У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справапеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді
Василевича В.С.

суддів: Малько О.С.., Шимківа
С.С.

при секретарі Пиляй І.С.

з участю позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Кузнецовського міського суду 28
жовтня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на період навчання,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Кузнецовського міського суду
від 28 листопада 2014 року позов у даній
справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/10 частки його
заробітку (доходу), щомісячно починаючи
з 29 вересня 2014 року і до 30 червня 2018
року.

У задоволенні інших вимог відмовлено
за безпідставністю.

Рішення допущено до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 доводить
про незаконність та необгрунтованість
рішення через невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, неправильну
оцінку обставин справи.

Зазначає, що задовольнивши позов
частково, у частці, на яку погодився
відповідач, місцевий суд залишив поза
увагою те, що потреби старшого сина
ОСОБА_4, який навчається, не зменшились,
а навпаки значно збілишились у зв»язку
із навчанням дитини в іншому місті та
незадовільним станом його здоров»я.

Визначаючи розмір аліментів, суд не
врахував, що майновий стан відповідача
значно покращився, добровільно він не
надає допомоги дитині, має матеріальну
можливість сплачувати більшу, ніж
визначив суд, частку від свого
заробітку для потреб сина, що
навчається.

_______________________________________________________________________

Справа № 564/731/13-ц
Головуючий у 1-й інст. -
Олійник П.В.

Провадження №22-ц/787/1172/2013р.
Доповідач - Василевич В.С.

По наведених підставах просить рішення
місцевого суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст.199, 200 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно до роз'яснень даних в п. 17, 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони по справі є батьками
повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження (а.с.8), який навчається
в Національному технічному
університеті України «Київський
політехнічний інститут», факультет
електроніки, на денній формі навчання,
що підтверджується довідкою № 1758 від 22
вересня 2014 року ( а.с. 4).

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що у відповідача наявна
можливість надавати матеріальну
допомогу дитині, що навчається, при
цьому суд врахував матеріальне
становище дитини та платника
аліментів, стан здоров`я відповідача,
відсутність у нього інших утриманців, а
також інші обставини, передбачені ст.
182 СК України.

Доводи апеляційної скарги щодо
недостатнього для дитини стягнутого
судом розміру аліментів - 1/10 частки від
заробітку відповідача спростовуються
наявними у справі доказами. Крім того,
відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет на 2014 рік",
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць становить 1218 грн.

Враховуючи наведене та те, що обов»язок
утримувати дитину та надавати їй
матеріальну допомогу лежить у рівній
мірі на обох батьках, колегія судді
вважає, визначення місцевим судом 1/10
частки від заробітку відповідача на
стягнення аліментів дитині, що
навчається, відповідає вимогам закону
та обставинам справи.

Враховуючи, що рішення місцевого суду
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, наведених
у ньому, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кузнецовського міського
суду від 28 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з набрання нею законної сили.

Головуючий :
Василевич В.С.

Судді:
Малько О.С.

Шимків С.С.