УХВАЛА

22 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Завгородньої І.М., Колодійчука В.М.,
Кафідової О.В., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_7, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ОСОБА_6, Черкаської міської ради про
визнання рішення незаконним та
визнання договору купівлі-продажу
недійсним,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6,
Черкаської міської ради про визнання
рішення незаконним та визнання
договору купівлі-продажу недійсним.

Посилалася на те, що вони є власниками
3/10 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності від 15
березня 2010 року № 597717. ОСОБА_6 є
власником земельної ділянки, загальною
площею 290 кв. м на підставі договору
купівлі-продажу від 14 грудня 2011 року,
яка попередньо надавалась їй у
користування за договором оренди, і яка
обтяжувалась сервітутом.

Позивачі вважають, що рішення
Черкаської міської ради від 30 червня 2011
року № 2-663, на підставі якого укладений
договір купівлі-продажу земельної
ділянки від 14 грудня 2011 року, є
недійсним, оскільки порушуються їх
законні права. Так, на вказаній
земельній ділянці, згідно з даними
технічного плану будинку, розміщені
господарські споруди: гараж літ. «З»,
сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е».

На думку позивачів, вказані сарай та
погріб належать їм на праві власності
разом із відповідною часткою у будинку,
тобто, укладаючи із ОСОБА_6 договір
купівлі-продажу земельних ділянок,
Черкаська міська рада фактично продала
відповідачці частину земельної
ділянки, на якій розміщені споруди -
сарай літ. «Б» та погріб літ. «Е»,
належні на праві власності позивачам і,
відповідно, земельна ділянка під цими
спорудами перебуває у їхньому
користуванні. Отже, вони були
позбавлені права власності на сарай та
погріб в ньому.

Зазначали, що рішення Черкаської
міської ради від 30 червня 2011 року №
2-663 потягнуло за собою укладання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, що свідчить про укладення
даного договору із порушенням вимог
чинного законодавства, а тому є
підстави для визнання його недійсним.

Позивачі просили визнати рішення
Черкаської міської ради «Про продаж
ОСОБА_6 земельних ділянок по АДРЕСА_1»
від 30 червня 2011 року № 2-663, незаконним, а
також визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельних ділянок від
14 грудня 2011 року, укладений між
Черкаською міською радою та ОСОБА_6

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 13 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 28 лютого 2014 року, позов ОСОБА_7, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9,
задоволено частково.

Визнано рішення Черкаської міської
ради «Про продаж ОСОБА_6 земельних
ділянок по АДРЕСА_1» від 30 червня 2011
року № 2-663, незаконним у частині
продажу земельної ділянки, на якій
розміщені сарай літ. «Б» та погріб літ.
«Е».

Визнано договір купівлі-продажу
земельних ділянок від 14 грудня 2011
року, укладений між Черкаською міською
радою та ОСОБА_6, посвідчений приватний
нотаріусом Черкаського міського
нотаріального округу ОСОБА_10 (реєстр №
7244), недійсним у частині
купівлі-продажу земельної ділянки, на
якій розміщені сарай літ. «Б» та погріб
літ. «Е».

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 травня 2014 року
касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_11 відхилено.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 13 листопада 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 28 лютого 2014 року залишено
без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ОСОБА_6, Черкаської міської ради про
визнання рішення незаконним та
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

На підтвердження своїх доводів заявник
посилається на ухвали Вищого
адміністративного суду України від 5
листопада 2010 року, від 26 січня 2011 року,
від 26 січня 2011 року, від 26 червня 2013
року, від 8 жовтня 2014 року, від 24 квітня
2013 року, від 14 травня 2014 року, ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 вересня
2014 року, постанову Верховного Суду
України від 7 листопада 2012 року,
ухвалені за результатом розгляду, на
його думку, аналогічних справ, де
по-іншому застосовані норми права, а
саме: ст. ст. 388, 392 ЦПК України, ст. 158 ЗК
України.

До заяви про перегляд судового рішення
надано клопотання про поновлення
пропущеного процесуального строку.

Клопотання про поновлення пропущеного
строку на звернення із заявою про
перегляд ухваленого у справі за
позовом ОСОБА_7, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ОСОБА_6, Черкаської міської ради про
визнання рішення незаконним та
визнання договору купівлі-продажу
недійсним підлягає задоволенню,
оскільки він пропущений з поважних
причин.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України», під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Наведені заявником доводи не містять
ознак неоднакового застосування одних
і тих самих норм матеріального права,
яке полягає у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин, які згідно
вимог вищенаведеної норми не є
підставами для перегляду судового
рішення.

Крім того, ухвала Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 вересня 2014 року, постанова
Верховного Суду України від 31 жовтня 2012
року не є рішеннями суду касаційної
інстанції, та на них не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно із вимогами
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 травня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_7, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ОСОБА_6, Черкаської міської ради про
визнання рішення незаконним та
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, за заявою ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 травня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:І.М.
Завгородня О.В. Кафідова В.М.
Колодійчук Ю.Г. Іваненко