З А О Ч Н Е Р І ШЕ Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Пров. №2/668/2533/14
20.11.2014 року Суворовський районний суд
міста Херсона у складі:
Головуючого - судді Гонтар
При секретарі - Остапенко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом, у позовній заяві
позивач просить стягнути солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь борг
за договором позики в розмірі 430051,51
грн. з яких 370000,00грн. сума основного
відповідачів суму витрачену на оплату
судових витрат у розмірі 3654,00 грн.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, на адресу суду надійшла
заява від представника за містом якої
вбачається, що він просить слухати
справу за відсутності позивача та його
представника, позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
Відповідачі в судове засідання
не з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином. Про причини неявки суду
не повідомили, заяви про розгляд справи
з його відсутності на адресу суду не
надходило. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК
Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного, як встановлено
і підтверджується наявними у справі
доказами, 16.10.2011 року ОСОБА_1 було
передано ОСОБА_2 грошові кошти у
розмірі 370000,00 грн., що на той час було
відповідач зобов'язався повернути по
першій вимозі, що підтверджується
письмовою розпискою від 16.10.2011 року, яка
містяться в матеріалах справи.
Відповідачу на домашню адресу
13.12.2012 року надсилалась вимога про
повернення позики, з пропозицією
повернути суму позики у тридцятиденний
Судом встановлено, що відповідач
у строки, передбачені п.2 ч.1 ст 1049 ЦК
України, не повернув борг і таких
доказів, щодо виконання зобов'язань,
останній не надав суду.
Відповідно до ст.625 ЦК України -
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК
України, за договором позики одна
сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками. Договір позики укладається у
письмовій формі. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Договір позики укладений між
сторонами у письмовій формі містять
усі зазначені у ст. 1046 ЦК України умови,
зокрема про отримання виробу із
зобов'язанням його повернути.
З урахуванням зазначених норм,
сума загального боргу відповідача за
договорами позики складає 370000,00 грн.
Відповідно до розрахунку трьох
відсотків річних, який розрахований
позивачем на день подання позовної
заяви, за договором позики за період
прострочення з 05.02.2013 року по 28.07.2014 року
Відповідно до розрахунку індексу
грн. з розрахунку 370000 грн. х1,1118=413660 -370000 =
Таким чином, сума боргу
відповідача за договором позики
становить 430051,51 грн., з яких 370000,00 грн.
Відповідно ст.526 ЦК України -
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Відповідно ст.527 ЦК України -
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
Відповідно ст.530 ЦК України - якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України -
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
За таких обставин на користь
позивача з відповідача ОСОБА_2
підлягають стягненню грошові кошти у
розмірі 430051,51 грн. та судові витрати у
розмірі 3654,00 грн.
Стосовно вимог позивача про
стягнення зазначеної суми солідарно з
подружжя, оскільки він вважає, що
грошові кошти за договором позики
відповідач-1 ОСОБА_2 , використав на
потребу сім'ї. Відтак, відповідачі
повинні нести солідарний обов'язок за
невиконання зобов'язань за договором,
судом встановлено наступне.
Як зазначив позивач, посилаючись
на положення ч.2 ст. 65 СК України,
відповідачі мають нести солідарну
відповідальність, приймаючи до уваги,
що договір позики укладено в інтересах
сім'ї, гроші отримані позичальником є
спільним майном подружжя,
використаного в інтересах сім'ї, а
тому відповідно до частини першої ст.
543 ЦК України у разі солідарного
обов'язку боржників обох з подружжя
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від обох з подружжя, так і від
будь-кого з них окремо.
Дослідивши зібрані судом докази,
суд дійшов висновку про недоведеність
викладених позивачем вищенаведених
обставин, так як викладені позивачем
обставини на підтвердження доводів, що
отримані відповідачем за борговою
розпискою гроші були використані у
інтересах сім'ї не знайшли
підтвердження у судовому засіданні.
Таким чином посилання позивача на
ч.1 ст.543 ЦК України про солідарний
обов'язок боржників з врахуванням
статей Сімейного Кодексу України про
відповідальність обох подружжя за
договорами, то зазначеними положеннями
передбачено в усіх випадках, що такі
договори укладались в інтересах сім'ї
та що одержане за договором,
використано на потреби сім'ї.
За наведених обстави, суд дійшов
висновку про відмову у стягненні
солідарно з відповідачів боргу за
договором позики з позичальником
ОСОБА_2, за недоведеністю.
Відповідно до ст.88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевказане, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 57-60, 81, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК
України

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за договором
позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 борг у сумі 430051,51 грн.
(чотириста тридцять тисяч п'ятдесят
одна грн. 51 коп).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН. НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 витрати по оплаті
судового збору в розмірі 3654,00 грн. (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00
коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

СуддяД. О. Гонтар