Справа № 487/7578/13-ц
Провадження 2/487/558/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року
Заводський районний суд міста
Миколаєва в складі: головуючого судді -
Щербини С.В., при секретарі - Горта О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи-
адміністрації Заводського району
виконкому Миколаївської міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, комунального
підприємства "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації про
усунення перешкод у здійсненні права
власника щодо користування майном та
зобов'язання вчинити дії та за
зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_2 про
поновлення права на безперешкодне
користування нерухомістю та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи-
адміністрації Заводського району
виконкому Миколаївської міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, комунального
підприємства "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації про
усунення перешкод у здійсненні права
власника щодо користування майном -
домоволодінням АДРЕСА_2, шляхом повного
демонтажу встановлених вікон та
закладення цеглою або іншим
аналогічним будівельним матеріалам із
застосуванням цементного розчину
віконних отворів, що влаштовані
відповідачами у зовнішньої стіні
будинку АДРЕСА_1 у бік його
домоволодіння, зобов'язавши: власників
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 солідарно закласти два віконних
отвори; власника квартири №6 ОСОБА_5
закласти два віконних отвори; власника
квартир №7,8 ОСОБА_6 закласти три
віконних отвори.

В подальшому позивач уточнив свої
вимоги та просив суд усунути небезпеку
життю та здоров'ю і перешкоди у
здійсненні своїх особистих та членів
його сім'ї немайнових прав у межах
домоволодіння АДРЕСА_2, шляхом повного
демонтажу встановлених вікон та
закладення цеглою або іншим
аналогічним будівельним матеріалам із
застосуванням цементного розчину
віконних отворів, що влаштовані
відповідачами у зовнішньої стіні
будинку АДРЕСА_1 на межі із земельного
ділянкою ОСОБА_1, зобов'язавши:
власників квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно закласти два
віконних отвори; власника квартири №6
ОСОБА_5 закласти два віконних отвори;
власника квартир №7,8 ОСОБА_6 закласти
три віконних отвори.

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 звернулися до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
третьої особи - ОСОБА_2 про поновлення
права на безперешкодне користування
нерухомістю, зобов'язавши: звільнити
тильну стіну будинку АДРЕСА_1 від
побутового сміття та металобрухту на
відстань згідно санітарних і
будівельних норм, з метою збереження
житла, надати можливість зробити
відмостку вздовж стіни на відстані 1 м,
згідно нормативів та за власний
рахунок встановити сітку-рабицю,
надавати можливість безперешкодного
проведення капітальних та поточних
ремонтів будинку при необхідністю.

В позовної заяві позивач за
первісним позовом ОСОБА_1 зазначив, що
він є власником домоволодіння АДРЕСА_2
та земельної ділянки, розташованої за
вищевказаною адресою площею 0,0691 га.
Розташований на суміжний з його
земельною ділянкою житловий будинок
АДРЕСА_1 глухою капітальною стіною
встановлював межу із належною йому
земельною ділянкою. В липні 2002 року у
належний попереднім власникам, а тепер
його двір, без дозволу на
реконструкцію стіни, проекту
реконструкції стіни з відповідними
узгодженнями, зокрема сусідами,
власник квартири №3 житлового будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 незаконно прорубали у
несущій капітальній стіні свого
будинку віконний отвір. З цього приводу
попередні власники зверталися зі
скаргами до місцевих органів
самоврядування та відносно ОСОБА_2
було складено протокол про
адміністративне правопорушення та їй
було запропоновано закласти віконний
отвір. Проте, ОСОБА_2 через деякий час
пробила ще один віконний отвір у двір
його домоволодіння. Після придбання
домоволодіння він звертався до ОСОБА_2
з проханням закласти вікно, але вона
відмовилась. У серпні 2004 року на ОСОБА_7
знову було складено протокол про
притягнення її до адміністративній
відповідальності. Протягом 2002-2004 р.р.
власники житлового будинку АДРЕСА_1
без дозволів та неузгоджень зробили на
території свого подвір'я незаконні
прибудови до своїх квартир, чим
порушили режими інсоляції та вимоги
щодо режиму провітрювання квартирі,
після чого почали прорубувати у
капітальній несущій стіні, яка
знаходиться на межі з його земельною
ділянкою, віконні отвори також без
будь-яких дозволів та без погодження з
ним як власником суміжної земельної
ділянки, так власником квартири №6
ОСОБА_5 було встановлено два вікна, а
власника квартир №7,8 ОСОБА_6 - три вікна.
В теперішній час він та члени його сім'ї
живуть під постійним наглядом з вікон
відповідачів, ними втрачена
приватність домоволодіння та
недоторканість, таємниця особистого та
сімейного життя, через вікна сторонні
особи завдають шкоди його майну,
проникають на його територію, крадуть
городину. Крім того, самочинне
втручання відповідачів у конструкцію
несущій стіни будинку, в якій
влаштовані вікна, створюють небезпеку
та загрозу для нього та членів його
родини, що порушує їхні особисті
немайнові права і є реальною загрозою
їхнього життя і здоров'я.

Позивачі за зустрічним позовом в
позові зазначили, що вони є власниками
житлового будинок АДРЕСА_1, ОСОБА_5
квартири №6 з грудня 2002 року і квартир
№7, 8 ОСОБА_6 3 2002 року і 2005 року, при
цьому при набутті ними права власності
на вказані квартири вікна в них вже
були зроблені. ОСОБА_1 придбав будинок
АДРЕСА_2 в період 2004-2008 р.р. Він бачив
стан двору та які є незручності у
набутому ним житлі, вікна їх квартир
дійсно виходять у двір домоволодіння
ОСОБА_1, але виходять на територію не
забудови, а до саду, при цьому вікна не
перешкоджають ОСОБА_1 у користуванні
майном та ніяким чином не
перешкоджають його приватному життю.
Крім того, 2005-2006 р.р. вони з дозволу сина
ОСОБА_1 протягнули з відступом від
стіну будинку сітку-рабицю, яку ОСОБА_1
в 2011 році самоуправно зняв. Крім того,
ОСОБА_1 закидав стіну їхнього будинку
сміттям та металобрухтом до середини
вікон, при цьому, ОСОБА_1 не надає їм
доступу до тильної сторони будинку для
проведення поточних та капітальних
ремонтів, у зв'язку з чим стіни
замокають та в подальшому можуть
порушитись.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом
уточнені позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, підтвердив викладені
обставини, просив про задоволення
вимог, в задоволенні зустрічних вимог
просив відмовити у зв'язку з
безпідставністю.

В судовому засіданні представник
позивачів за зустрічним позовом та
відповідачів за первісним позовом,
зустрічні позовні вимоги підтримав,
підтвердив викладені обставини, просив
про їх задоволення, уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом не
визнав, просив в їх задоволенні
відмовити з посиланням на їх
надуманість та безпідставність.

В судове засідання представник
третьої особи - адміністрації
Заводського району не з'явився, надали
до суду заяву, просили слухати справу
за відсутності їхнього представника,
ухвалити рішення на розсуд суду.

В судове засідання представник
третьої особи - Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, не з'явився, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений, причини неявки суду не
повідомив.

В судовому засіданні представник
третьої особи - КП "Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Парнак О.Г. суду
пояснила, що відповідно до матеріалів
інвентарної справи по домоволодінню
АДРЕСА_1 в м. Миколаєві вбачається, що
відповідно до даних технічного
паспорта від 1967 року, домоволодіння
АДРЕСА_1 в квартирах №3, 6, 7, 8 не було
вікон, які виходять на суміжну ділянку
з домоволодінням АДРЕСА_2. В
подальшому вже після приватизації та
попередньої інвентаризації в квартирі
№3, яка належить ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
були улаштовані два вікна. В квартирі
№6 власником якої є ОСОБА_5 два вікна
були зроблені в період 2002-2003 р.р. в
самочинній прибудові, яка була
узаконена у 2009 році. Квартири №7, 8
належать ОСОБА_6, в квартирі №7 у
приміщенні 7-2 (кухня) у капітальній
стіні було одне вікно, яка виходить на
суміжну ділянку з домоволодінням
АДРЕСА_2, згідно інвентаризації 1967 р., в
квартирі №8 вікон не було, відповідно
до інвентаризації 2014 року у квартирі №7
залишилось одне вікно і двері, а в
квартирі №8 на теперішній час є два
вікна, одне в приміщенні і одне вікно у
прибудові, яка не узаконена.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ст. 321 ЦК України кожен має
право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_1 є власником домоволодіння
АДРЕСА_1, 61/100 частки на підставі
договору купівлі-продажу частки
житлового будинку від 19.06.2004 року і 39/100
частки на підставі рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 25.01.2008
року та земельної ділянки,
розташованої за вищевказаною адресою
площею 0,0691 га. на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

Відповідачі за первісним позовом
є власниками житлового будинку
АДРЕСА_2: ОСОБА_7, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 1/3
частки кожному квартири №3 згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 25.01.2001 року, ОСОБА_5 - квартири №6,
згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 03.06.2010 року,
ОСОБА_6 квартири №8, на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
14.08.2002 року і квартири №7 на підставі
договору купівлі-продажу від 15.02.2005
року.

Розташований на суміжний з
земельною ділянкою позивача житловий
будинок АДРЕСА_1 глухою капітальною
стіною встановлював межу із належною
позивачу ОСОБА_1 земельною ділянкою.

З матеріалів інвентарної справи
по домоволодінню АДРЕСА_1 в м. Миколаєві
вбачається, що відповідно до даних
технічного паспорта від 1967 року,
домоволодіння АДРЕСА_1 в квартирах №3,
6, 7, 8 не було вікон в стіні, яка виходить
на суміжну ділянку з домоволодінням
АДРЕСА_2.

Проте, протягом 2002-2003 р.р.
відповідачі за первісним позовом
улаштували віконні отвори в бік
домоволодіння позивача ОСОБА_1

У зв'язку з чим, попередні
власники домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_10
і ОСОБА_11 зверталися зі скаргами до
адміністрації Заводського району та
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради.

Згідно відповіді на ім'я ОСОБА_11
адміністрації Заводського району м.
Миколаєва №Д-523 від 31.07.2002 року відносно
ОСОБА_2 було складено протокол про
адміністративне правопорушення за
улаштування віконного отвору та
запропоновано досягнути згоди з
ОСОБА_11 на існування зазначеного
віконного отвору або закласти вікно.

Згідно відповіді на ім'я ОСОБА_12
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради від 28.10.2002 року №Е-3890-1/з,
ОСОБА_2 з питання улаштування віконного
отвору в житловому будинку АДРЕСА_1 в
Головне управління містобудування і
архітектури не зверталась.

Проте, ОСОБА_2 через деякий час
улаштувала ще один віконний отвір в бік
будинку позивача ОСОБА_1

Після набуття у 2004 році ОСОБА_1
права власності на частку
домоволодіння АДРЕСА_2, він також
звертався до адміністрації
Заводського району щодо незаконного
улаштування вікон ОСОБА_2

Згідно листа адміністрації
Заводського району №К-601 від 30.07.2004 року
за улаштування віконних отворів у двір
домоволодіння АДРЕСА_2 на ОСОБА_2 було
складено протокол про притягнення до
адміністративної відповідальності.

Згідно відповіді Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області від
03.97.2013 року №7/14-3088-13 на звернення
ОСОБА_1, з 01.01.2008 року по теперішній час в
Інспекції не зареєстровано дозвільні
документи які дають право виконувати
будівельні роботи чи експлуатувати
квартири по АДРЕСА_1

Крім того, до 01.01.2008 року дозволи
на виконання будівельних робіт на
об'єктах, розміщених на території м.
Миколаєва видавались органами
місцевого самоврядування, а на
об'єктах, розміщених на території
Миколаївської області видавались
інспекцією ДАБК управління
містобудування та архітектури
Миколаївської облдержадміністрації.

Згідно відповіді адміністрації
Заводського району м. Миколаєва від
13.06.2013 року №К-474 на звернення ОСОБА_1,
адміністрацією району власникам
домоволодіння АДРЕСА_1 не надавались
дозволи на влаштування віконних
отворів у своїх помешканнях у двір
домоволодіння АДРЕСА_2 м. Миколаєва.

На теперішній час власники
квартири №3 житлового будинку АДРЕСА_1
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 улаштували два
віконних отвори; власник квартири №6
ОСОБА_5 улаштувала два віконних отвори
і власник квартир №7,8 ОСОБА_6 три
віконних отвори.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Згідно п. Г ч.1 ст. 91 і п. Г ч.1 ст. 96 ЗК
України власники земельних ділянок та
землекористувачі зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів.

Стандартом ДСТУ-НБ В.2.6-ХХ:200х
встановлюються вимоги, правила та
норми щодо проектування, улаштування
та ізоляції вікон та дверей (виробів) в
стінах будинків будь-якого
призначення.

