Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого судді
- Черновського Г.В.,

при секретарі -
Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, в
якому просила суд розірвати шлюб,
укладений між сторонами, а також
стягувати щомісяця з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
дитини у сумі 2 000,00 грн., на утримання
позивача - 1 000,00 грн. (а. с. 2-3).

Позивач у позовній заяві та у судовому
засіданні в обґрунтування позовних
вимог посилалась на те, що вони з
відповідачем перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2013
року, від якого мають малолітнього сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини
з відповідачем припинені з червня 2014
року та, на думку позивача, відновлені
бути не можуть, причинами чого стало
відсутність взаєморозуміння у
поглядах на сім'ю, сімейні обов'язки,
виховання дитини, тощо. Сторони
мешкають окремо, їхня малолітня дитина
мешкає разом із матір'ю. Відповідач не
приймає участі в матеріальному
забезпеченні сина, хоча має таку
можливість, оскільки працює без
офіційного працевлаштування та його
середньомісячний дохід становить 8 000,00
грн.

Позивач у судовому засіданні заявлені
нею позовні вимоги підтримала, просила
суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав
позовні вимоги в частині розірвання
шлюбу та стягнення аліментів на
утримання дитини в розмірі, що не
перевищує 1 000,00 грн.; у задоволенні
решти позову просив суд відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, приходить
до висновку про можливість часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 26 лютого 2013 року,
зареєстрованого Кіровським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 66,
від шлюбу мають малолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується письмовими доказами,
наявними в матеріалах справи (а. с. 9, 10).

З довідки, виданої 02 жовтня 2014 року
Холмогорським територіальним
комітетом громадського
самоврядування, вбачається, що
малолітній ОСОБА_3 мешкає разом із
матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а. с . 11).

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, при розгляді справи про
розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та
приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні
відносини між сторонами по даній
справі припинені та до цього часу не
поновлювались, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, зберігати шлюб з
відповідачем не бажає й вважає, що це не
можливо, а відповідач не заперечує
проти цього, суд приходить до висновку
про те, що шлюб сторін по даній справі
розпався остаточно, відновлений бути
не може, а тому - підлягає розірванню.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного
Кодексу України аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі.

Положеннями ст. 184 СК України
встановлено, що у разі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону. Якщо
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 цього
Кодексу, то дитині призначається
відповідно до закону державна допомога
в розмірі різниці між визначеним
розміром аліментів і 30 відсотками
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного
Кодексу України аліменти
присуджуються за рішенням суду від дня
подання позовної заяви.

Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Вирішуючи питання про розмір
аліментів, які слід стягнути з позивача
на користь відповідача на утримання
їхнього малолітнього сина, приймаючи
до уваги, що відповідач має
нерегулярний мінливий дохід, суд
вважає необхідним стягувати з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти
на утримання їх сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
повноліття у твердій грошовій сумі у
розмірі 1 500,00 грн., починаючи стягнення
з дня пред'явлення позову, а саме: з 03
жовтня 2014 року.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК
України суд вважає необхідним рішення
суду в частині стягнення аліментів за
один місяць допустити до негайного
виконання.

На підставі ч.2 ст.84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки син сторін - ОСОБА_3, є
малолітньою дитиною віком до трьох
років та знаходяться на утриманні
своєї матері, яка на теперішній час не
працює, оскільки зайнята доглядом за
дитиною, має скрутне матеріальне
становище, тому суд вважає можливим
стягнути з відповідача на користь
позивача аліменти, на утримання
останньої, у розмірі 500,00грн., оскільки
відповідач є особою працездатного віку
та має дохід, а позивач не має
можливості працювати, оскільки
доглядає за дитиною.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат між сторонами,
враховуючи результат розгляду справи,
суд приходить до висновку, що судові
витрати, понесені позивачем по сплаті
судового збору у сумі 243,60 грн. за вимогу
про розірвання шлюбу, підлягають
стягнення з відповідача на користь
позивача.

Враховуючи, що позивач на підставі п. 3
ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена
від сплати судового збору за подачу
позовної заяви про стягнення
аліментів, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір за дані вимоги у
сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 79, 80, 84, 110, 112, 180, 181, 183, 184 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88,
197, 212, 213, 215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 26 лютого 2013 року
Кіровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, актовий запис № 66,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають
малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
- розірвати.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти
на утримання його малолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
повноліття у твердій грошовій сумі у
розмірі 1 500 (одна тисяч п'ятсот) грн. 00
коп., стягуючи аліменти на користь
матері дитини - ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
РНОКПП НОМЕР_2), починаючи стягнення з
дня пред'явлення позову, а саме: з 03
жовтня 2014 року, допустивши негайне
виконання рішення суду в частині
стягнення аліментів у розмірі
місячного платежу.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2)
аліменти на утримання останньої у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
(п'ятсот) грн.. 00 коп. до досягнення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто
- до 22 квітня 2016 року, починаючи
стягнення з 03 жовтня 2014 року,
допустивши негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів у
розмірі місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
РНОКПП НОМЕР_2) в рахунок повернення
витрат по сплаті судового збору 243
(двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
у сумі збору 243 (двісті сорок три) грн.. 60
коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой