ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», поданою
його представником Шулікою Аліною
Володимирівною, на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулось до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 10 січня 2007 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, за яким останній
отримав кредит у сумі 2 022,90 грн зі
сплатою 12 процентів річних за
користування кредитом, кінцевим
терміном повернення якого є 10 січня 2008
року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер; станом
на день його смерті заборгованість за
кредитом склала 14 169,27 грн, яку позивач
просив стягнути із спадкоємця боржника
- ОСОБА_3

Рішенням Золочівського районного суду
Львівської області від 31 травня 2013 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПривтБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 14 169,27 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 21 листопада 2013 року рішення
Золочівського районного суду
Львівської області від 31 травня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Львівської області від 21 листопада 2013
року та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що 10 січня 2007
року між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
«ПриватБанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк», та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за
яким останній отримав кредит у сумі 2
022,90 грн зі сплатою 12 процентів річних
за користування кредитом, кінцевим
терміном повернення якого є 10 січня 2008
року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, станом
на день його смерті заборгованість за
кредитом склала 14 169,27 грн.

16 січня 2013 року банком із
Золочівської державної нотаріальної
контори отримана інформація про те, що
спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла
його мати - ОСОБА_3

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що до
відповідача від спадкодавця перейшли
обов'язки за кредитним договором, а,
відтак, він зобов'язаний сплатити
заборгованість перед банком, яка
виникла за життя спадкодавця.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції, встановивши, що
про застосування позовної давності
відповідач заяви не подавала, виходив з
пропущення позивачем позовної
давності, пославшись на положення
п. 7 ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Проте повністю з таким висновком
суду апеляційної інстанції погодитись
не можна.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів», яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, у системному
зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного
Закону стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямований на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту (правова
позиція Верховного Суду України згідно
з постановою у справі № 6-126цс13).

При вирішенні спору в судовому
порядку позовна давність відповідно до
положень ст. 267 ЦПК України
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропуску позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Заяви ОСОБА_3 про застосування
строків позовної давності матеріали
справи не містять.

Таким чином, висновок суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позову у зв'язку зі спливом
строку позовної давності незалежно від
наявності заяви сторони у спорі про
повернення споживчого кредиту є
помилковим.

Крім того, відповідно до ст. 608 ЦК
України зобов'язання припиняється
смертю боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.

Частина 2 ст. 1281 ЦК України надає
кредиторові спадкодавця право
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав
і не міг знати про відкриття спадщини,
він має право пред'явити свої вимоги до
спадкоємців, які прийняли спадщину,
протягом одного року від настання
строку вимоги (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

Отже, суд апеляційної інстанції, в
порушення вимог
ст. ст. 212-215, 316 ЦПК України, на зазначені
положення закону уваги не звернув, не
застосувавши до спірних правовідносин
закон, який підлягав застосуванню,
дійшов помилкового висновку про
застосування строків позовної
давності без відповідної заяви
відповідачів і передчасно відмовив у
задоволенні позову.

Ураховуючи викладене, рішення суду
апеляційної інстанції на підставі ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», подану його
представником Шулікою Аліною
Володимирівною, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Львівської області від 21 листопада 2013
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян Судді: В.П.Гончар
Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко
Д.О.Остапчук