Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/5534/14 Головуючий у 1
інстанції: Рибалко Н.І.
Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4

на рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13
листопада 2013 року по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначило, що відповідно до укладеного
договору № ZPAARX06020022 від 09 вересня 2006
року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі
2637,80 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 08 вересня 2008 року.

Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складає між
нею та банком договір, що
підтверджується підписом у заяві.
Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісячно в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

У порушення вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України
та умов договору відповідач
зобов'язання за вказаним договором не
виконала, у зв'язку з чим станом на 27
лютого 2013 року має заборгованість 32301,70
грн., яка складається з:

- 2637,80 грн. - заборгованість за кредитом;

- 11784,64 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 1183,12 грн. - заборгованість по комісії
за користування кредитом;

- 14681,77 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов
та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. (фіксована частина),

- 1514,37 грн. (процентна складова).

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України
просило стягнути з відповідача на його
користь заборгованість у розмірі 32301,70
грн. за кредитним договором № ZPAARX06020022
від 09 вересня 2006 року та судові витрати
у розмірі 323,02 грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 18119,93 грн.
та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В іншій частини позовні вимоги
залишено без задоволення.

Апеляційне провадження відкрито за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_5

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на
отримання ОСОБА_3 споживчого кредиту,
пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» строку
позовної давності, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позову за
пропуском позовної давності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Висновок суду про наявність між
сторонами кредитних правовідносин та
невиконаних ОСОБА_3 зобов'язань по
поверненню кредиту є обґрунтованим та
таким, що узгоджується з обставинами
справи та вимогами норм матеріального
права.

Факт отримання кредиту, його розмір,
неповернення коштів та розрахунок
заборгованості відповідачка не
оспорює. Апеляційна скарга доводів з
цих питань не містить.

У відповідності до ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції,
вирішуючи спір про повернення
споживчого кредиту, повинен був
відмовити у позові банку у зв'язку із
пропуском позовної давності.

Проте доводи апеляційної скарги є
безпідставним, оскільки законом саме
на сторони покладено обов'язок зробити
заяву про застосування строків
позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦК України
особа здійснює свої цивільні права
вільно на власний розсуд у межах,
наданих їй договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст. ст. 11, 27, 31 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд, у
тому числі відповідач має право
звернутися із заявою, змінити своє
прохання в заяві, відмовитися від заяви
тощо.

Як вбачається із матеріалів справи,
заяву про застосування наслідків
пропуску позивачем позовної давності
ОСОБА_3 не подавала, відповідачка
звернулася до суду з заявою і просила
розглядати справу за її відсутності
(а.с.54). Тому у суду не було підстав
обговорювати питання позовної
давності і відсутні підстави для
прийняття такої заяви судом
апеляційної інстанції.

Відповідно до правового висновку,
викладеного в постанові Верховного
Суду України від 20 листопада 2013 року №
6-126цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК
України, є обов'язковою для всіх судів
України, п. 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів»
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
споживчого кредиту

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права, яке призвело чи могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: