У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Александр-Агро 3»,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Статус», треті
особи: ОСОБА_5, Управління пенсійного
фонду в Хортицькому районі м.
Запоріжжя, про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Александр-Агро 3» на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 03 червня 2014 року та
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначила, що 20
жовтня 2012 року о 16 годині ОСОБА_5 у
зв'язку із виконанням своїх службових
обов'язків, керуючи транспортним
засобом ЗАЗ 1102 державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить
відповідачу ТОВ «Александр Агро-3» в
районі електроопори № 141 по вул.
Істоміна в м. Запоріжжя скоїв наїзд на
її чоловіка ОСОБА_6 який перетинав
проїжджу частину дороги, чим спричинив
йому тілесні ушкодження які призвели
до його смерті.

Вироком Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_5
відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України був
засуджений до 5 років позбавлення волі

Власником джерела підвищеної
небезпеки, транспортного засобу ЗАЗ 1102
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
є ТОВ «Александр Агро-3», а
цивільна відповідальність осіб,
керуючих зазначеним транспортним
засобом застрахована ПрАт СК «Статус»
на підставі поліса № АВ/3427716, вважає, що
особами, які мають відповідати за її
позовом про відшкодування шкоди, є ПрАт
СК «Статус» та ТОВ «Александр Агро-3».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 03 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 12 серпня 2014
року рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 03 червня 2014 року в
частині стягнення витрат на поховання
з ПрАт СК «Статус» на користь ОСОБА_4 в
розмірі 14 242 грн та в частині відмови у
позові щодо стягнення вартості
пам'ятника скасовано з закриттям
провадження у справах в цих частинах.
Рішення в частині стягнення моральної
шкоди з ПрАт СК «Статус» на користь
ОСОБА_4 в розмірі 5 000 грн змінено,
зменшено розмір відшкодування з 5 000 грн
до 2 550 грн, зменшивши при цьому у
мотивувальній частині рішення
загальний розмір стягнутої моральної
шкоди з 45 000 грн до 42 550 грн.

У касаційній скарзі ТОВ «Александр
Агро-3» просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення суду
апеляційної інстанції в частини
стягнення з ТОВ «Александр Агро-3» на
користь ОСОБА_4 суми 40 000 грн моральної
шкоди та в цій частині відмовити в
задоволенні позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд апеляційної інстанції, частково
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, з урахуванням встановлених
під час розгляду справи обставин,
застосувавши до даних правовідносин
положення ст.ст. 1167, 1187, 1188, 1191 ЦК
України, дійшов обґрунтованого
висновку, що шкода, завдана в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди з вини
водія, який на відповідній правовій
підставі керував автомобілем, що
належить роботодавцю, відшкодовується
власником цього джерела підвищеної
небезпеки, а не безпосередньо винним
водієм.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Александр-Агро 3» відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська