Справа № 486/2137/14-ц
Провадження № 2/486/902/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О.
Д.

при секретарі
Затворніцькій А.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про втрату права користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в
якому просить визнати ОСОБА_2 таким що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є
власником вищевказаної квартири,
особовий рахунок відкрито на неї. Крім
неї в даній квартирі зареєстровані
також її дочка ОСОБА_3, онук ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, який є колишнім цивільним
чоловіком її доньки. Квартира АДРЕСА_1
належить їй на праві приватної
власності, що підтверджується
договором купівлі - продажу від 18.03.2005
року. За період перебування
відповідача у цивільному шлюбі з її
донькою, вона приписала останнього у
спірне житлове приміщення. Проте після
того як її донька та відповідач
припинили спільне проживання,
відповідач звертався до суду з позовом
про визнання права власності на частку
в даній квартирі, але рішенням суду у
задоволенні позову було відмовлено та
через пів року вона виписала
відповідача. Через деякий час вона
дізналась, що відповідач якимось чином,
без її згоди знову приписався у дану
квартиру. На даний час в цій квартирі
ніхто не проживає, а відповідач з 2012
року забрав свої речі та добровільно
покинув дане житлове приміщення, тобто
з 2012 року та на день подання позову до
суду відповідач у зазначеній квартирі
не проживає, місце його перебування їй
не відоме. Зазначила, вона вимушена
самостійно нести всі витрати пов'язані
з оплатою житлово - комунальних послуг.
Тому вона звернулася до суду з
вищезазначеним позовом. Просила суд
визнати відповідача таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, зі зняттям його з
реєстраційного обліку в даній
квартирі.

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги та
просила визнати відповідача таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причину неявки не повідомив.
Про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином через
оголошення у газеті "Рідне Прибужжя"
(а.с.20).

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що є
сусідкою доньки позивача та зазначила,
що останній раз вона бачила
відповідача за місцем реєстрації понад
3 роки тому. Речей його у спірному
приміщення немає.

Свідок ОСОБА_6 надала суду аналогічні
показання та додала, що жодних
особистих речей відповідача у даному
житловому приміщенні немає.

Вислухавши пояснення позивача, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові
матеріали справи, оцінивши докази, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати
докази на підтвердження своїх вимог
або заперечень, а із ч. 1 ст. 11 ЦПК
України вбачається, що суд розглядає
справи на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими учасниками
процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно ст.72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку.

Як вбачається з договору купівлі -
продажу від 18.03.2005 р. ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с.4), що також підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно та витягом з
державного реєстру правочинів (а.с5-6).

Згідно з довідки (виписки з домової
книги про склад сім'ї та реєстрацію)
ОСОБА_1 є наймачем кватири АДРЕСА_1 та в
спірному житловому приміщенні
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
(а.с.9).

Та обставина, що відповідач з лютого 2012
року не проживає за місцем реєстрації,
підтверджується актами про обстеження
квартири №87 від 03.10.2012 р. та за №79 від
08.10.2014р. (а.с.7-8), а також показами свідків
заслуханими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Між власником майна та членами його
сім'ї виникають відносини користування
чужим майном (сервітут), врегульовані
ст. 405 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні показами свідків
було підтверджено те, що відповідач у
добровільному порядку покинув спірне
житлове приміщення, не проживав у ньому
з лютого 2012 року, не сплачував за
житлово-комунальні послуги, так як не
користувався вказаним житловим
приміщенням.

Таким чином зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,
зі зняттям його з реєстраційного
обліку в даній квартирі.

Передбачених законом підстав для
збереження за відповідачем права
користування вищезазначеною
квартирою, а також підстав, які б
свідчили про відсутність його у
спірному жилому приміщенні з поважних
причин судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату
права користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, зі зняттям з
реєстраційного обліку в зазначеному
житловому приміщенні.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
О. Д. Франчук