РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року

Вінницький міській суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк
О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
в приміщенні Вінницького міського
суду Вінницької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, зазначивши,
що відповідач позичив у нього кошти у
сумі 823400 грн. зобов'язавшись повернути
їх до 16.11.2013 року, однак взяті на себе
зобов'язання щодо повернення боргу в
строк відповідач не виконав, в силу
чого позивач змушений звернутись до
суду та просить стягнути з відповідача
на свою користь кошти в сумі 823400 грн. 00
коп.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала в повному обсязі,
обгрунтувавши їх обставинами,
викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, зазначивши, що він
коштів не отримував, розписку надавав
під тиском і погрозами, в наслідок чого
звертався до правоохоронних органів,
просив в позові відмовити.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи, визначив, встановив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Відповідно до розписки, наданої 02
листопада 2013 року, ОСОБА_2 позичив у
ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 823400 грн.
00 коп., та зобов'язався повернути кошти
до 16.11.2013 року (а.с. 4-6).

Зміст заяви ОСОБА_2 до начальника
Вінницького міського відділу міліції
УМВС України у Вінницькій області
ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_2, викладаючи
обставини щодо написання ним розписки
на ім'я ОСОБА_3 про позику грошей,
просить повідомити про результат
перевірки та розслідування
кримінального правопорушення за його
заявою від 05.11.2013 року № вх.. П-47.

Згідно відповіді начальника
Вінницького МВ Куцого Ю.І. № 1/П-2006 від
26.09.2014 року, по результатам перевірки
звернення (05.11.2013 року № вх.. П-47)
матеріали внесенні до ЄРДР за №
0004335 від 10.11.2013 року за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Інших документів та доказів, які
охоплюються предметом доказування по
даній справі, сторонами суду не надано.

Таким чином, судом встановлено, що
02.11.2013 року відповідач написав розписку
про отримання від позивача коштів у
сумі 823400 грн. 00 коп., зобов'язавшись
повернути отримані в позику кошти до
16.11.2013 року, при цьому суд не бере до
уваги посилання відповідача на
обставини написання ним відповідної
розписки під тиском та погрозами,
оскільки дані обставини окрім пояснень
позивача та зазначених ним відповідних
обставин у заяві про надання
результатів перевірки заяви від 05.11.2013
року № вх.. П-47 - не підтверджують
належними та допустимими доказами, в
тому числі рішеннями правоохоронних
органів, так як зі змісту відповіді
начальника Вінницького МВ Куцого Ю.І. №
1/П-2006 від 26.09.2014 року, по результатам
перевірки звернення (05.11.2013 року № вх..
П-47) вбачається, що матеріали внесенні
до ЄРДР за № 0004335 від 10.11.2013 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185
КК України, тобто крадіжка, що не
відноситься до даних правовідносин.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Враховуючи, що позикодавець, ОСОБА_3,
надав суду розписку про передачу
грошей ОСОБА_2, суд вважає, що між даними
особами виникли та були реалізовані
договірні зобов'язання, що
породжуються внаслідок укладення
договору позики, в підтвердження чого
позичальником була написана
відповідна розписка, зміст якої не
містить зазначення про повернення суми
позики, а відтак, позиція позивача щодо
наявності заборгованості в
зазначеному ним розмірі станом на
момент розгляду даної справи судом, є
такою, що відповідає дійсності та не
суперечить вимогам чинного
законодавства.

Зміст ч.1 ст. 1049 ЦК України прописує, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Норма ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Виходячи із наведеного, з огляду на
норму ч.1 ст. 60 ЦПК України щодо
обов'язку сторін довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень, враховуючи,
що позовні вимоги в частині стягнення
заборгованості, яка утворилась
внаслідок неповернення отриманих у
позику коштів, обгрунтовуються
належними та допустимими доказами
наявності договірних правовідносин
між сторонами щодо передання у
власність, а відповідно і отримання
грошових коштів у позику, з яких
беззаперечно вбачається невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, що свідчить про порушення
прав та інтересів позивача, а тому суд
вважає, що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні,
відповідають нормам чинного
законодавства України, в силу чого,
підлягають до задоволення повністю.

Керуючись ст. ст. 1046, 1047, 1049, 625 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, -
823400 грн. 00 коп., (вісімсот двадцять три
тисячі чотириста грн. 00 коп.), що
становить суму заборгованості
неповернутих коштів згідно розписки
від 02.11.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3654
грн. 00 коп., що становить суму судових
витрат, понесених за сплату судового
збору.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя