Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3888/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11.12.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у особі
головуючого судді А.А.Надопта, при
секретарі С.С.Онисько, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Виноградів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу-

В С Т А Н О В
И В :

Позивач звернувся у Виноградівський
районний суд із цією позовною заявою до
відповідачки з тих підстав, що між ними
був укладений шлюб 14.10.1989р. у виконкомі
Новосільської сільської ради,
Виноградівського району за актовим
записом №12. Від даного шлюбу у сторін
дітей не має, спір про майно відсутнє.

Заявлені вимоги мотивовані тим,
що спільне життя не склалось, у них
різні характери та погляди на життя,
відсутнє взаєморозуміння та
взаємоповага одне до одного, вони не
проживають разом тривалий час, шлюб
існує формально, спору про спільно
нажите майно у них не має, у зв»язку з
чим позивач просить шлюб із
відповідачкою розірвати.

В судове засідання позивач не з»явився,
проте його представник 11.12.2014р. подав до
суду заяву, в якій свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
наведених у позовній заяві та просив
такі задоволити, на розлученні
наполягає, оскільки між ними
примирення та збереження їх сім»ї є
неможливим, а відтак він наполягає на
розлученні, а справу просив розглянути
у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, хоча про час і місце судового
засідання повідомлявся судом належним
чином, про що свідчить судова розписка,
яку він особисто отримав 20.11.2013р., заяв
та клопотань про відкладення розгляду
справи та причини своєї неявки до суду
не надав, у зв»язку з чим суд, проти чого
не заперечує позивачка, якій суд
роз»яснив особливості заочного
розгляду справи, ухвалює рішення у
справі при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК
України.

Отже, дослідивши матеріали справи у їх
сукупності та взаємозв"язку, суд
знаходить позов підставним та
обгрунтованим із-за таких міркувань.

Згідно з вимогами ст.55
Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК
України кожна особа має право на захист
судом свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

Статтею 6 Конвенції встановлено
право кожного на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, при вирішенні спору щодо його
цивільних прав і обов»язків.

Заслухавши пояснення позивачки
та вивчивши матеріали справи у їх
сукупності та взаємозв"язку, суд
знаходить позов підлягаючим до
задоволення із-за таких підстав.

У відповідності до вимог
ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Суд розглядає

справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.112 СК
України суд з"ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розлучення, бере до уваги наявність
малолітньої дитини та інші обставини
життя сторін.

Ці ж вимоги закону узгоджуються та
доповнюються нормами п.5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.1998р. №16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім»ю»
із наступними змінами встановлено, що
проголошена Конституцією України
охорона сім»ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження їх
сім»ї стали неможливим. З цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно і всебічно з»ясовувати
фактичні взаємини подружжя, мотиви та
причини розлучення, забезпечувати
участь у засіданні, як правило, обох
сторін, уживати заходів до примирення
подружжя. Рішення суду про розірвання
шлюбу повинно відповідати вимогам
законності та обґрунтованості. При
цьому законність і обґрунтованість
рішення визначається не тільки
дотриманням судом норм процесуального
права при розгляді цивільних справ, а й
виконанням судом вимог матеріального
права, що регулює правовідносини
сторін, а саме особисті немайнові права
та обов»язки подружжя.

В судовому засіданні
достовірними та належними доказами
встановлено, що між сторонами був
укладений шлюб 14.10.1989р. у виконкомі
Новосільської сільської ради,
Виноградівського району за актовим
записом №12. Від даного шлюбу у сторін
дітей не має, спір про майно відсутнє.

З матеріалів справи вбачається,
що спільне життя у подружжя не
склалось, у них різні характери та
погляди на життя, відсутнє
взаєморозуміння та взаємоповага одне
до одного, вони не проживають разом
тривалий час, шлюб існує формально,
спору про спільно нажите майно у них не
має, у зв»язку з чим позивач просить
шлюб із відповідачкою розірвати.

Суд виходить з того, що відповідно до
вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується
на вільній згоді жінки та чоловіка,
примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається. Дружина та
чоловік за змістом ст.55 СК України
зобов»язані спільно піклуватись про
побудову сімейних відносин між собою
та іншими членами сім»ї на почуттях
взаємної любові, поваги, дружби,
взаємодопомоги. Чоловік зобов»язаний
утверджувати в сім»ї повагу до матері.
Дружина зобов»язана утверджувати в
сім»ї повагу до батька. Дружина та
чоловік відповідальні один перед
одним, перед іншими членами сім»ї за
свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносини,
примушування до їх збереження, є
порушенням прав жінки, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

На підставі наведеного, з урахуванням
особливого характеру сімейних
відносин та їх об»єктивну
недоступність для оточуючих, беручи до
уваги, що сторони втратили почуття
любові і поваги один до одного і
позивачка категорично заперечує проти
збереження їх сім»ї та наполягає на
розлученні, а відтак суд не може
покласти обов»язок збереження сім»ї
сторін на позивачку при наявності її
категоричного заперечення цього.

З"ясувавши фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу- сторони фактично проживають
окремо, взявши до уваги наявність у
сторін неповнолітніх дітей та
обставини життя подружжя, суд
встановив справжнє прагнення позивача
та відповідача до розірвання шлюбу, а
відтак приходить до переконання, що
подальше спільне життя подружжя
Фоміних і збереження їх шлюбу не
суперечить інтересам сторін, після
цього не будуть порушені їх особисті та
майнові права та права дітей, у зв"язку
із чим даний позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до
вимог ст.ст.24,55,56,112 СК України та
керуючись ст.ст.1,3,10,11,60,88,212-215,224-226 ЦПК
України, суд:

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу про

розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб, укладений 14.10.1989р. між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у виконкомі Новосільської
сільської ради, Виноградівського
району за актовим записом №12-
розірвати.

Заочне рішення може бути
переглянуте Виноградівським районним
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10-ти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Закарпатської
області протягом 10-ти днів з дня його
винесення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта