безготівкових перерахувань
починаючи з 18 листопада 2006 року на
відповідні рахунки позичальника,
відкриті у АТ «Ощадбанк». Останній
платіж в рахунок погашення кредиту та
сплати нарахованих банком процентів
здійснити не пізніше 17 жовтня 2011р.

Відповідно до п. 1.4.2 укладено в
забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором договору іпотеки
нерухомого майна, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

п. 1.5 передбачено що позичальник
зобов'язується щомісячно до 25 числа
місяця, наступного за звітним,
проводити погашення кредиту рівними
частинами в сумі 416,00 грн. та сплачувати
проценти, нараховані банком на залишок
заборгованості за кредитом, шляхом
внесення готівки до каси банку або
шляхом безготівкових перерахувань
починаючи з 18 листопада 2006 року на
відповідні рахунки позичальника,
відкриті у АТ «Ощадбанк». Останній
платіж в рахунок погашення кредиту та
сплати нарахованих банком процентів
здійснити не пізніше 17 жовтня 2011 року.

Відповідно до п. 4.2.1 Банк має право
вимагати від позичальника належного
виконання останнім взятих на себе
зобов'язань по цьому договору.

п. 4.2.2 при виникненні простроченої
заборгованості за кредитом чи
процентами а також в інших випадках,
передбачених цим договором, вимагати
дострокового повернення кредиту та
нарахованих процентів та інших
платежів за цим договором, та стягнути
заборгованість за договором в
примусовому порядку, в тому числі,
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Позичальник зобов'язаний повернути
кредит в сумі 25000,00 грн. своєчасно
сплачувати проценти за користування
кредитом, своєчасно сплачувати
комісійні винагороди встановлені цим
договором, а у випадку невиконання або
неналежного виконання взятих на себе
зобов'язань по цьому договору сплатити
штрафні санкції, у строки та на умовах
що визначені цим договором.

За невиконання або неналежне виконання
взятих на себе зобов'язань по цьому
договору сторони несуть
відповідальність в порядку та на
умовах, обумовлених в цьому договорі та
чинним законодавством України та
відшкодовують завдані збитки понад
неустойку (пеню, штраф) відповідно до п.
5.1 кредитного договору.

За порушення взятих на себе зобов'язань
по поверненню основної суми кредиту
своєчасній сплаті процентів за
користування кредитом, комісійних
винагород та інших платежів за цим
договором, позичальник зобов'язується
сплатити банку пеню в розмірі 0,05% від
суми несплаченого платежу, за кожний
день прострочення.

Відповідно до п. 1.4.2 укладено в
забезпечення виконання зобов'язань за
цим договором договору іпотеки
нерухомого майна, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору
від 18.10.2006 р. іпотекодавець з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язань, що випливає з кредитного
договору, передає в іпотеку, а
іпотекодержатель цим приймає в іпотеку
в порядку і на умовах, визначених у
цьому договорі, належне іпотекодавцеві
на праві власності майно - «предмет
іпотеки» житловий будинок.

Згідно п. 6.1 іпотечного договору
іпотеко держатель набуває право
звернення стягнення на предмет іпотеки
у випадку, якщо у момент настання
строку платежу зобов'язання (або
відповідна його частина) не буде
виконано, а також у будь-який час
незалежно від настання строку платежу,
в т ому числі в повному обсязі, у
випадку невиконання іпотекодавцем
будь-якого з своїх обов'язків,
передбачених цим договором або
кредитним договором, а рівно у
випадках, якщо будь-яка з гарантій
наданих іпотекодавцем у відповідності
з цим договором виявиться (стане)
недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про іпотеку» за рахунок предмета
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Також відповідно до ч.1 ст.12 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

У зв'язку з невиконанням позичальником
умов кредитного договору банком було
подано позовну заяву про стягнення
заборгованості в сумі 18 646,90 грн. з них:
прострочений борг - 12 070,00 грн., відсотки
- 4 603,45 грн., пеня - 1 973,45 грн.

16 березня 2010 року Гайворонським
районним судом Кіровоградської
області винесено рішення яким позовні
вимоги банку задоволено та стягнуто
заборгованість в сумі 18 646,90 грн.

Гайворонським районним судом
Кіровоградської області було видано
виконавчі листи про стягнення
заборгованості з позичальника.

30.03.2010р. банком було направлено
виконавчий лист до державної
виконавчої служби Гайворонського
району.

13.04.2010р. державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Відповідно до даної
постанови боржнику встановлено строк
на добровільне виконання до 20.04.2010р. У
встановлений строк боржником
добровільно рішення не було виконано.

05.06.2012р. державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби було
повторно винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
було встановлено строк на добровільне
виконання в 7-денний термін з дня
отримання постанови. Боржник
добровільно рішення не було виконано.

07.07.2012р. державним виконавцем було
винесено постанову про звернення
стягнення на заробітну плату,
проводити щомісячне утримання з пенсії
ОСОБА_2, що належить до виплати після
відрахування податків в розмірі 20% до
погашення боргу в сумі 15 611,72 грн.
починаючи з 01.08.2012 року.

У зв'язку з невиконанням умов
кредитного договору після винесення
попереднього рішення заборгованість
ОСОБА_2 збільшилась становить 21 419,39 грн.
з них: прострочений борг - 7 944,00 грн.;
відсотки - 963,28 грн.; пеня - 12 512,11 грн.;

Відповідно договору іпотеки
іпотекодержатель має право звернути
стягнення на предмет іпотеки у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язання за кредитним договором.

У випадку невиконання чи неналежного
виконання іпотекодавцем зобов'язання в
цілому або його частини,
іпотекодержатель реалізує своє право
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Зазначене передбачено
укладеним договором іпотеки та ст. 589 ЦК
України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Зазначене передбачено
укладеним договором іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
буде здійснено за рішенням суду,
відповідно ст.ст. 54, 62, 63 Закону України
«Про виконавче провадження».

З метою досудового врегулювання спору
позичальнику було направлено лист -
вимогу про усунення порушення. Але до
цього часу заборгованість не погашено.

Пунктом 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» визначено, що
вимога заставодержателя про звернення
стягнення на предмет застави
оплачується судовим збором як вимога
немайнового характеру, якщо така
вимога пред'явлена після вирішення
вимоги про виконання основного
зобов'язання (стягнення заборгованості
тощо). З огляду на те, що рішенням
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 15.03.2010р.
стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором в сумі 18 646, 90 грн. і
банком було сплачено судовий збір як за
вимогу майнового спору, то при поданні
даного позову, про звернення стягнення
на іпотечне майно, банк має право
оплачувати судовий збір як з вимоги
немайнового характеру в сумі 243,60грн.

Представник позивача ПАТ «Державний
ощадний банк України» Євенко Л.А. в
судовому зсіданні позовні вимоги
підтримала та просить їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав. Представник позивача
адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні
пояснила, що позивач позов не визнає з
наступних підстав. 18.10.2006 року між
"Державний ощадний банк України" та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 71, згідно якого останньому було
надано кредит в сумі 25 000,00 гривень на 5
років, з терміном остаточного
погашення кредиту не пізніше 17 жовтня
2011р, з відсотковою ставкою 19% річних, та
договір іпотеки, зареєстрований в
реєстрі за №3225, за яким предметом
іпотеки є житловий будинок з
відповідними господарсько-побутовими
будівлями АДРЕСА_1 та належить
Іпотекодавцеві на праві приватної
власності. Однак договір іпотеки не був
погоджений у встановленому порядку
Органом опіки та піклування, тому це
порушує конституційні права
неповнолітньої ОСОБА_5.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 18.10.2006 року між
"Державний ощадний банк України" та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№ 71, згідно якого останньому було
надано кредит в сумі 25 000,00 гривень на 5
років, з терміном остаточного
погашення кредиту не пізніше 17 жовтня
2011р, з відсотковою ставкою 19% річних,
відповідно до п. 1.1, 1.2 кредитного
договору (а.с. 11-13). Того ж дня з метою
забезпечення зобов'язань по кредитному
договору між "Державний ощадний банк
України" та ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки, (а. с. 15-17),
зареєстрований в реєстрі за №3225, за
яким предметом іпотеки є житловий
будинок з відповідними
господарсько-побутовими будівлями
АДРЕСА_1 та належить Іпотекодавцеві
на праві приватної власності (а.с. 15-17).
Однак договір іпотеки не був
погоджений у встановленому порядку
Органом опіки та піклування, завданням
якого є захист прав неповнолітніх та
малолітніх дітей при вирішенні питання
розпорядження майном, яким вони
володіють чи користуються.

Відповідно до ч.6 ст. 203 ЦК України
правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, не мають права
без дозволу органів опіки і піклування
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню або
спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін,
відчуження житла, зобов'язуватися від
імені дитини порукою, видавати
письмові зобов'язання.

Одним із правочинів, які не можуть
вчиняти батьки без дозволу органів
опіки та піклування відповідно до
ст. 177 Сімейного кодексу України є
відмова від майнових прав дитини, до
яких відноситься, зокрема, і право
користуватися жилим приміщенням,
оскільки відповідно до частин 2 та 3
ст. 18 Закону України «Про охорону
дитинства» діти - члени сім'ї наймача
або власника житлового приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ОСОБА_2, має у власності один
житловий будинок (а.с. 64) іншого житла не
має.

В зазначеному будинку згідно довідки
Хащуватської сільської ради проживає
неповнолітня донька відповідача
ОСОБА_5 (а.с. 62, 63).

З матеріалів справи вбачається, що
договір іпотеки не був погоджений у
встановленому порядку з органом опіки
та піклування.

Договір іпотеки був укладений
сторонами всупереч вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК
України, а тому надання судом дозволу
на стягнення заборгованості за рахунок
іпотечного майна може унеможливити
користування цим майном
неповнолітньою ОСОБА_5 або залишити її
без житла.

З огляду на викладене суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, у разі відмови
в задоволенні позову не підлягають
стягненню з відповідача судові витрати
по справі в сумі - 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215, ЦПК України

ст.ст. 3, 29, 203 ЦК
України

ст.ст. 7, 177 СК України, -

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову
ПАТ "Державний ощадний банк України" до
ОСОБА_2 про стягнення з нього на користь
Публічного Акціонерного Товариства
"Державний ощадний банк України"
заборгованості у розмірі 21419,39 гривень
за рахунок іпотечного майна, а саме:
житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
проведення прилюдних торгів.

В задоволенні позову ПАТ "Державний
ощадний банк України" до ОСОБА_2 про
стягнення судових витрат у розмірі 243
гривні 60 копійок відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції (Гайворонський
районний суд), шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
В. В. Поліщук

Дата документу 17.11.2014