Справа № 274/5194/14-ц Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області Корбут В.В.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.

розглянувши цивільну справу за
позовомОСОБА_1,доОСОБА_2пророзірвання
шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у
якому просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 26.08.2006 р. Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області, актовий запис № 585 в Книзі
реєстрації шлюбів, стягувати з ОСОБА_2
на її користь аліменти на утримання
сина - ОСОБА_3, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісяця,
починаючи від дня пред'явлення позову
до суду і до досягнення дитиною
повноліття, стягнути з ОСОБА_2 державне
мито, яке підлягає стягненню при
реєстрації розірвання шлюбу.

ОСОБА_2 позов визнав.

Судом з'ясовано, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
26.08.2006 р. Міським відділом реєстрації
актів цивільного стану Бердичівського
міськрайонного управління юстиції
Житомирської області було
зареєстровано шлюб, про що в Книзі
реєстрації шлюбів зроблено актовий
запис № 585, вони є батьками дитини - сина
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.
с. 5, 7)

Відповідно до частини третьої статті 51
Конституції України сім'я, дитинство,
материнство і батьківство
охороняються державою.

Разом з тим, згідно з частиною першою
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Звернення ОСОБА_1 з позовом з вимогою
про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та
визнання останнім цього позову
свідчать про те, що подальше спільне
життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і збереження
їхнього шлюбу суперечило б їхнім
інтересам та інтересам їхньої дитини,
що мають істотне значення, такий шлюб
не ґрунтувався б на вільній згоді
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Частиною другою статті 112 Сімейного
кодексу України передбачено, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про наявність законних
підстав для задоволення позову ОСОБА_1
в частині вимоги про розірвання шлюбу,
зареєстрованого з ОСОБА_2.

Статтею 180 Сімейного кодексу України
визначено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Тобто ОСОБА_3 зобов'язаний утримувати
свою дитину - сина ОСОБА_3, до досягнення
останнім повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181
Сімейного кодексу України встановлено,
що способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 183
Сімейного кодексу України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Частиною першої статті 191 Сімейного
кодексу України передбачено, що
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

З позовної заяви випливає та ОСОБА_3 під
час встановлення його особи повідомив,
що він офіційно працевлаштований,
тобто має регулярний, стабільний
заробіток (доход).

Зважаючи на це, а також на те, що ОСОБА_3,
як зазначалось вище, визнав позов, суд
вважає, що аліменти, які має сплачувати
ОСОБА_3 на утримання дитини, можуть бути
визначені у розмірі 1/4 частки його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку.

Таким чином, наявні законні підстави
для часткового задоволення позову
ОСОБА_1 в частині вимоги про стягнення
аліментів, а саме - на її користь з
ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти
на утримання сина - ОСОБА_3, у розмірі 1/4
частки його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, починаючи
від дня пред'явлення позову.

Разом з тим, позов ОСОБА_1 в частині
вимоги про стягнення з ОСОБА_3
державного мита, яке підлягає
стягненню при реєстрації розірвання
шлюбу, суперечить законодавству
України, оскільки останнім не
передбачено стягнення державного мита
при реєстрації розірвання шлюбу.

Частиною четвертою статті 174
Цивільного процесуального кодексу
України визначено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Виходячи з наведеного та зважаючи, що
визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 частково
суперечить закону, але не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд задовольняє позов у тій частині, у
якій для цього наявні законні підстави
(про ці підстави зазначено вище).

Пунктом 1 частини першої статті 367
Цивільного процесуального кодексу
України встановлено , що суд допускає
негайне виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає допущенню до негайного
виконання.

Відповідно до частини першої статті 79
Цивільного процесуального кодексу
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
у якості відшкодування судових витрат
підлягають стягненню грошові кошти у
розмірі 121,80 грн.

Крім того, з ОСОБА_2 в дохід держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (за позовною вимогою
про стягнення аліментів), оскільки
ОСОБА_1 від сплати цього судового збору
звільнена на підставі пункту 3 частини
першої статті 5 Закону України "Про
судовий збір".

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 64, 77, 88, 174, 208, 209, 212 - 215, 367 Цивільного
процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 26.08.2006 р. Міським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Бердичівського міськрайонного
управління юстиції Житомирської
області, актовий запис № 585 в Книзі
реєстрації шлюбів, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частки його заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 16.09.2014 р. і до досягнення
сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
якості відшкодування судових витрат
121,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В.
Корбут