АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2919/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. РІШЕННЯ
18 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоВишні Н. В.суддівГончар Н. І.
, Пономаренка В. В. при
секретаріАнкудінові О.І., з
участю: представника КС «Злагода»
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу голови правління Кредитної
спілки "Злагода" на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 02 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до Кредитної спілки
"Злагода" про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення матеріальних збитків та
в с т а н о в и л а :
30 січня 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом до Кредитної спілки
"Злагода" (далі КС "Злагода") про
визнання дій незаконними, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 01
грудня 2008 року був укладений кредитний
договір № 0000396 між КС "Злагода" та
членом кредитної спілки ОСОБА_8 про
надання грошових коштів у кредит
позичальникові в сумі 24 000 грн. зі
сплатою 48% річних зі строком погашення,
згідно додатку № 1 до 01.12.2010 року.
За вказаним кредитним договором
поручителями, які взяли на себе
обов'язок відповідати за зобов'язанням
позичальника стали позивачка ОСОБА_7 та
Позичальник не виконав належним чином
свій обов'язок, тому рішенням
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 19 травня 2011 року
стягнуто з позичальника ОСОБА_8 та
поручителів ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь
кредитної спілки "Злагода" не
повернутий борг на суму 37 769,81 грн.
На виконання рішення судом виписано
виконавчого листа № 2-483 від 01.06.2011 року,
на підставі якого державним виконавцем
виконавчої служби Уманського
міськрайонного управління юстиції
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження від 11 червня
2011 року. Проте, 30 червня 2011 року позивач
сплатила заборгованість через касу
кредитної спілки "Злагода" в сумі 40 000
Однак згодом вона, ОСОБА_7, дізналася, що
сплачену суму коштів в розмірі 40 000 грн.,
в погашення заборгованості за
кредитним договором № ЗПН-0000396 від
01.12.2008 року, де є поручителем, самочинно,
без її згоди кредитна спілка
розподілила серед двох, замість одного
кредитних договорів, а саме: 5000 грн. та
01.12.2008 року по квитанціях № 1458, № 1475 від
договором № ЗПН-0000257 від 01.08.2008 року по
квитанціях № 1459, № 1474 від 30.06.2011 року.
Позивачка зазначає, що до договору №
ЗПН-0000257 від 01.08.2008 року, який укладений
між КС "Злагода" та членом спілки
ОСОБА_8, вона ніякого відношення не має
і будь-яких зобов'язань за цим
договором на себе не брала.
В забезпечення вищевказаного
кредитного договору, було укладено
договори поруки від 01.08.2008 року, за
якими поручителями є ОСОБА_10 та ОСОБА_9.
Позивачка, вважає, що КС "Злагода"
самочинно, без будь-якої правової
підстави, протизаконно розподілила її
власні кошти, які призначались для
погашення заборгованості за договором
№ 0000396 від 01.12.2008 року, тим самим
продовжуючи з неї стягувати нібито
непогашену заборгованість за
вищевказаним договором, де вона є
поручителем, що порушує її права,
свободи та законні інтереси. Такими
діями вчинено правопорушення,
протиправне заволодіння чужого майна
шляхом зловживання службовим
становищем, належними їй грошовими
коштами в сумі 20 000 грн.
В добровільному порядку відповідач не
бажає зробити переведення незаконно
розподілених кошт з договору № ЗПН-0000257
від 01.08.2008 року на договір № ЗПН-0000396 від
01.12.2008 року за повним виконання
зобов'язань за останнім договором.
З посиланням на норми ст.ст. 22, 23, 625 ЦК,
позивачка вказує, що відповідачем цим
самим їй завдано матеріальних збитків
у результаті порушення її цивільного
права на суму 9880 грн. 52 коп., а також
вона має право на відшкодування від
відповідача моральної шкоди на суму 10
000 грн., оскільки вона пережила душевні
страждання, яких зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою відповідача
щодо неї, членів сім'ї та близьких
Тому просить суд:- визнати дії
відповідача у незаконному оберненні
належних ОСОБА_7 грошових коштів в
розмірі 20 000 грн. на користь третіх осіб,
зарахованих на погашення
заборгованості за договором кредиту №
ЗПН-0000257 від 01.08.2008 року, що укладений
між КС "Злагода" та членом спілки ОСОБА_8
- зобов'язати кредитну спілку "Злагода"
виконати свій обов'язок в натурі:
зарахувати незаконно обернені кошти в
розмірі 20 000 грн., сплачені нею 30 червня
2011 року за квитанцією № 1459 від 30.06.2011
р.(5000 грн.) та за квитанцією № 1474 від
зобов'язань, як поручителя за кредитним
договором № ЗНП-0000396 від 01.12.2008 р.,
укладеного між КС "Злагода" та членом
кредитної спілки ОСОБА_8 про надання
грошових коштів за кредит
позичальникові в сумі 24 000 грн. зі
сплатою 48 % річних;
- видати ОСОБА_8 розписку про одержання
відповідачем виконання зобов'язань в
повному обсязі за Кредитним договором
№ ЗНП-0000396 від 01.12.2008 року, укладеного
між КС "Злагода" та членом кредитної
спілки ОСОБА_8 про надання грошових
коштів у кредит позичальникові в сумі 24
- стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_8 в рахунок відшкодування
матеріальних збитків - 9880,52 грн. та
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 02 жовтня 2014
року позов задоволено частково.

Вирішено зобов'язати кредитну спілку
"Злагода" зарахувати грошові кошти в
розмірі 20 000 грн., сплачені ОСОБА_7 30
червня 2011 року за квитанцією № 1459 від
30.06.2011 р. в розмірі 5000 грн. та за
квитанцією № 1474 від 30.06.2011 р. в розмірі
15000 грн. в рахунок виконання зобов'язань
як поручителя за кредитним договором №
ЗНП-0000396 від 01.12.2008 р., укладеного між КС
"Злагода" та членом кредитної спілки
"Злагода" ОСОБА_7 про надання грошових
коштів в кредит позичальникові в сумі 24
000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Вирішено стягнути з відповідача на
користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі голова правління
Кредитної спілки "Злагода" вказує, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому просить його скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
у задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає в частині
задоволення позову.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_7
мала перед відповідачем КС «Злагода»
певні кредитні зобов'язання, з метою
виконання яких сплатила 40 000 грн. на
рахунок кредитної спілки. Вказані
кошти були розподілені на різні
рахунки по різних кредитних
зобов'язаннях, без письмової згоди
позивача на такий розподіл.

В іншій частині позовних вимог, як
зазначив суд, позивачем в судовому
засіданні не обґрунтовано їх зміст та
не надано доказів на підтвердження їх
обґрунтованості.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов'язання, встановлених статтею 526
ЦК України, зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
зобов'язується перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку.

Встановлено, що 01 грудня 2008 року між КС
«Злагода» та членом кредитної спілки
ОСОБА_8 був укладений кредитний договір
№ 0000396 (а.с. 5).

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 19 травня 2001
року стягнуто солідарно з боржника
ОСОБА_8 та поручителів по кредитному
договору ОСОБА_7, ОСОБА_9 заборгованість
в розмірі 37769,81 грн. (а.с. 7).

Державним виконавцем органу державної
виконавчої служби Уманського МР
управління юстиції 11 червня 2011 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
стягнення вищевказаного боргу (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка 30 червня 2011 року здійснила
погашення боргу за кредитом № ЗНП-0000396
від 01.12.2008 року в сумі 15 000 грн., та 5000
грн., згідно квитанцій № 1475, № 1458 (а.с. 9)

Позивачка ОСОБА_7, в позовній заяві
зазначає, що КС "Злагода" незаконно
зарахувала кошти в сумі 20 000 грн. на
погашення заборгованості за іншим
кредитним договором № ЗПН-0000257 від
01.08.2008 року, де боржником також є її
дочка ОСОБА_8., а вона жодного
офіційного відношення до даного
договору не мала.

Виконання обов'язку може бути
покладено боржником на іншу особу за
правилами ч. 1 ст. 528 ЦК України, якщо з
умов цього договору, вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства або по суті зобов'язання
не випливає обов'язок боржника
виконати зобов'язання особисто. У цьому
разі кредитор зобов'язаний прийняти
виконання, запропоноване за боржника
іншою особою.

Згідно квитанцій № 1474, № 1459 ОСОБА_7 30
червня 2011 року здійснила погашення
боргу за кредитом № ЗНП-0000257 від 01.08.2008
року в сумі 15 000 грн., та 5000 грн. (а.с.9 ).

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу .

Позивачем не надано жодного доказу, що
по кредитному договору ЗПН - 0000257 від
01.08.2008 року хтось із солідарних
боржників був не усвідомлений чи
заперечував проти внесення їхнього
боргу іншою особою, в даному випадку -
ОСОБА_7.

З довідки № 05001 від 20.07.2011 року, виданій
ОСОБА_7, також вбачається, що остання
погасила борг в кредитній спілці
«Злагода» за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в сумі 20
000 грн. по кредитному договору № 0000396
від 01.12.2008 року та 20 000 грн. по кредитному
договору № ЗНП-0000257 від 01.08.2008 року.
Тобто дана довідка ще раз підтверджує
про те, що позивачка була усвідомлена
про таке розподілення коштів (а.с. 31).

Проте, слід зауважити, що сплата боргу
за обома кредитними договорами хоч і
вносилася в касу фактично позивачкою
ОСОБА_7, про що стверджують записи на
квитанціях до прибуткового касового
ордеру, але ця сплата проведена не від
її імені, як поручителя за рішенням
суду, а від імені її дочки ОСОБА_8, як
позичальника по вказаних кредитних
договорах № ЗНП-0000396 від 01.12.2008 року та
№ЗНП-0000257 від 01.08.2008 року. Тим більше,
загальна сума сплати, розподілена по
обох договорах однаково - по 20 000 грн.,
перевищувала суму, яка стягнута з її
дочки, як позичальника та з неї і її
чоловіка, як поручителів за рішенням
суду - 37 277 грн. 04 коп.

При ухваленні рішення про відмову в
задоволенні позову колегія суддів
також приймає до уваги ту обставину, що
в матеріалах справи відсутні докази
про те, що позивачка в період з 30 червня
2011 року, тобто з моменту внесення
коштів до КС "Злагода", зверталася до
відповідача про порушення своїх прав,
маючи при цьому на руках абсолютно
зрозумілі квитанції до прибуткових
касових ордерів про сплату коштів з
зазначенням як суми так і посилання на
договори кредиту.

Про те, що кошти по 20 000 грн. були
зараховані на погашення обох кредитних
договорів позивачкою ОСОБА_7 за її
проханням, підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Всі названі обставини спростовують
пояснення свідка ОСОБА_13 про те, що
гроші були розподілені за вказівкою
голови правління і лише в т.ч. зі згоди
позичальника.

Між тим, кредитним договором сплата
боргу таким чином не передбачена.

Проте суд першої інстанції не врахував
дані обставини та прийшов до
помилкового висновку про часткове
задоволення позову. При цьому судом
також не враховано, що посилання
позивачки в заяві на вчинення
відповідачем правопорушення у вигляді
протиправного заволодіння чужого
майна шляхом зловживання службовим
становищем, нічим не підтверджено, а
тому є безпідставним.

Що стосується позовних вимог щодо
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, то як вважає колегія
суддів вони також не підлягають до
задоволення, оскільки їх
відшкодування, в даному випадку, не
передбачені ні кредитними договорами,
ні законодавством, тобто, є надуманими.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_7 про
визнання дій незаконними, зобов'язання
вчинити певні дії, стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди не підлягають до задоволення в
повному об'ємі за безпідставністю.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України,
судове рішення, яке ухвалене з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу голови правління
Кредитної спілки "Злагода" -
задовольнити.

Рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 02 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до Кредитної спілки
"Злагода" про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :