У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 20 листопада
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: реєстраційна
служба Генічеського районного
управління юстиції у Херсонській
області, ОСОБА_6 про визнання права
власності, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 на рішення
Генічеського районного суду
Херсонської області від 24 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 18 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просив визнати недійсним та
скасувати реєстрацію права власності
ОСОБА_5 на житловий будинок літ. «А»,
загальною площею 160,9 кв. м,
вбиральню-душову літ. «Б» та сарай літ.
«В», які знаходяться по АДРЕСА_1,
визнати за ним право власності на
зазначене вище майно та стягнути з
відповідача безпідставно набуті кошти
у розмірі 276 718,47 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
протягом 2005-2006 років на виконання умов
договору про співробітництво щодо
будування об'єктів нерухомості, а саме:
будівництва двох житлових будинків та
господарських споруд на земельній
ділянці, яка розташована за вказаною
вище адресою, ним було передано
відповідачу грошові кошти на загальну
суму 40 000 доларів США,
а також автомобіль Mercedes VITO, 1999 року
випуску, загальною вартістю 20 000
доларів США.

Згідно з умовами договору від 03 лютого
2005 року та додаткового договору від 04
липня 2009 року ОСОБА_5 повинен був
отримати державний акт на земельну
ділянку та в подальшому підписати акт
дарування її частини орієнтовною
площею 0,05 га, а також договір дарування
будівель, які позначені літерами «А»,
«Б», «В», що знаходяться за
вищевказаною адресою. Оскільки
відповідач своїх зобов'язань не
виконав, продовжує володіти спірними
об'єктами нерухомості, просив
задовольнити позов.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 24
квітня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 18 вересня 2014 року, позов
ОСОБА_4 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_7, ОСОБА_4 просить
скасувати рішення та ухвалу судів
попередніх інстанцій, ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
недоведеності позивачем обставин, які
свідчать про неможливість укладення
договорів про відчуження майна,
наявності між сторонами спору щодо
цього майна або вчинення дій з ухилення
від укладення договорів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
24 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 18 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко