Справа № 445/1197/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Золочівський
районний суд Львівської області

в складі судді Постигача
Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

з участю адвокатів ОСОБА_1 і
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золочеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики і
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про тлумачення цього правочину , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 15.07.2011 року позичив у позивача
ОСОБА_3 17 800 євро.

Про це він видав ОСОБА_3 розписку у
якій вказав , що позичає ці гроші. В цій
розписці ОСОБА_4 вказав , що гроші
будуть повернуті тоді , коли з ним
розрахуються люди , які позичили
гроші у нього і по його прогнозах цей
розрахунок буде до 10 грудня 2013 року.

Так як ОСОБА_4 після 10 грудня 2013 року
позичених грошей ОСОБА_3 не повернув ,
то той 27.05.2014 року звернувся в суд з
позовом в якому , збільшивши свої
вимоги , просить стягнути з ОСОБА_4 в
його користь 301 537,65 грн.

Свій позов ОСОБА_3 обґрунтовує тим , що
ОСОБА_4 17800 євро позичив у нього 15 липня
2011 року.

Розписку про це ОСОБА_4 написав йому
3.12.2013 року і він запевнив його , що гроші
поверне спочатку через місяць , потім
через рік , однак своїх обіцянок не
виконує. Врешті кінцевим строком
повернення коштів відповідачем було
визначено 10.12.2013 року , але і на цей раз
відповідач не виконав взятого на себе
зобов`язання . Тому йому не залишалось
іншого виходу як звернутись в суд з
позовом.

Відповідач ОСОБА_4 23.06.2014 року подав
суду письмове заперечення проти позову
, просив в задоволенні позову
відмовити і мотивував це тим , що
позивач у своїй заяві зазначив , що
кінцевим і остаточним строком
повернення коштів було 10 грудня 2013
року.

Однак таке його тлумачення не
відповідає дійсному змісту і умовами
розписки.

Адже в його розписці вказано , що
гроші будуть віддані коли
розрахуються з ним ті люди , що позичили
гроші у нього і по його прогнозах це
буде до 10 грудня 2013 року.

В подальшому ОСОБА_4 звернувся в суд з
зустрічним позовом до ОСОБА_3 і в цьому
позові він просить винести рішення про
тлумачення правочину , що був укладений
між ним і ОСОБА_3 , вказавши у рішенні
про те , що в його розписці міститься
відкладальна обставина що гроші ним
будуть повернуті після того , як з ним
розрахуються ті люди , які позичили
гроші у нього та зазначити у рішенні
суду факт відсутності конкретної
дати повернення боргу.

Покликається на те , що при тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять , а також
загальноприйняте у відповідній сфері
відносин значення термінів.

Якщо вони не дають змоги з`ясувати
зміст окремих частин правочину , їхній
зміст встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин , усім його
змістом , намірами сторін .

Якщо немає можливості визначити
справжню волю особи , яка вчинила
правочин , до уваги беруться мета
правочину , звичаї ділового обороту ,
подальша поведінка сторін , текст
типового договору та інші обставини ,
що мають істотне значення.

Він позичив гроші у ОСОБА_3 з їх
поверненням при настанні умови , що
гроші будуть повернуті коли з ним
розрахуються ті люди , які позичили
гроші у нього.

Позивач же в позові на власний розсуд
витлумачив строк повернення грошей
10.12.2013 року.

Доказом того , що з ним не
розрахувалися його боржники , є копія
повідомлення про прийняття та
реєстрацію його заяви слідчим
управлінням ГУ МВС У Львівській
області від 18.05.2013 року. Про це він
постійно повідомляв позивача .

В судовому засіданні під час розгляду
справи ОСОБА_4 пояснив , що він на
протязі липня 2011 року в декілька
прийомів позичив у ОСОБА_3 10 тис. євро , 2
тис. доларів і 40 тис. грн.

Ці гроші він мав на меті вкласти в
проект , згідно якого фінська компанія
повинна була в Україні споруджувати
вітряки для вироблення електроенергії.

Цим проектом займався його знайомий
ОСОБА_9, який пообіцяв йому , що за
вкладені гроші вони ще зможуть
заробити більше грошей.

