Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4802/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко Л.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, ПАТ «ФідоБанк», ОСОБА_7, треті
особи Ленінський ВДВС Запорізького
МУЮ, Орджонікідзевський ВЛВС
Запорізького МУЮ, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 про визнання права
власності та зняття арешту з майна ,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ПАТ
«ФідоБанк», ОСОБА_7 про визнання права
власності та зняття арешту з майна.

В обгрунтування позову вказав, що 14
грудня 2011 року він разом з дружиною
купив у ОСОБА_6 земельну, ділянку,
площею 0,0800 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 за 87000 гривень. Оформив
угоду купівлі-продажу нотаріально у
нотаріуса ОСОБА_8, зареєстрував в
реєстрі за №12793.

01.03.2014 року він звернувся до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Запорізького МУЮ
із заявою про проведення державної
реєстрації права власності на спірну
ділянку, але отримав рішення про
відмову у реєстрації від 7.03.2014 року,
оскільки в Державному реєстрі
міститься арешт на ОСОБА_6 за № 2221713 від
22.08.2013 року.

Оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1
перебуває під арештом та забороною
відчуження без достатніх підстав, так
як на даний час належить йому, просив
визнати за ним право власності на
земельну ділянку, площею 0,0800 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :04:041:0354. Зняти
арешт із земельної ділянку и,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0800 га, кадастровий номер
231000000:04:041:0354, накладений
Орджонікідзевським ВДВС Запорізького
МУЮ 7.03.2012 року, та 23.08.2012 року. Зняти
арешт, накладений постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
Запорізького МУЮ 22.07.2013 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Знято арешт із земельної ділянки,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,0800 га, кадастровий номер
231000000:04:041:0354, накладений
Орджонікідзевським ВДВС Запорізького
МУЮ 7.03.2012 року, та 23.08.2012 року.

Знято арешт, накладений постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
Запорізького МУЮ 22.07.2013 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
в особі представника ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін,якщо
визнає,що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи 14
грудня 2011 року був укладений договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,0800 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_5 купив за 87000
гривень вищевказану земельну ділянку у
ОСОБА_6 Оформив угоду купівлі-продажу
нотаріально у нотаріуса ОСОБА_8,
зареєстрував в реєстрі за №12793.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 640 ЦК України
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або державній реєстрації,
є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
держаної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення ,і держаної реєстрації - з
моменту держаної реєстрації.

Разом з тим, а ні діючим законодавством
ані договором не встановлені конкретні
строки для державної реєстрації угоди.

За вимогами ч.2 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить засадам
цивільного судочинства.

На час реєстрації угоди арештів не
було, що підтверджено витягом з
Державного реєстру заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 14.12.2011 року, докази яки б свідчили
про укладання вказаної угоди з метою
майбутнього ухилення продавця за
договором від виконання будь - яких
боргових зобов'язань відсутні.

Таким чином наявність арешту на
земельну ділянку позбавляє позивача
використання свого інтересу на
державну реєстрацію договору та
набуття права власності на земельну
ділянку.

Рішення суду в частині відмови у
визнанні права власності на земельну
ділянку не оскаржене і відповідає
вимогам закону.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права,які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2014 року
по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: