У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та
його представника ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 16 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання
права власності на частки у спадковому
майні, визнання недійсним договору
дарування, скасування реєстрації права
власності на нерухоме майно, розподіл
спадкового майна в натурі та
визначення порядку користування
земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання права власності на частки у
спадковому майні, визнання недійсним
договору дарування, скасування
реєстрації права власності на нерухоме
майно, розподіл спадкового майна в
натурі та визначення порядку
користування земельної ділянки.

Рішенням Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 лютого
2014 року, в задоволені позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 16 жовтня
2014 року рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
20 лютого 2014 року скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування
від 22 серпня 2012 року ОСОБА_4 на 1/2 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Вільнянського нотаріального округу
Запорізької області ОСОБА_7 та
зареєстрований у реєстрі за № 819.

Скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_5 на 1/2 частку жилого
будинку АДРЕСА_1, здійснену на підставі
вказаного договору дарування від 22
серпня 2012 року.

Скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_3 на 1/2 частку жилого
будинку АДРЕСА_1, здійснену на підставі
скасованого рішення Вільняського
районного суду Запорізької області від
20 січня 2010 року.

Скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_6 на 1/2 частку жилого
будинку АДРЕСА_1, здійснену на підставі
скасованого рішення Вільнянського
районного суду Запорізької області від
20 січня 2010 року.

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6
право власності в порядку спадкування
за законом після померлої 05 вересня
2003 року ОСОБА_8 на житловий будинок
АДРЕСА_1 по 1/3 частки за кожним.

У решті позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі скаржники,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
визнання права власності на частки у
спадковому майні, визнання недійсним
договору дарування, скасування
реєстрації права власності на нерухоме
майно, розподіл спадкового майна в
натурі та визначення порядку
користування земельної ділянки,
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В.
Попович