Номер провадження: 22-ц/785/7764/14
Головуючий у першій інстанції Донцов
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області - Румейка В`ячеслава
Павловича на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 18 квітня 2014
року по справі за скаргою ОСОБА_3 на
рішення Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
в особі начальника відділу
примусового виконання рішень
Шапошника Володимира Вікторовича та
старшого державного виконавця
Румейка В`ячеслава Павловича -

В С Т А Н О
В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Приморського районного суду м. Одеси зі
скаргою відповідно до якої просить
скасувати постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В.П.,
затверджені начальником відділу
примусового виконання рішень
Шапошником В.В. від 20.02.2014 р. про
зупинення виконавчих проваджень ВП
№41764964та ВП №41765089, а також зобов'язати
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Одеській області продовжити виконання
судового рішення у справі №522/5054/13-ц.,
мотивуючи це тим, що в процесі
проведення виконавчих дій за
виконавчими провадженнями №41764964 та
№41765089 з примусового виконання
виконавчого листа №522/5054/13-ц виданого
Приморським районним судом м. Одеси 23
січня 2014 року щодо стягнення з
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_3 грошової суми у
розмірі 62700,32 грн. та грошової суми у
розмірі 500,00 грн., старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейко В.П. були винесені постанови
про зупинення виконавчого провадження
№41764964 та виконавчого провадження
№41765089, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження», а
саме порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, Вищезазначені постанови про
зупинення виконавчих проваджень
заявник вважає такими, що прийняті без
урахування певних обставин та такими,
що призвели до порушення його прав і
законних інтересів у виконавчому
провадженні.

В поданій до суду скарзі заявник також
просить суд поновити йому пропущений
десятиденний строк для подання скарги
у зв'язку з його пропуском з поважних
причин.

Ухвалою Приморського районного суду
м.Одеси від 18.04.2014 року поновлено ОСОБА_3
процесуальний строк на подання скарги
на рішення старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейко В.П. та начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В.

Скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.П. та
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Шапошник В.В. - задоволено частково.

Скасовано постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.П.,
затверджену начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В. від 20
лютого 2014 року про зупинення
виконавчого провадження №41764964 по
примусовому виконанню виконавчого
листа №522/5054/13-ц виданого Приморським
районним судом м. Одеси 23.01.2014 р. щодо
стягнення з ДСК «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3 суми у
розмірі 62700,32 грн.

Зобов'язано відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
продовжити виконавче провадження
№41764964 по примусовому виконанню
виконавчого листа №522/5054/13-ц виданого
Приморським районним судом м. Одеси
23.01.2014 р.

В задоволенні іншої частини скарги -
відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
Румейко В.П. звернувся до апеляційного
суду Одеської області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу Приморського районного суду
м.Одеси від 18 квітня 2014 року та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні скарги, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
постановленні ухвали норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали в
межах скарги та доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Як вбачається, фактично ухвалу суду
оскаржено лише в частині задоволення.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_3,
скасовуючи постанову старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.П.,
затверджену начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В. від 20
лютого 2014 року про зупинення
виконавчого провадження №41764964 по
примусовому виконанню виконавчого
листа №522/5054/13-ц виданого Приморським
районним судом м. Одеси 23.01.2014 р. щодо
стягнення з ДСК «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3 суми у
розмірі 62700,32 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що стягнення
заборгованості з Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» на користь
ОСОБА_3 у вигляді середнього заробітку
за затримку розрахунку при звільненні
починаючи з 14.01.2013 року по дату
розрахунку 27.06.2013 року за 112 робочих
днів, у сумі 18979,52 грн. та додаткової
вихідної допомоги в розмірі
дванадцятимісячного середнього
заробітку у сумі 43720,80 грн., згідно
переліку зазначеного в ст. 19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не підпадає
під дію мораторію.

Такий висновок районного суду
відповідає встановленим у справі
обставинам.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 25.10.2013 року по справі
№522/5054/13-ц встановлені обставини, що
мають преюдиціальне значення для
розгляду цивільної справи за скаргою
ОСОБА_3 на рішення старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейко В.П. та начальника відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В.

Так, вищезазначеним рішенням суду було
встановлено, що ухвалою Господарського
суду Одеської області від 11.07.2003 року
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство». Ухвалою
Господарського суду Одеської області
від 24.02.2006 р. введено процедуру санації
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»,
що триває і на цей час.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси по справі №522/5054/13-ц
постановлено стягнути з Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство» на користь
ОСОБА_3 середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні починаючи з
14.01.2013 року по дату розрахунку 27.06.2013
року за 112 робочих днів, у сумі 18979,52 грн.
та додаткову вихідну допомогу в
розмірі дванадцятимісячного
середнього заробітку у сумі 43720,80 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 24.12.2013 року, постановленого
за результатами перегляду рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.10.2013 р. по справі №522/5054/13-ц,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 25.10.2013 року в частині розміру
стягнення моральної шкоди - змінено,
стягнуто з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. В
іншій частині рішення районного суду
залишено без змін.

У відділі примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області перебувають
виконавчі провадження:

- № 41764964 з примусового виконання
виконавчого листа №522/5054/13-ц виданого
23.01.2014 року Приморським районним судом
м. Одеси, відповідно до якого підлягає
стягненню з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3
грошової суми у розмірі 62700,32 грн.
Зазначене виконавче провадження
знаходиться у провадженні старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.В.;

- № 41765089 з примусового виконання
виконавчого листа №522/5054/13-ц виданого
23.01.2014 року Приморським районним судом
м. Одеси, відповідно до якого підлягає
стягненню з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3
грошової суми у розмірі 500,00 грн.
Зазначене виконавче провадження також
знаходиться у провадженні старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.В.

20 лютого 2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Румейко В.В. винесена постанова про
зупинення виконавчого провадження
№41764964 щодо виконання виконавчого
листа №522/5054/13-ц виданого 23.01.2014 року
Приморським районним судом м. Одеси,
відповідно до якого підлягає стягненню
з Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_3 грошової суми у
розмірі 62700,32 грн. Зазначена постанова 20
лютого 2014 року була затверджена
начальником відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Шапошник В.В.

Також, 20 лютого 2014 року старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.В. винесена
постанова про зупинення виконавчого
провадження №41765089 щодо виконання
виконавчого листа №522/5054/13-ц виданого
23.01.2014 року Приморським районним судом
м. Одеси, відповідно до якого підлягає
стягненню з Державної судноплавної
компанії «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_3
грошової суми у розмірі 500,00 грн.
Зазначена постанова 20 лютого 2014 року
була затверджена начальником відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Шапошник В.В.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає обов`язковому
зупиненню у разі порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
запровадженого господарським судом,
крім випадків перебування виконавчого
провадження на стадії розподілу
стягнутих з боржника грошових сум (у
тому числі одержаних від реалізації
майна боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 № 2343-XII мораторій на
задоволення вимог кредиторів -
зупинення виконання боржником
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Частиною 5 статті 19 вищезазначеного
Закону від 14.05.1992 № 2343-XII передбачено, що
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів; на виплату
заробітної плати та нарахованих на ці
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян; на виплату
авторської винагороди, аліментів, а
також на вимоги за виконавчими
документами немайнового характеру, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії чи утриматися від їх вчинення.

Як вбачається зі змісту рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 25.10.2013 року по справі №522/5054/13-ц в тій
частині, що залишена без змін судом
апеляційної інстанції, з боржника з
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»,
щодо якої ухвалою Господарського суду
Одеської області від 11.07.2003 року
порушено провадження у справі про
визнання банкрутом та в подальшому
ухвалою від 24.02.2006 року введено
процедуру санації, що триває до цього
часу, стягнуто на користь колишнього
працівника ОСОБА_3 середній заробіток
за затримку розрахунку при звільненні
за 112 робочих днів, у сумі 18979,52 грн. та
додаткову вихідну допомогу в розмірі
дванадцятимісячного середнього
заробітку у сумі 43720,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Зазначені норми трудового права
структурно віднесені до розділу VII
«Оплата праці» указаного Кодексу. За
своєю суттю середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні не
відноситься до неустойки та не є
санкцією за невиконання грошового
зобов'язання. Це компенсаційна виплата
за порушення права на оплату праці, яка
нараховується у розмірі середнього
заробітку.

Аналіз наведених норм матеріального
права дає підстави для висновку, що дія
мораторію не поширюється на вимоги
колишніх працівників про виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Отже, норми Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 № 2343-XII про дію мораторію на
задоволення вимог колишніх
працівників про виплату середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні не застосовуються.

До такого правого висновку прийшов
Верховий суду України у Постанові 03
жовтня 2012 року при розгляді справи №
6-109 цс 12 в порядку глави 3 ЦПК України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
окрім стягнення середнього заробітку
за затримку розрахунку при звільненні
в сумі 18979,52 грн. з боржника також
стягнуто і додаткову вихідну допомогу
в розмірі дванадцятимісячного
середнього заробітку у сумі 43720,80 грн.

Додаткова вихідна допомога при
звільненні у взаємовідносинах
роботодавця - ДП «Чорноморське морське
пароплавство» та працівником ОСОБА_3
передбачена Колективним договором між
адміністрацією підприємства та
колективом судноплавної компанії.

Відповідно до п. 9.4. Колективного
договору всім працівникам ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
при звільненні в процесу санації або
банкрутства за ініціативою
адміністрації або особи, що її заміняє,
окрім певних випадків передбачених п.
9.4.1. Колективного договору обов`язок
передбачено виплатити додатково від
допомоги передбаченої КЗпП додаткову
вихідну допомогу в розмірі
дванадцятимісячного середнього
заробітку вивільненого працівника.

Рішенням суду, яке набрало законної
сили встановлено, що ДСК «Чорноморське
морське пароплавство» перебуває у
сфері галузевої угоди, укладеної між
Міністерством транспорту та зв`язку ЦК
України та Профспілкою працівників
морського транспорту України.
Відповідно листа Департаменту
економічного розвитку одеської
міської ради від 27.06.20013 року в
департаменті є в наявності
зареєстрований колективний договір
між адміністрацією та трудовим
колективом ДСК «Чорноморське морське
пароплавство». Здійснення реєстрації
колективного договору і додаткових
угод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»:

кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника;
конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство і виконання яких не
забезпечено заставою майна боржника;
поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Отже, вимоги ОСОБА_3 до ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
про стягнення додаткової допомоги при
звільненні, що передбачена Колективним
договором між адміністрацією та
колективом ДСК «Чорноморське морське
пароплавство», виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство і
тому в аспекті Колективного договору,
що регулює правовідносини між
адміністрацією працівником,
вивільненим за ініціативою
адміністрації або працівника під час
санації або банкрутства, ОСОБА_3 в
розумінні ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
є поточним кредитором і тому на нього
відповідно до ст. 19 вказаного Закону
дія мораторію не поширюється.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, виконавче провадження відкрито
за виконавчим листом № 41764964 з
примусового виконання виконавчого
листа №522/5054/13-ц виданого 23.01.2014 року
Приморським районним судом м. Одеси,
відповідно до якого підлягає стягненню
з Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_3 грошової суми у
розмірі 62700,32 грн.

Сума зазначена у вказаному виконавчому
листі - 62700,32 грн. включає до себе разом
без розмежування суми середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні 18979,52 грн. та додаткової
вихідної допомоги при звільненні 43720,80
грн. (18979,52+43720,80).

Тобто виконавче провадження
відкрито на загальну суму
заборгованості.

В будь-якому випадку, у разі
поширення дії мораторію на один із
складових елементів загальної суми, що
підлягає стягненню, яка зазначена у
виконавчому листі без відокремлення та
без розмежування, не надає державному
виконавцю підстави для зупинення
виконавчого провадження за вказаним
виконавчим листом з посиланням на
мораторій, що передбачений Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» до внесення
виправлення до такого виконавчого
листа відповідно до ст. 369 ЦПК України
та видання окремого виконавчого листа
щодо вимоги, на яку поширюється
мораторій.

При таких обставинах, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те,
що середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні не
відноситься до заробітної плати і тому
з урахуванням порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство боржника, якщо відповідно
до закону на вимогу стягувача
поширюється дія мораторію,
запровадженого господарським судом, це
є підставою для зупинення виконавчого
провадження, засновані на помилковому
тлумаченні норм законодавства і не
спростовують правильності висновку
суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те,
що вихідна допомога не відноситься до
заробітної плати з посиланням на
Інструкцію зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України 13.01.2004
року, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 не
стосується правовідносин, що виникли
між сторонами, оскільки виконавче
провадження відкрито щодо стягнення
додаткової вихідної дороги, що
передбачена Колективним договором між
адміністрацією та колективом ДСК
«Чорноморське морське пароплавство» і
не відноситься до вихідної допомоги
при звільненні передбаченої КЗпП
України. При цьому це не спростовує
висновок суду про те, що дія мораторію
не поширюється на дану вимогу ОСОБА_3
щодо стягнення додаткової вихідної
допомоги з підстав вказаних в цій
ухвалі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом порушено порядок розгляду
скарги, яка подана на дії конкретних
осіб, а суд розглянув її та зобов`язав
вчинити певні дії Відділ примусового
стягнення, є неспроможними, оскільки
скарга подана на рішення органу -
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області в особі начальника
відділу примусового виконання рішень
Шапошник В.В. та старшого державного
виконавця Румейко В.П. Тобто
вбачається різниця між скаргою на
рішення конкретної особи та скарга на
рішення органу в особі певного
посадовця, що працює у даному органі
або керує ним.

В даному випадку судом ніякого
порушення норм процесуального права,
яке є підставою для скасування або
зміни ухвали, не допущено.

Інших суттєвих доводів в апеляційній
скарзі не наведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Судова колегія доходить висновку, що
суд першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив, а
наведені в скарзі доводи правильність
висновків суду не спростовують,
внаслідок чого апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 1, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейка В`ячеслава
Павловича - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий:
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук