Справа № 203/1340/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі -
Місюра К.А.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_2 про роз'яснення
судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська надійшла заява
ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 07.04.2014 року по
цивільній справі №203/1340/13-ц, шляхом
надання відповідей: чи встановлював
суд під час розгляду конкретну дату
виникнення заборгованості позивача
перед відповідачем по пені в розмірі
10583 грн. 94 коп. за кредитним договором;
чи встановлював суд за який період
нарахована банком пеня та за якою
формулою; чи врахував суд, що
відповідач лише одного разу надсилав
позивачу листа (вимогу) від 16.06.2010 року
щодо наявності нібито станом на 16.06.2010
року простроченої заборгованості в
розмірі 717,72 доларів США; чи
встановлював суд за яке саме порушення
умов кредитного договору відповідач
нарахував пеню в розмірі 10583 грн. 94 коп.;
чи врахував суд той факт, що 11.07.2011 року
між сторонами було підписано додаток
№2 до кредитного договору, згідно якого
сторони погодили новий графік
погашення заборгованості; чи врахував
суд, що у додатку №2 відсутня
інформація про те, що станом на дату
його укладення у позивача була в
наявності будь-яка заборгованість саме
пені; чи врахував суд, що усі
вищезазначені обставини дають
підстави стверджувати, що позивачка
своєчасно та в повному обсязі виконала
умови кредитного договору в частині
внесення всіх передбачених у ньому
платежів, а отже у відповідача були
взагалі відсутні правові підстави для
нарахування будь-якої неустойки; чи
врахував суд положення ст.258 ЦК України
та ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів» щодо спливу строків
давності для заявлення вимог банком
щодо повернення кредиту та неустойки;
чи може вказане рішення мати
преюдиціальне значення при вирішенні
іншого спору між сторонами.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 підтримав подану останньою
заяву та просив її задовольнити.

Представник відповідача -
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк», в судове засідання не
з'явився, про причини неявки не
повідомив, що у відповідності до ч.3
ст.221 ЦПК України не перешкоджає
вирішенню судом розглядаємого питання.

Перевіривши викладені в заяві
доводи, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріал справи, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.221 ЦПК
України якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Подання заяви про роз'яснення
рішення суду допускається, якщо воно ще
не виконане або не закінчився строк,
протягом якого рішення може бути
пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 21 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» роз'яснення
рішення суду можливо тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілими, що
ускладнює його реалізацію. Зазначене
питання розглядається судом і в ухвалі
суд викладає більш повно та ясно ці
частини рішення, розуміння яких
викликає труднощі, не вносячи змін у
суть рішення і не торкаючись питань,
які не були предметом судового
розгляду.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_2, останньою було заявлено вимогу
про звільнення від сплати пені в сумі
10583 грн. 94 коп. за порушення умов
кредитного договору від 12.09.2008 року. В
обґрунтування позовних вимог
позивачка посилалась на сплив строку
позовної давності для стягнення
неустойки, погашення іншої
заборгованості по кредиту в повному
обсязі, скрутне матеріальне становище.

Розглядаючи справу у
відповідності до ст.11 ЦПК України в
межах заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, суд прийшов
до висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог, як таких,
що не ґрунтуються на положеннях ст.551 ЦК
України та, крім того, заявлені
передчасно, за відсутності вчинення
банком дій щодо стягнення нарахованої
неустойки.

Таким чином, з рішення суду від
07.04.2014 року вбачається, що мотиви та
висновки суду, викладені у
мотивувальній та резолютивній
частинах рішення чітко та зрозуміло,
наведені відповідні норми права, які
застосовані.

В своїй заяві про роз'яснення
рішення ОСОБА_2 фактично просить
встановити обставини щодо
обгрунтованості підстав нарахування
відповідачем пені за кредитним
договором, періоду за який вона
розрахована, її розміру.

Проте, на вказані обставини
ОСОБА_2 в обґрунтування підстав
пред'явленого позову не посилалась та,
відповідно, останні не були предметом
дослідження під час розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що заявниці слід відмовити у
задоволенні заяви про роз'яснення
рішення суду з підстав та питань,
наведених в заяві.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.169,197,208-210,221 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про роз'яснення рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 07 квітня 2014
року.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
Казак С.Ю.