Про це він повідомив ОСОБА_3 .
Отримавши гроші від ОСОБА_3 він передав
їх ОСОБА_9

Але з цим проектом нічого не вийшло.
ОСОБА_9 обіцяв йому повернути гроші ,
але на сьогодні ще не повернув , хоча
обіцяє зробити це кожен раз. Він же
повернув ОСОБА_3 5 тис. доларів США.

Як тільки ОСОБА_9 поверне йому ці
гроші , які він йому передав , він зразу
ж всю суму боргу поверне ОСОБА_3

Оцінивши подані сторонами докази ,
суд прийшов до переконання , що позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню , а
зустрічний позов ОСОБА_4 задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Як видно з розписки ОСОБА_4 від 3
грудня 2013 року , яка , як він визнав сам
, написана ним власноручно , то в цій
розписці він вказав , що позичив у
ОСОБА_3 17 800 євро 15 липня 2011 року. Гроші
ним будуть віддані коли розрахуються з
ним люди , які позичили гроші у нього .

По його прогнозах розрахунок буде до 10
грудня 2013 року.

Цією розпискою безспірно
підтверджено , що ОСОБА_4 ще 15.07.2011 року
позичив у ОСОБА_3 17800 євро. Отже між
сторонами був укладений договір
позики.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові)
грошові кошти або інші речі , визначені
родовими ознаками , а позичальник
зобов`язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики ) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей ,
визначених родовими ознаками.

Позивач ОСОБА_3 виконав своє
зобов`язання по цьому договору позики ,
оскільки передав ОСОБА_4 17 800 євро про що
відповідач чітко зазначив у розписці
від 3.12.2013 року . При цьому ці кошти він
позичив у ОСОБА_3 ще 15 липня 2011 року.

Не заслуговує на увагу тверджждення
ОСОБА_4 про те , що кошти він мав
повернути лише після того , як йому
повернуть кошти його боржники.

У розписці він вказав , що по його
розрахунках його борг повинні йому
повернути до 10 грудня 2013 року.

Отже , дата повернення коштів
позивачу була ним в розписці
визначена.

Його намагання показати обставини так
, що він повинен повертати гроші
позивачу лише після того , як йому
повернуть його борг не приймається
судом до уваги .

Адже може статися так , що ці люди , яким
ОСОБА_4 позичив гроші , взагалі їх йому
не повернуть , або це повернення може
розтягнутися не на один рік, а на
десятиліття.

Суд при розгляді справи встановив ,
що при отриманні грошей у ОСОБА_3
15.07.2011 року мова про це взагалі не йшла
і це відповідач ОСОБА_4 сам підтвердив в
судовому засіданні.

Суд не погоджується з вимогами
відповідача про тлумачення
укладеного правочину так , що в ньому
не зазначено конкретної дати
повернення ним боргу.

Позивач не позичав йому гроші навічно
і сторони переслідувати мету та
уклали договір позики , який не є
безоплатним договором .

Твердження ОСОБА_4 про те , що він
повернув ОСОБА_3 5 тис. доларів США в
судовому засіданні ним не доведено, а
ОСОБА_3 пояснив , що це кошти , які він
позичав ОСОБА_4 ще до 15 липня 2011 року.

Довідкою ощадного баку України від
18.09.2014 року підтверджено , що на той час
вартість 100 євро становила 1694,0290 грн. (
а.с. 77).

Отже борг відповідача перед ОСОБА_3
становить 301537,17 грн. ( 17800 євро х 1694,0290
грн. = 301537,17 грн).

ОСОБА_4 з цією сумою боргу під час
розгляду справи судом погодився.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України ,
ст. 213 , 1046 ЦК України суд- ,

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_3 задовольнити. Стягнути
з ОСОБА_4 301537 ,17 грн. в користь ОСОБА_3
боргу за договором позики і 2873 грн.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 527 грн. судового
збору в дохід держави.

В задоволенні позову ОСОБА_4, про
тлумачення правочину так , якщо він був
укладений під відкладальною умовою і
без вказівки конкретної дати
повернення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення

Суддя Б. А. Постигач