АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2014
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Заводян К.І., Перепелюк
І.Б.,

секретар Скрипник С.В.,

за участю: ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, за апеляційною
скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_1 на рішення
Сторожинецького районного суду
Чернівецької області від 09 жовтня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_6 про витребування майна з чужого
незаконного володіння. Посилалися на
те, що є спадкоємцями першої черги в
рівних частках після смерті матері
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується рішенням Апеляційного
суду Чернівецької області від 19 червня
2013 року. Ним визнано недійсним в
частині 2/9 свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, оскільки в цій
частині було порушено право ОСОБА_7 на
обов'язкову частку у спадщині. Проте,
ОСОБА_1 22.11.2012 року відчужив спадкове
майно, яке складалось з житлового
будинку з належними до нього
господарськими спорудами за адресою
АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_6 Просили
витребувати із чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4,
ОСОБА_5 по 1/9 житлового будинку з
належними до нього господарськими
спорудами і будівлями кожній, який
розташований по АДРЕСА_1 та придбані
ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу від 22.11.2012 року.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 09 жовтня
2014 року позов задоволено.

Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1/9
житлового будинку літ."А-І", 1/9 літньої
кухні літ."Б", 1/9 вбиральні літ."В", 1/9
сарая літ."Г", 1/9 сарая літ."Д", 1/9 сарая
літ."Е", 1/9 сарая літ."Ж", 1/9 сарая літ."З", 1/9
огорожі під № 1, 1/9 хвіртки під № 2, 1/9
криниці під № 3, що знаходяться в
АДРЕСА_1, придбані ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку, посвідченого 22 листопада 2012
року приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 і зареєстрованого в
реєстрі за № 5360.

Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 1/9
житлового будинку літ."А-І", 1/9 літньої
кухні літ."Б", 1/9 вбиральні літ."В", 1/9
сарая літ."Г", 1/9 сарая літ."Д", 1/9 сарая
літ."Е", 1/9 сарая літ."Ж", 1/9 сарая літ."З", 1/9
огорожі під № 1, 1/9 хвіртки під № 2, 1/9
криниці під № 3, що знаходяться в
АДРЕСА_1, придбані ОСОБА_6 на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку, посвідченого 22 листопада 2012
року приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 і зареєстрованого в
реєстрі за № 5360.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_1
просять вищезазначене рішення суду
скасувати й ухвалити нове, яким
відмовити у задоволені позову.
Посилаються на те, що судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначають, що
позивачки знали про порушення свого
права з часу відкриття спадщини, проте
з позовом про витребування майна не
звертались, а лише оспорювали
правомірність видачі свідоцтва
спадкоємцю за заповітом. Вважають, що
судом не було роз'яснено ОСОБА_6 про
наслідки неподачі заяви про
застосування строків позовної
давності при розгляді справи. Оскільки
рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 19 червня 2013
року позивачам відмовлено у позові про
визнання права власності на спадкове
майно, суд першої інстанції
безпідставно витребував майно у
добросовісного набувача.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що рішенням
Апеляційного суду Чернівецької
області від 19 червня 2013 року визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане 14 січня
2002 року держаним нотаріусом
Сторожинецької державної нотаріальної
контори, зареєстроване в реєстрі за №29,
що на підставі заповіту посвідченого
виконавчим комітетом
Старобросківецької сільської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, 2 травня 2001 року, за реєстровим
№175, спадкоємцем зазначеного в
заповіті майна ОСОБА_9 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 в частині 2/9
житлового будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в с.Старі Бросківці,
Сторожинецького району Чернівецької
області.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, за обставинами справи, на
момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7
належало 2/9 нерухомого майна за адресою
АДРЕСА_1.

Посилання апелянта на відмову
позивачам у задоволені позову про
визнання права власності на спадкове
майно - спростовується наявними в
матеріалах справи рішеннями, якими
встановлено, що захист порушеного
права ОСОБА_4, ОСОБА_5 можливий лише
шляхом задоволення віндикаційного
позову за наявності підстав (а.с.33, 76).

Крім того, з рекомендованих
повідомлень про вручення поштових
відправлень вбачається, що ОСОБА_6 був
належним чином повідомлений про по час
і місце розгляду справи 09.09.2014 року та
09.10.2014 року (а.с.79, 82). Тому, посилання
апелянта ОСОБА_6 на порушення судом
норм процесуального права в частині
нероз'яснення про наслідки неподачі
заяви про застосування строків
позовної давності при розгляді справи
не заслуговують на увагу, оскільки
неявка його до суду була наслідком
реалізації ч.2 ст.11 ЦПК України, в тому
числі права брати участь в судовому
засіданні, визначеного ч.1 ст.27 ЦПК
України.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Тому, ОСОБА_6, нехтуючи правом брати
участь в судовому засіданні до
ухвалення рішення суду у справі не
подав заяву про застосування строк
позовної давності, не зазначив причини
поважності неподання такої заяви до
суду першої інстанції, а тому дане
клопотання не може бути розглянуто на
стадії апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 09 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: