АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/2047/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3658/14
Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н.М.
Доповідач Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі : Лимар О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро» про
витребування земельної ділянки з
незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2014
року відмовлено в задоволенні позову
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Дніпро»
про витребування земельної ділянки з
незаконного володіння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог. В
обґрунтування посилається на не
правильне застосування норм
матеріального права , неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, що призвело до
невірного вирішення спору. Вважає, що
строк дії договору повинен
обраховуватися з моменту його
укладення, тобто з 1 вересня 2009 року, а
не з моменту державної реєстрації.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що остання підлягає
задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку, серія ПЛ
№159068 від 6 жовтня 2008 року належить
земельна ділянка площею 1,09 га., яка
розташована на території Григоро -
Бригадирівської сільської ради
Кобеляцького району Полтавської
області та надана для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

1 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Дніпро» укладено договір оренди
земельної ділянки строком на п'ять
років, який зареєстрований в
Кобеляцькому відділі Полтавської
регіональної філії держпідприємства
ЦМТ держземкадастру 21 червня 2010 року.

Також 1 вересня 2009 року орендодавець
ОСОБА_1 передала орендарю ТОВ «Дніпро»
належну їй земельну ділянку для
ведення товарного виробництва, про що
ними складено акт прийому-передачі.

Звертаючись до суду за захистом
порушеного права, позивач свої вимоги
обґрунтовувала тим, що станом на 1
вересня 2014 року дія вказаного договору
оренди земельної ділянки закінчилась,
проте її вимога про повернення
останньої залишилась відповідачем без
задоволенням, з посиланням на
продовження дії договору, який він
обраховує з моменту державної
реєстрації, а не з часу його укладання.
Вважає, що орендар після 1 вересня 2014
року без достатньої правової підстави
продовжує користуватись належним їй
нерухомим майном, що є порушенням її
прав як власника.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції керувався
положеннями ст.ст. 18,20 ЗУ «Про оренду
землі», на підставі яких дійшов
висновку про необхідність обрахування
строку дії договору з часу державної
реєстрації, тобто з 21 червня 2010 року,
тому що з моментом державної
реєстрації пов'язано набрання чинності
правочином, а відтак сторони набули
свої цивільні права та обов'язки з 21
червня 2010 року. Оскільки передбачений
умовами договору п'ятирічний строк дії
оренди земельної ділянки закінчиться
лише 21 червня 2015 року підстави для
витребування земельної ділянки
відсутні.

З вказаним висновком не може
погодитись колегія суддів з наступних
підстав.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

При укладанні 1 вересня 2009 року
договору оренди земельної ділянки
сторони погодили строк дії останнього -
п.8 «договір укладено на 5 років», умови
повернення земельної ділянки - п.21 «
після припинення дії договору орендар
повертає орендодавцю земельну ділянку
у стані, не гіршому в порівнянні з тим, у
якому він одержав її в оренду». Пунктом
28 визначені права орендодавця, зокрема
останній наділений правом по
закінченню терміну дії договору
забрати свою земельну ділянку у власне
користування. Договором передбачено,
що він набирає чинності після
підписання сторонами та його державної
реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

На підставі статті 20 ЗУ "Про оренду
землі" (у редакції, яка була чинною на
момент виникнення правовідносин)
укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації. Право
оренди земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрацї цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно із статею 2 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру, тобто
реєстрацією є запис, фіксація фактів
або явищ з метою обліку та надання їм
статусу офіційно визнаних актів,
внесення до списку або книги обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку про те, що моментом вчинення
правочину слід вважати момент, коли
сторони свого часу досягли згоди з усіх
істотних умов.

В даному випадку сторони досягли згоди
з усіх істотних умов договору та
повністю узгодили свої права та
обов'язки саме 1 вересня 2009 року, тобто в
момент підписання угоди.

Крім того, саме з 1 вересня 2009 року
земельна ділянка була безпосередньо
передана у фактичне користування
відповідача, про що свідчить
підписаний сторонами акт прийому -
передачі земельної ділянки. Вказану
обставину в судовому засіданні не
заперечував і директор ТОВ «Дніпро»
Ісаєв П.П.

Наведене дає підстави для висновку, що
строк дії договору необхідно
обраховувати саме з моменту його
укладання, тобто з 1 вересня 2009 року.

На зазначені обставини суд першої
інстанції належної уваги не звернув,
невірно застосував до спірних
правовідносин положення ст. 638 ЦК
України та прийшов до помилкового
висновку про продовження дії договору,
строк якого закінчується лише 21 червня
2015 року.

Оскільки станом на 1 вересня 2014 року
збігли строки дії договору оренди
належної позивачу земельної ділянки, а
орендар ТОВ «Дніпро» не скористалось
своїм переважним правом поновлення
дії договору на новий строк та не
направило орендарю в передбаченому
умовами договору порядку письмове
повідомлення, права орендаря
підлягають захисту у спосіб,
визначений ним в позовній заяві, який
ґрунтується на положеннях ст. 387 ЦК
України та узгоджується з умовами
договору.

За вказаних обставин рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309 ч.1 п.п. 3,4, 316, 317 319
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 24 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове про
задоволення позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро» про
витребування земельної ділянки з
незаконного володіння.

Витребувати у товариства з обмеженою
відповідальністю «Дніпро» із
незаконного користування належну на
праві власності ОСОБА_1 земельну
ділянку, розміром 1,09 га, кадастровий
номер 000030192, розташовану в
адміністративних межах
Григоро-Бригадирівської сільської
ради Кобеляцького району та передати
її власнику.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

З оригіналом згідно.

Судді: