Справа № 692/976/14-ц
Провадження № 2/692/293/14
02 грудня 2014 року Драбівський районний
суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Чепурного О.П., при
секретарі - Бубир В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
оспорювання батьківства та стягнення
аліментів на дитину, яка продовжує
Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини. В позовній
заяві вказувала, що 30 квітня 1996 року між
нею та відповідачем був укладений шлюб,
зареєстрований відділом реєстрації
актів громадянського стану м.
Новоград-Волинського Житомирської
області, актовий запис №102 від 30.04.1996
року. Від даного шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Одруження з відповідачем
виявилось невдалим. За час перебування
в шлюбі з вини відповідача між ними
постійно виникають сварки, навіть
доходить до фізичного насилля, що
негативно впливає на здоров'я та
психічний стан дитини. В даний час вони
з відповідачем спільно не проживають.
На примирення вона не згідна.
Збереження шлюбу є неможливим. Дитина
знаходиться на її повному утриманні.
Відповідач не бере участі ні у
вихованні сина, ні у його матеріальному
забезпеченні. Відповідач працює,
отримує заробітну плату і має
можливість надавати грошову допомогу
на утримання дитини.
Відповідач подав два зустрічних
позови про оспорювання батьківства та
стягнення аліментів на дитину, яка
продовжує навчання, які ухвалою суду
від 19.08.2014 року були об'єднані в один
зустрічний позов. Під час розгляду
справи позивач по зустрічному позову
відмовився від своїх позовних вимог в
частині оспорювання батьківства. В
обґрунтування зустрічного позову про
стягнення аліментів вказував, що від
шлюбу з ОСОБА_1 вони мають спільну дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дочка проживає
разом з батьком та перебуває на його
утриманні та під його піклуванням.
ОСОБА_1 не вважає за необхідне
допомагати в утриманні власної дитини,
не має намір і не бажає витрачатися на
забезпечення повноцінного розвитку і
нормального харчування дитини та нести
витрати на дочку, пов'язані з її
навчанням у Національному медичному
університеті імені О.О.Богомольця, яке
буде тривати з 01.09.2014 року по червень 2019
року. Просив суд стягнути з відповідача
аліменти на утримання дитини у розмірі
? частин всіх видів її заробітку
(доходу) до досягнення дочкою 23 років.
В судовому засіданні позивач
позов підтримала в повному обсязі,
проти задоволення зустрічного позову
заперечила, пояснила, що вона на даний
час не працює, її дохід складається
лише з соціальної допомоги,
призначеної за народження дитини, тому
сплачувати аліменти у неї не має
Відповідач визнав позов в частині
розірвання шлюбу, в частині сплати
аліментів на сина не визнав, пояснив, що
в нього на утриманні знаходиться
повнолітня дочка, ним укладений
договір з вищим навчальним закладом
про навчання дочки за рахунок власних
коштів, які він зобов'язаний
сплачувати, крім того, з його
заробітної плати утримуються витрати
за комунальні послуги службового
житла. Зустрічний позов підтримав в
частині стягнення аліментів з ОСОБА_1, в
частині оспорювання батьківства
відмовився від позовної вимоги.
Представник ОСОБА_2 підтримав його
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони, представника
відповідача та позивача по зустрічному
позову, суд дійшов до наступного.
З копії свідоцтва про шлюб вбачається,
що між сторонами 30.04.1996 року було
укладено шлюб, зареєстрований 30 квітня
1996 року Новоград-Волинським міським
відділом реєстрації актів
громадянського стану Житомирської
області, актовий запис №102.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову в
частині розірвання шлюбу не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а тому суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення первісного позову у цій
частині.

За час перебування у шлюбі у сторін
народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
дочка ОСОБА_4, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження.
Крім того, під час розгляду справи було
проведено судово-генетичну експертизу,
висновком якої № 362 від 31.10.2014 року
підтверджено, що відповідач є
біологічним батьком ОСОБА_3.

Згідно довідки Кононівської сільської
ради Драбівського району Черкаської
області від 22.07.2014 року № 181 ОСОБА_3
проживає разом з матір'ю ОСОБА_1

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
свої дітей до досягнення ними
повноліття.

В судовому засіданні відповідач
фактично підтвердив що не приймає
участі в утриманні свого сина, оскільки
вважає, що дана дитина не є його рідною,
про що вказав в заперечення поданих
суду. Таким чином, суд вважає, що
позовна вимога щодо стягнення
аліментів з відповідача є
обґрунтованою. Щодо розміру стягуваних
аліментів суд зазначає наступне. З
довідки про доходи відповідача,
виданою Відокремленим підрозділом
Київської дистанції колії ПЗЗ від
15.08.2014 року № 2177 вбачається, що за 7
місяців 2014 року він отримав 47796 грн. 46
коп., в середньому по 6828 грн. на місяць.
На його утриманні знаходиться
повнолітня дочка - ОСОБА_4, яку він
відповідно до вимог ч.1 ст.199 Сімейного
кодексу України зобов'язаний
утримувати. Відповідно до копії
договору від 15.08.2014 року № 2014/с-1-1950
ОСОБА_4 навчається у Національному
медичному університеті імені
О.О.Богомольця, по якому відповідач є
замовником і зобов'язаний сплачувати
кошти за навчання дочки у сумі 11232
гривні за 1 семестр. Тобто протягом року
ця сума складає 11232 х 2 семестри = 22464
гривні, що в місяць становить - 1872
гривні. Дохід відповідача в місяць з
урахування витрат на навчання дочки
складає в середньому 4956 грн. (6828 грн. - 1872
грн.). На думку суду, майновий стан
ОСОБА_2 дозволяє йому виконувати свої
обов'язки по утриманню сина у розмірі
заявленому позивачем, що також
відповідатиме інтересам дитини. При
цьому, надану відповідачем довідку
Відокремленого підрозділу Київської
дистанції колії від 15.08.2014 року № 2178 про
утримання з його заробітної плати
коштів за спожиту електроенергію
(комунальний платіж службового житла)
не бере до уваги як обставину, що
повинна враховуватися при визначенні
аліментів, оскільки такі витрати є
загальними для кожної людини, на рівні
з харчуванням, одягом, тощо.

Щодо стягнення аліментів на утримання
доньки з позивача за зустрічними
позовом суд зазначає наступне.

Ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України
встановлено, що якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Як встановлено
вище дочка позивачки є повнолітньою та
продовжує навчання у університеті, і є
такою що потребує допомоги батьків. В
судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на даний час не працює,
на її утриманні знаходиться малолітня
дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Дохід
позивачки складає лише з виплат
щомісячної одноразової допомоги при
народженні дитини, близько 1000 гривень,
що підтверджується довідкою
Управління праці та соціального
захисту населення Драбівської
районної державної адміністрації
Черкаської області від 02.12.2014 року № 1963.
Таким чином суд вважає, що майновий
стан ОСОБА_1 унеможливлює виконання нею
свого обов'язку по утриманні
повнолітньої дочки. Тому в задоволенні
зустрічної вимоги потрібно відмовити.

Суд приймає відмову позивача по
зустрічному позову в частині вимог
щодо оспорювання батьківства, оскільки
це є правом позивача.

Судові витрати відповідно до ч.1, 3 ст.88
ЦПК України необхідно стягнути з
відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ч.2 ст.112, ст.180, 182, 183, ч.1 ст.199 Сімейного
кодексу України, ч.1, 3, ст.88, ч.4 ст.174, п.3
ч.1 ст.205, ст.ст. 208, 209, 212-215, 218, п.1 ч.1 ст.367
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 30 квітня 1996 року
Новоград-Волинським міським відділом
реєстрації актів громадянського стану
Житомирської області, актовий запис
№102.

Після розірвання шлюбу прізвище
чоловіка залишити - ОСОБА_2, дружини -
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дати подання до суду
позову, а саме з 28 липня 2014 року, і до
досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення
суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243 гривні 60
копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати у розмірі 243 гривні 60
копійок.

Прийняти відмову ОСОБА_2 від частини
позовних вимог по зустрічному позову
щодо виключення відомостей про його
батьківство з актового запису №1882 від
07.08.2013 року про народження ОСОБА_3 і
закрити провадження в цій частині.

Відмовити в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Черкаської області через Драбівський
районний суд.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений
05.12.2014 року