Справа № 362/1977/14-ц Головуючий у І
інстанції Орда О.О.Провадження №
22-ц/780/6420/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою
Васильківського спортивно-технічного
клубу Товариства сприяння оборони
України на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом
Васильківського спортивно-технічного
клубу Товариства сприяння оборони
України до ОСОБА_1, треті особи -
Управління Держземагентства у
Васильківському районі Київської
області, Реєстраційна служба
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
Васильківська міська рада Київської
області, ОСОБА_2, про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та його державної
реєстрації,

В С Т А Н О В
И Л А :

В травні 2013 року Васильківський
спортивно-технічний клуб Товариства
сприяння оборони України звернувся до
суду з вищевказаним позовом та просив
ухвалити рішення про його задоволення,
посилаючись на те, що йому згідно
Державного акту на право постійного
користування землею серії ІІ-КВ № 001335-32
від 24 листопада 1998 року, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею №32,
Васильківською міською радою надано в
постійне користування 1,3 га землі по
АДРЕСА_1 в межах згідно з планом
землекористування для розміщення
виробничої бази відповідно до рішення
Васильківської міської ради Київської
області №93 від 16 липня 1998 року.

Рішенням Васильківської міської
ради Київської області № 07.148-25-У від 28
грудня 2007 року громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
передані у власність земельні ділянки
площею 0,10 га кожна, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташовані по АДРЕСА_2

На підставі вищевказаного рішення
Васильківської міської ради від 28
грудня 2007 року вищевказані громадяни
отримали державні акти на право
власності на земельні ділянки.

06 липня 2010 року ОСОБА_2 продав
належну йому земельну ділянку по
АДРЕСА_3, відповідачу ОСОБА_1

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року визнано нечинним та скасовано
рішення Васильківської міської ради
Київської області № 07.148-25-У від 28
грудня 2007 року в частині передачі у
приватну власність земельних ділянок
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Оскільки судовим рішенням
встановлено незаконність рішення
органу місцевого самоврядування, яке
було підставою набуття права власності
на земельну ділянку, то право власності
ОСОБА_1 на землю набуто нею
неправомірно, що є підставою для
визнання недійсними Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
виданого на ім»я ОСОБА_2, та відповідних
записів в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно та Державному
земельному кадастрі.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також на невідповідність висновків
суду обставинам справи, просив рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
що Васильківському
спортивно-технічному клубу Товариства
сприяння оборони України згідно
Державного акту на право постійного
користування землею серії ІІ-КВ № 001335-32
від 24 листопада 1998 року, який
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за №32,
Васильківською міською радою надано в
постійне користування 1,3 га землі по
АДРЕСА_1 в межах згідно з планом
землекористування для розміщення
виробничої бази відповідно до рішення
Васильківської міської ради Київської
області №93 від 16 липня 1998 року.

Рішенням Васильківської міської
ради Київської області № 07.148-25-У від 28
грудня 2007 року громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
передані у власність земельні ділянки
площею 0,10 га кожна, для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташовані по АДРЕСА_2

На підставі вищевказаного рішення
ОСОБА_2 отримав Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 771117, відповідно до якого йому
належала земельна ділянка площею 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_3.

Відповідно до договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
06 липня 2010 року, посвідченого державним
нотаріусом Васильківської міської
державної нотаріальної контори
Нещасною Т.М. за реєстровим № 1-1876,
ОСОБА_2 продав належну йому земельну
ділянку ОСОБА_1, про що на державному
акті вчинена відповідна відмітка.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року визнано нечинним та скасовано
рішення Васильківської міської ради
Київської області № 07.148-25-У від 28
грудня 2007 року в частині передачі у
приватну власність земельних ділянок
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив з
його необґрунтованості та
недоведеності і колегія суддів
погоджується з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 152, 155 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов»язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. У разі
видання органом виконавчої влади акта,
яким порушуються права особи щодо
користування належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116, ч. 1
ст. 125 та ч. 1 ст. 126 ЗК України громадяни
набувають права власності на земельні
ділянки із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування, і право на
них підтверджується державними актами.
Право власності на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, та його
державної реєстрації.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81, ст. 131
ЗК України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки в
тому числі за договорами
купівлі-продажу, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами.
Укладення таких угод здійснюється
відповідно до Цивільного кодексу
України з урахування вимог цього
Кодексу.

За змістом вказаних норм правовою
підставою набуття громадянином права
власності на земельну ділянку є
укладення ним цивільно-правової угоди,
а державний акт, що видається на
підставі такої угоди, лише посвідчує
право особи на земельну ділянку. Тобто,
без встановлення судом недійсності
(невідповідності вимогам закону)
правочину, як правової підстави
набуття права власності громадянином
на земельну ділянку, визнання
недійсним державного акту, виданого на
підставі такого правочину, є
необґрунтованим.

Вищенаведене відповідає і
презумпції правомірності правочину,
встановленої ст. 204 ЦК України,
відповідно до якої правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1
набула право власності на спірну
земельну ділянку на підставі договору
купівлі-продажу від 06 липня 2010 року,
який не визнаний судом недійсним і не є
нікчемним, обґрунтованим є висновок
суду першої інстанції про відсутність
підстав для визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого на ім»я
третьої особи ОСОБА_2, з відміткою про
перехід права власності до відповідача
ОСОБА_1 та скасування його державної
реєстрації, оскільки державний акт
лише посвідчує підставу набуття права
власності, якою в даному випадку є
чинна цивільно-правова угода. Крім
того, відповідач ОСОБА_1 не є належним
відповідачем стосовно вимоги позивача
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку,
виданого на ім»я третьої особи ОСОБА_2,
про що обґрунтовано зазначено судом
першої інстанції у рішенні.

Правильним є і рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову про
визнання недійсними відповідних
записів в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно та Державному
земельному кадастрі, оскільки
обґрунтованість цих вимог позивачем в
судовому засіданні доведена не була, що
є його обов»язком в силу вимог ч. 1 ст. 60
ЦПК України, відповідно до якої кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводів, які б спростували законність
та обґрунтованість ухваленого судом
першої інстанції рішення, апеляційна
скарга позивача не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Васильківського
спортивно-технічного клубу Товариства
сприяння оборони України - відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :