У х в а л а

17 листопада 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Деребенцевої Т.П.,
Ізмайлової Т.Л.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до Ярунської
сільської ради Новоград-Волинського
району Житомирської області про
скасування дисциплінарних стягнень та
поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до Ярунської сільської ради
Новоград-Волинського району
Житомирської області про скасування
дисциплінарних стягнень та поновлення
на роботі.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 6 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року, відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 6 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 12 березня 2014
року.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня 2014
року.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня 2014 року
вбачається, що суд касаційної
інстанції погодився із висновками
судів, які відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_3, виходили з того, що строк
звернення до суду пропущено позивачем
без поважних причин. Порушення правил
підвідомчості і звернення до
неналежного суду саме по собі не може
бути підставою для поновлення
пропущеного строку, оскільки позивач
мав можливість своєчасно подати позов
до належного суду.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня 2014
року, на яку заявник посилається як на
підставу перегляду, суд касаційної
інстанції, залишаючи без змін рішення
судів попередніх інстанцій, погодився
з висновком суду першої інстанції про
те, що позивач звернувся до суду з
вимогами про визнання наказів про
оголошення доган незаконними
пропустивши тримісячний термін,
встановлений ст. 233 КЗпП України.
Поважних причин для поновлення цього
строку позивачем не наведено, тому в
позові у цій частині районним судом
було відмовлено.

Також як на підставу перегляду заявник
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року, відповідно
до якої суд касаційної інстанції
погодився із рішенням апеляційного
суду та зробленим ним висновком у
частині підстав відмови у стягненні
заробітної плати за період з 1 травня 2009
року по 26 січня 2010 року, про
помилковість вказівки в рішенні суду
першої інстанції про пропуск строку
позовної давності, оскільки вимоги
позивачем не доведені.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

З огляду на викладене, відсутні
підстави вважати, що у справах, в яких
Вищим спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ постановлено ухвали від 24
вересня 2014 року, на які заявник
посилається, як на підставу перегляду,
тотожними є встановлені судом фактичні
обставини, які мають значення для
вирішення спору, який розглядався, а
відповідно, що правовідносини, які
виникли між сторонами, які брали участь
у розгляді справ, подібні і мало місце
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
із справою у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Ярунської сільської ради
Новоград-Волинського району
Житомирської області про скасування
дисциплінарних стягнень та поновлення
на роботі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. КузнєцовСудді:Т.П.
Дербенцева Т.Л. Ізмайлова М.І. Наумчук
А.С. Олійник