Справа № 265/5864/14-ц
Провадження № 2/265/2418/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі - Єфремовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,

третя особа: Орган опіки та піклування
Орджонікідзевської райадміністрації у
м.Маріуполі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратила право
користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що вона є власником
квартири, розташованої АДРЕСА_1. В даній
квартирі зареєстровані відповідачка
ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_3 Однак,
незважаючи на факт реєстрації в
зазначеній квартирі вони не проживають
з 30 червня 2013 року, не виконують ніяких
обов'язків пов'язаних з її утриманням.
За більш ніж рік відсутності, вони не
цікавилися квартирою і не намагалися
повернутися і вселитися в неї. Ніяких
особистих речей відповідачів в
квартирі немає, домовленостей про
збереження за ними права користування
житлом понад встановлені строки, між
нею і відповідачами не було.

Реєстрація відповідачів в квартирі
обмежує її в можливостях повною мірою
здійснювати свої права власника на
володіння, користування і
розпорядження майном.

Просить суд визнати відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Позивака ОСОБА_1 на розгляд справи до
суду не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася в
установленому законом порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 особисто та діюча
в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 в судове засідання на розгляд
справи не з'явилася, проте від неї
надійшла заява про розгляд справи в її
відсутність, позовні вимоги визнала
повністю і не заперечувала проти
визнання її та її доньки такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням.

Представник третьої особи ОСОБА_4, в
судовому засіданні пояснила, що з
урахуванням наданих позивачкою
документів не заперечує проти
задоволення позову.

Дослідивши письмові докази по справі
суд дійшов висновку про те, що позовна
заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини
справи та відповідні їм
правовідносини.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, квартира
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності, на підставі договору
купівлі-продажу від 06.03.2009 року, ОСОБА_1.

Як видно з актів ЖКП
«Азовжитлокомплекс» від 21.08.2014 року в
квартирі АДРЕСА_1, відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 фактично не проживають з 30
червня 2013 року по теперішній час.

Інформацію викладену в акті
підтвердили сусіди позивачки,
мешканка квартири АДРЕСА_4, ОСОБА_5 та
мешканка квартири АДРЕСА_5, ОСОБА_6

Відповідачкі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно
копії повідомлення поставлені на
облік в АДРЕСА_6.

Згідно копії довідки від 01 грудня 2014
року, виданої муніципальним бюджетним
дошкільно - освітнім закладом "Дитячий
садок комбінованого виду № 2" ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує заклад з 28 жовтня
2014 року по даний час.

Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, це
право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України
власник володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного
кодексу України член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником
житла або законом.

Приймаючи до уваги те, що позивачка
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, будучи
зареєстрованим у вказаній квартирі,
але фактично не проживаючими в ній
перешкоджають позивачці у
користуванні та розпорядженні нею
своєю власністю, суд вважає можливим
задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування квартирою.

При цьому визнаючи втратившою право
користування квартирою неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд
враховує ті обставини, що вона разом з
матір'ю зареєстрована за іншою адресою
на території Російської Федерації,
проживає там значний час, відвідує
дошкільний заклад.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.64 ЖК України, ст.41
Конституції України, ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405
Цивільного кодексу України , ст.ст.57, 58,
59, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
має бути подана до Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні при розгляді справи мають
право подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області
Л.В.Копилова