АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Хоменко О.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Соколової В.В.,
Усика Г.І.

при секретарі: Гулієв Ф.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" на рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 15 серпня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна", третя особа: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 15 серпня 2014 року
позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна", третя особа: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений
09.08.2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрований в реєстрі за № 6129, за
яким запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно: земельну ділянку
(кадастровий номер :04:004:0368)
загальною площею 0,1781 га, що знаходиться
за адресою: Київська область,
Бориспільський район, Вишеньківська
сільська рада, с. Вишеньки та належить
на праві власності ОСОБА_1, таким, що не
підлягає виконанню.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ
"ОТП Факторинг Україна" звернулося до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального
права.

Зокрема апелянт вказує на те, що строк
позовної давності було перервано 09.07.2013
р. після пред*явлення позову до суду про
стягнення заборгованості, який було
задоволено рішенням Солом*янського
райсуду м. Києва від 12.08.2013 р.. Посилання
суду на ст.. 88 Закону України «Про
нотаріат» є помилковим, оскільки
вказана норма не забороняє вчиняти
виконавчий напис у разі, якщо строк
виконання основного зобов*язання та
іпотечного договору не сплинули.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав подану
скаргу, із викладених в ній підстав,
представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 27.12.2007 р. між
позивачем та ЗАТ "ОТП Банк"було
укладено кредитний договір № ML-,
за умовами якого банк надав позивачу
кредитні кошти в розмірі 144 142,50
швейцарських франки зі строком
остаточного повернення кредиту - 26.12.2027
р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено договір
іпотеки № PML від 27.12.2007 р., за
умовами якого в іпотеку було передано
земельну ділянку (кадастровий номер
:04:004:0368) загальною площею 0,1781 га,
що знаходиться за адресою: Київська
область, Бориспільський район,
Вишеньківська сільська рада,
с.Вишеньки та належить позивачу.

22.03.2010 р. ПАТ "ОТП Банк" пред*явив позов
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
який було залишено без розгляду
ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 17.01.2012 р.

Згідно договору про відступлення права
вимоги від 07.06.2010 р. ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" (відповідач) придбало право
вимоги за договором іпотеки № PML
від 27.12.2007 р. у ПАТ "ОТП Банк".

09.07.2013 р. ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
повторно звернулося із позовом пр.
стягнення заборгованості за кредитним
договором із ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_6,
який був задоволений рішенням
Солом*янського райсуду м. Києва від
12.08.2013 р.

09.08.2013 р. приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 було
вчинено виконавчий напис,
зареєстрований в реєстрі за № 6129, за
яким запропоновано звернути стягнення
на нерухоме майно - земельну ділянку
(кадастровий номер :04:004:0368)
загальною площею 0,1781 га, що знаходиться
за адресою: Київська область,
Бориспільський район, Вишеньківська
сільська рада, с. Вишеньки та належить
позивачу на праві власності, за
рахунок реалізації якого задовольнити
вимоги відповідача в розмірі 183 181, 71
швейцарських франка, з яких 139 646, 67
заборгованість по кредиту і 43 535,04
швейцарських франка заборгованості по
відсоткам. Заборгованість стягується
за період з 27.12.2007 р. по 07.06.2010 р. (а.с. - 38).

Як зазначено у виконавчому написі,
строк платежу за договором іпотеки
настав 23.06.2013 р.

Згідно ст. 33 ч. І Закону України "Про
іпотеку" уразі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання іпотеко
держатель вправі задовольнити свої
вимоги за основним зобов*язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Частиною третьою статті 33 Закону
України "Про іпотеку" передбачено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог 1 іпотеко держателя.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про
нотаріат" для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років,а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди, що
передбачає сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Судом першої інстанції було правильно
встановлено, що в зв'язку з неналежним
виконанням позивачем зобов'язань за
кредитним договором у нього виникла
заборгованість, а також те, що за
умовами укладеного між позивачем і ПАТ
«ОТП Банк» договору іпотеки,
іпотекодержатель яким в подальшому
став відповідач, останній мав право
для задоволення своїх вимог за рахунок
предмету іпотеки звернутися до
нотаріуса для вчинення виконавчого
напису щодо нерухомого майна, яке є
предметом договору іпотеки.

При цьому суд правильно звернув увагу
на вимоги ст. 88 Закону України «Про
нотаріат», яка передбачає, що нотаріус
вчиняє виконавчі написи за умови, що з
дня виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років,

Як зазначено у оспорюваному
виконавчому заборгованість
стягується за період з 27.12.2007 р. по
07.06.2010 р.

Апелянт у свій скарзі а також третя
особа - нотаріус ОСОБА_2 у своїх
поясненнях обгрунтовано зазначають,
що трирічний строк, вказаний у ст. 88
Закону «Про нотаріат», не є строком
позовної давності, протягом якого
особа вправі звернутися з вимогою на
захист свого порушеного права або
інтересу, і який застосовується лише
при розгляді справи в судовому порядку.

Разом із тим, положення ст. 88 Закону
України «Про нотаріат» щодо
застосування строку, який сплинув з дня
виникнення права вимоги у стягуюча, є
нормою прямої дії, і з урахуванням того,
що звернення стягнення на майно за
виконавчим написом нотаріуса, є
позасудовим способом вирішення спору,
головною рисою якого є безспірність
пред*явленої вимоги, вчинення
виконавчого напису у разі спливу трьох
років з дня виникнення права вимоги
свідчить про порушення нотаріусом
норми закону, що в свою чергу є
підставою для визнання вчиненого
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, не зважаючи на
дотримання нотаріусом інших вимог
закону, яка вимагаються для вчинення
даної нотаріальної дії.

Оскільки оспорюваний виконавчий напис
вчинений 09.08.2013 р., і стосується
стягнення заборгованості за період,
якій закінчується 07.06.2010 р., тобто з
настання дня виникнення права вимоги
сплинуло більше трьох років, є
підстави вважати, що виконавчий напис
вчинений з порушенням вимог ст. 88
Закону України «Про нотаріат», а
пред*явлені позивачем вимоги є
обґрунтованими і законними.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Незважаючи на те, що суд першої
інстанції помилково посилався у своєму
рішенні на норми ЦК України, які
регулюють питання застосування
позовної давності, колегія суддів
вважає, що рішення по суті є
правильним, і не може бути скасоване
саме з цих підстав.

Інші доводи апеляційної скарги,
зокрема посилання на рішення суду від
12.08.2013 р., яким було задоволено позов
апелянта про стягнення заборгованості
за кредитним договором не приймаються
колегією суддів до уваги, як такі, що не
мають правового значення для
правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає
оскаржуване рішення законним і
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 15 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: