Справа № 509/2951/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Овідіопольський
райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.,

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Овідіополь, Одеської
області цивільний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Публічного акціонерного
товариства « Райффайзен Банк Аваль»,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_4, Відділ Державної
Виконавчої служби Овідіопольського
РУЮ Одеської області

про визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

про встановлення Факту

про визнання права власності на
нерухоме майно,

про зобов'язання вчинити певні дії,
суд,-

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в якому зазначив, що 19 травня
2008 він придбав транспортний засіб
марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску, р.н.
НОМЕР_1, шляхом укладання договору
купівлі-продажу між ОСОБА_4, який діяв в
інтересах ОСОБА_2 на підставі доручення
та ним в простій письмовій формі, при
цьому належним чином в компетентних
установах транспортний засіб не
зареєстрував, в подальшому позивач
дізнався, що державним виконавцем був
накладений арешт на вищевказане майно
в рамках виконавчого провадження, а
тому позивач як власник рухомого майна
просить суд визнати договір
купівлі-продажу дійсним, встановити
факт купівлі-продажу, визнати право
власності та зобов'язати вчинити певні
дії щодо вищевказаного транспортного
засобу.

В ході судового засідання позивач
та її представник підтримали позовні
вимоги, при цьому в подальшому до суду
не з'явилися та просять розглянути
справу в їх відсутність, на своїх
позовних вимогах наполягають.

Відповідач ОСОБА_2 до суду
повторно не з'явилась, хоча належним
чином була повідомлена про час та місце
слухання справи.

Відповідач представник банку до
суду повторно не з'явилась, хоча
належним чином була повідомлена про
час та місце слухання справи.

Третя особа яка не заявляє
самостійних вимог - ОСОБА_4 до суду
повторно не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та
місце слухання справи.

Третя особа яка не заявляє
самостійних вимог - представник
Відділу ДВС до суду не з'явився, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення позивача та
його представника, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст..655ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплати за нього певну
грошову суму .

Так судом встановлено, що 19
травня 2008 року ОСОБА_4, якій діяв в
інтересах ОСОБА_2 передав транспортний
засіб марки ЗАЗ 110307, 2003 року випуску ,
р.н. НОМЕР_1 у власність, ОСОБА_5 приймає
рухоме майно і сплатив за нього грошову
суму в розмірі 24 000 грн., що є
еквівалентом 3000 доларів США.
Вищевказаний транспортний засіб
належав ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
серія НОМЕР_2 виданий МРЕВ-1 ДАІ ГУ МВС В
Одеської області від 29.10.2003 року,
заборон та обтяжень на час укладання
угоди не було, дані обставини
підтверджуються власноручною
розпискою ОСОБА_4 від 19.05.2008 року та
власноручною розпискою ОСОБА_2 від
20.06.2008 року, нотаріально посвідченою
довіреністю від 19.05.2008 року та 26.05.2014
року.

З документів, який надав позивач
видно, що між сторонами виник договір
доручення у вигляді надання
повноважень щодо рухомого майна, при
цьому позивач фактично отримав у
власність рухоме майно, прийняв
правоустановчі документи на
транспортний засіб, передав грошові
кошти у повному обсягу, а фактично між
сторонами виникли правовідносини, які
врегулюванні ст.. 655 ЦК України, а
договір доручення між даними сторонами
відповідно до ст.235 ЦК України є
удаваним, ця позиція знайшла своє
підтвердження в п.25 Постанови Пленуму
ВС України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсним».

Відповідно до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою.

З матеріалів справи видно, що
сторонами виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2/442/09 виданого Овідіопольським
районним судом Одеської області 30.04.2009
року про стягнення заборгованості з
боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 192
490,20 грн., фактично оспорюється право
власності на транспортний засіб
позивача. Суд прийшов до висновку, що
позивач належним чином отримав у
власність вищевказаний транспортний
засіб, з боку сторін виконавчого
провадження дій, щодо належного
оформлення правоустановчих документів
є перешкоди, а тому суд, з метою захисту
прав власника вважає можливим визнати
право приватної власності на
вищевказаний транспортний засіб.

В рамках виконавчого провадження
державним виконавцем було встановлено
,що у боржника ОСОБА_2 є у власності
нерухоме майно у вигляді житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Під час здійснення
примусових виконавчих дій держаним
виконавцем відповідно до постанови від
30.07.2014 року був накладений арешт та
заборона на автомобіль позивача, з
урахуванням того, що виконавче
провадження на час розгляду справи не
закінчено, позивач не є стороною
виконавчого провадження, суд
відповідно до ст.. 60 ч.5 Закону України
«Про виконавче провадження» вважає
можливим зобов'язати посадових осіб
структурного підрозділу ДВС України в
Одеської області зняти арешт та
розшук з транспортного засобу, який
належить позивачу.

Позивач просить встановити факт
купівлі-продажу автомобіля, при цьому
суд рахує, що відповідно до ст. 15,16 ЦПК
України, вимоги позивача які викладені
у позовної заяви не підлягають
судовому захисту, а тому в цій частині
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Позивач при поданні позову
сплатив судовмй збір, вини
відповідачів у поданні позову не має, а
тому відповідно до ст. 88 ЦПК України,
судові витрати розподілу не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214 ЦПК
України, ст. 60 ч.5 Закону України « Про
виконавче провадження», ст. 235,655,392 ЦК
України,суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Публічного акціонерного товариства «
Райффайзен Банк Аваль», третя особа,
яка не заявляє самостійні вимоги:
ОСОБА_4, відділ Державної виконавчої
служби Овідіопольського РУЮ в Одеській
області,про визнання договору купівлі -
продажу дійсним, про встановлення
факту про визнання права власності на
рухоме майно, про зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Визнати між ОСОБА_4, який діяв на
підставі доручення від імені ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 договір купівлі - продажу від 19
травня 2008 року транспортного засобу
марки ЗАЗ 11307, 2003 року випуску, д/н
НОМЕР_1 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на транспортний засіб марки ЗАЗ 11307, 2003
року випуску, д/н НОМЕР_1.

Зобов'язати посадових осіб
Відділу Державної Виконавчої Служби
Овідіопольського РУЮ в Одеській
області зняти арешт та розшук з
транспортного засобу марки 11307, 2003 року
випуску, д/н НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Овідіопольського райсуду Одеської
області протягом 10 днів з оголошення
рішення.

Суддя: П. Л. Кириченко