У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

провівши попередній розгляд
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
ОСОБА_8, про усунення перешкод у
здійсненні права користування майном
шляхом виселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 8 серпня 2013
року, ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 2 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з указаним позовом, просив
усунути йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1, шляхом виселення
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 із зазначеної
квартири.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 7
серпня 2012 року укладено нотаріально
посвідчений договір купівлі-продажу,
відповідно до якого він придбав у
ОСОБА_5 (від імені якої діяв представник
за дорученням ОСОБА_8) квартиру АДРЕСА_1.

Після придбання квартири він
обмежений у здійсненні права
користування та розпорядження нею,
оскільки у квартирі без його згоди
проживають відповідачі.

Заочним рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 8 серпня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 2 квітня 2014
року, позов задоволено. Усунено
перешкоди ОСОБА_4 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 із зазначеної квартири.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що 7
серпня 2012 року ОСОБА_5 в особі
представника ОСОБА_8 уклала з ОСОБА_4
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Відповідно до витягу про
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно від 9 серпня 2012 року ОСОБА_4 є
єдиним власником зазначеної квартири.
Згідно із п. 9 договору купівлі-продажу
квартири ОСОБА_5 зобов'язалась передати
спірну квартиру ОСОБА_4 для вільного
користування і безперешкодного
володіння до 14 серпня 2012 року;
звільнити в зазначений строк квартиру
від наявних в ній речей домашнього
вжитку; зняти з реєстрації місце
проживання всіх зареєстрованих у
квартирі осіб до 20 серпня 2012 року.
Такими чином, відповідачі підлягають
виселенню із спірної квартири,
оскільки вони не є членами сім'ї
позивача і він не надавав їм своєї
згоди на користування належною йому
квартирою.

Такі висновки судів відповідають
встановленим обставинам справи та
положенням ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України.

Не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що
ОСОБА_8 отримав від неї довіреність на
право розпорядження квартирою АДРЕСА_1
обманним шляхом, оскільки предметом
спору не є вимоги про визнання договору
купівлі-продажу квартири недійсним.

Доводи ОСОБА_5 про те, що суд
зобов'язаний був зупинити провадження
у справі до вирішення справи за її
позовом про визнання недійсними
довіреності на розпорядження
квартирою на ім'я ОСОБА_8 та договору
купівлі-продажу квартири від 7 серпня
2012 року не дають підстав для скасування
рішення суду, оскільки згідно із ст. 338
ЦПК України підставою для скасування
судових рішень є порушення норм
процесуального права, що унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

З огляду на викладене, касаційна
скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню, а
заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 8 серпня 2013 року та ухвала
апеляційного суду Запорізької області
від 2 квітня 2014 року - залишенню без
змін.

Керуючись ст. ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 8 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 2 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ

З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ

Справа № 6-19531св14Доповідач Олійник А.С.