Відповідно до п. 4.6 Настанови
"Щодо проектування та улаштування
вікон і дверей в стінках будинків"
(Стандарт ДСТУ-НБ В.2.6-ХХ:200х) роботи з
улаштування вікон і дверей необхідно
проводити згідно з проектом, робочим
кресленням, проектом на виконання
робіт з урахуванням категорії
складності будівель цивільного та
виробничого призначення залежно від їх
архітектурної та технічної
характеристики, відповідно до основних
положень та вимог ДБН А.2.-3 та цим
стандартам.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що улаштування
відповідачами за первісним позовом
віконних отворів в належних ним на
праві власності квартирах в
домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Миколаєві,
здійснено в порушення вимог чинного
законодавства: без надання дозволів на
влаштування віконних отворів органом
місцевого самоврядування -
адміністрацією Заводського району,
без проектів та дозвільних документи
на виконання робіт, а також без згоди
власника суміжної земельної ділянки у
домоволодінні АДРЕСА_2 в м. Миколаєві,
що призвело до порушення прав ОСОБА_1 як
власника суміжної земельної ділянки
та перешкоджає йому та членам його
сім'ї в здійсненні ними своїх прав, у
зв'язку з чим усунення виявлених
порушень можливо шляхом повного
демонтажу встановлених вікон та
закладення цеглою або іншим
аналогічним будівельним матеріалам із
застосуванням цементного розчину
віконних отворів, що влаштовані у
зовнішньої стіні будинку АДРЕСА_1 на
межі із земельного ділянкою ОСОБА_1,
зобов'язавши: власників житлового
будинку АДРЕСА_1: в квартирі №3 ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно закласти два
віконних отвори; власника квартири №6
ОСОБА_5 закласти два віконних отвори;
власника квартир №7,8 ОСОБА_6 закласти
три віконних отвори.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставни, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належним є докази, які містяь
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконаннями, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином, суд вважає позовні
вимоги позивач ОСОБА_1 за первісним
позовом обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Суд ставиться критично до
заперечень представника відповідачів
за первісним позовом стосовно того, що
улаштовані власниками домоволодіння
АДРЕСА_1 вікна, виходять у двір позивача
ОСОБА_1, але не перешкоджають йому у
користуванні своїм майном та ніяким
чином не перешкоджають його приватному
життю, оскільки вони протирічать
дослідженим матеріалам справи та на
підтвердження своїх заперечень ними не
надано жодного доказу.

Що стосується позовних вимог
позивачів за зустрічним позовом
ОСОБА_6 і ОСОБА_5 щодо усунення перешкод
в користуванні їхнім майном, шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 звільнити тильну
стіну будинку АДРЕСА_1 від побутового
сміття та металобрухту на відстань
згідно санітарних і будівельних норм,
надати можливість зробити відмостку
вздовж стіни на відстані 1м,
встановити сітку-рабицю та надавати
можливість безперешкодного проведення
капітальних та поточних ремонтів
будинку при необхідністю, то в їх
задоволенні слід відмовити, оскільки
позивачі не довели ті обставини, на які
вони посилаються як на підставу своїх
вимог та крім власних тверджень суду
не надано жодного належного і
допустимого доказу на підтвердження
своїх вимог.

Одночасно, відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України з відповідачів за
первісним позовом на користь позивача
підлягають стягненню документально
підтверджені витрати по сплаті
судового забору у розмірі 114,70 грн.,
судові витрати позивачів за зустрічним
позов віднести за їхній рахунок.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи-
адміністрації Завадського району
виконкому Миколаївської міської ради,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, комунального
підприємства "Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації про
усунення перешкод у здійсненні права
власника щодо користування майном та
зобов'язання вчинити дії -
задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні належним йому
домоволодінні АДРЕСА_2, шляхом повного
демонтажу встановлених вікон та
закладення цеглою або іншим
аналогічним будівельним матеріалам із
застосуванням цементного розчину
віконних отворів, що влаштовані у
зовнішньої стіні будинку АДРЕСА_1 на
межі із земельного ділянкою ОСОБА_1,
зобов'язавши: власників житлового
будинку АДРЕСА_1: в квартирі №3 ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно закласти два
віконних отвори; власника квартири №6
ОСОБА_5 закласти два віконних отвори;
власника квартир №7,8 ОСОБА_6 закласти
три віконних отвори.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, третьої особи
- ОСОБА_2 про поновлення права на
безперешкодне користування
нерухомістю та зобов'язання вчинити
дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1
судовий збір по 27,14 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили
через 10 днів після його проголошення та
може бути оскаржено до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва в
строк і порядок, встановлений ст.ст.
294,296 ЦПК України.

Суддя

С.В. Щербина