Справа № 375/1408/14-ц Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М. Провадження
№ 22-ц/780/6312/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 48
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька
К.П., Таргоній Д.О.

за участі секретаря
Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач звернулась до
суду першої інстанції з даним позовом,
посилаючись на те, що сторони
перебувають у шлюбі з 18 травня 2013 року
та мають спільну дочку: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак сімейне життя не склалося через
непорозуміння та сварки, наслідком
чого стало фактичне припинення шлюбних
відносин, оскільки подальше спільне
проживання сторін є неможливим.

Враховуючи викладене позивач просила
суд розірвати шлюб та поновити
дошлюбне прізвище ОСОБА_2.

Рішенням Рокитнянського районного
суду Київської області від 26 вересня 2014
року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який
зареєстрований 18 травня 2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській області
розірвано.

Прізвище позивача змінено на дошлюбне -
«ОСОБА_2».

Залишено малолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати разом з матір'ю
ОСОБА_2

Не погоджуючись з таким рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що суд першої інстанції ухвалюючи
оскаржуване рішення, вийшов за межі
позовних вимог, визначивши місце
проживання малолітньої доньки ОСОБА_3
разом з матір'ю, при тому, що такі
позовні вимоги не заявлялися
позивачем.

Також ОСОБА_1 зазначає, що мотиви суду
на підставі яких було постановлено
оскаржуване рішення, а саме погане
ставлення до дружини та нанесення їй
побоїв, не підтверджується жодними
доказами.

На підставі викладеного, ОСОБА_1
просить змінити мотивувальну частину
рішення суду першої інстанції та
змінити рішення суду в частині
визначення місця проживання
малолітньої доньки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають в шлюбі, який
зареєстрований 18 травня 2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції у Київській
області, актовий запис № 342.

Сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб носить
формальний характер, оскільки сторони
припинили сімейно-шлюбні відносини,
спільного господарства не ведуть,
примирення між сторонами є неможливим.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що подальше
спільне проживання та збереження сім'ї
є неможливим та суперечить інтересам
позивача.

Судова колегія погоджується із такими
висновками суду виходячи із
наступного.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

У випадку порушення прав, свобод чи
інтересів, згідно зі ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги щодо того, що суд
першої інстанції розірвав шлюб між
сторонами по справі з мотивів поганого
ставлення чоловіка до дружини та
нанесення їй побоїв є необґрунтованими
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції не
встановлювалися дані обставини, а лише
було зазначено обставини, на які
посилається позивач в обґрунтування
своїх позовних вимог. Підставами для
розірвання шлюбу було те, що примирення
сторін, подальше спільне проживання та
збереження сім'ї є неможливим.

Доводи відповідача стосовно того, що
суд першої інстанції, ухвалюючи
оскаржуване рішення, вийшов за межі
позовних вимог та визначив місце
проживання малолітньої дитини є
обґрунтованими, оскільки позивачем
дійсно не заявлялася така вимога.

Однак підстав для зміни оскаржуваного
рішення суду в частині визначення
місця проживання дитини недостатньо.
При цьому важливе значення для справи
мають інтереси дитини і та обставина,
що відповідач не претендує на
визначення місця проживання житини з
ним. Більш того, відповідач оспорює
своє батьківство та звернувся із
позовом про виключення запису про
батьківство у справі про стягнення
аліментів та заявив клопотання про
призначення судово-генетичної
експертизи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції врахував всі
обставини, що мають значення для
справи. Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими та такими, що не
спростовують висновків суду, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: