АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2760/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 55 Василенко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Охріменко Н. І. УХВАЛА
05 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоОхріменко Н.
І.суддівЗахарової А. Ф. , Скіця М. І. при
секретаріВосколович Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ТОВ «БМБ Маргарин»
Іліки Н.І. на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
22 вересня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_7 до ТОВ «БМБ Маргарин»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні та моральної шкоди, що
заподіяна внаслідок порушення
трудового законодавства, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, яким просила,
стягнути з ТОВ «БМБ Маргарин»
заборгованість по заробітній платі при
звільненні у сумі 436,42 грн., середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні по день винесення судом
рішення та моральну шкоду, що заподіяна
внаслідок порушення трудового
законодавства, у сумі 3000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
вона працювала на посаді старшого
хіміка ТОВ «БМБ Маргарин» з 05 травня 2014
року. В зв'язку з тим, що з початку 2014
року умови праці погіршувалися, а з
травня 2014 року перестали виплачувати
заробітну плату, 10 червня 2014 року вона
написала заяву про звільнення з
займаної посади за згодою сторін. Однак
адміністрація підприємства до даного
часу не провела з нею розрахунок по
заробітній платі при звільненні, за
весь час затримки виплати по
заробітній платі по день фактичного
розрахунку виплату середнього
заробітку також не провела.

Вказує, що в результаті
незаконних дій відповідача вона
зазнала значних душевних страждань,
оскільки була позбавлена можливості
жити повноцінним життям, в умовах
економічної кризи, при постійному
зростанні цін їй довелося позичати
грошові кошти у знайомих, що призвело
її до стану морального пригнічення та
дискомфорту в результаті чого вона
зазначала моральної шкоди в розмірі 3000
грн.

Рішенням Черкаського районного
суду Черкаської області від 22.09.2014
позов ОСОБА_7 було задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «БМБ Маргарин» на
користь ОСОБА_7 не виплачену заробітну
плату при звільненні у сумі 436 грн. 42
коп.; моральну шкоду у сумі 150 грн.; на
користь держави судовий збір у сумі 243
грн. 60 коп.

Додатковим рішенням Черкаського
районного суду Черкаської області від
01 жовтня 2014 року стягнуто з ТОВ «БМБ
Маргарин» на користь ОСОБА_7 середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку з 11 червня 2014 року по 22
вересня 2014 року у сумі 6572 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на допущену судом першої інстанції
неповноту встановлення обставин
справи та невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, а
також порушення норм процесуального
законодавства, просить змінити рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 22.09.2014 року в частині
стягнення з ТОВ «БМБ Маргарин»
моральної шкоди, відмовивши у
задоволенні позовних вимог в цій
частині. В обґрунтування апеляційних
вимог представник ТОВ «БМБ Маргарин»
посилається на те, що позивач належним
чином не обґрунтував суму моральної
шкоди у 3000 грн. та не навів жодних
доказів факту настання моральної
шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав та мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка ОСОБА_7 працювала на посаді
інженера - хіміка та старшого хіміка
ТОВ «БМБ Маргарин» з 05 травня 2005 року по
10 червня 2014 року, після чого
звільнилася за угодою сторін. При
цьому, при звільненні в порушення вимог
ст. 116 КЗпП України позивачці ОСОБА_7 не
було виплачено заробітну плату, яка
складає 436, 42 грн., що підтверджено
довідкою ТОВ «БМБ Маргарин».

Відповідно до ст.116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Про нараховані суми, належні
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

У разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.

Відповідно до змісту п.20 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» у разі повного або
часткового задоволення позовних вимог
працівника про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні суд визначає розмір
такого відшкодування з урахуванням
розміру спірної суми, на яку працівник
мав право, частки, яку вона становила у
заявлених вимогах, істотності цієї
частки порівняно із середнім
заробітком та інших конкретних
обставин справи.

Тобто застосування принципу
співмірності при визначенні розміру
відшкодування працівникові середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні є правом суду.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про те, що ТОВ «БМБ Маргарин» в
порушення вимог трудового
законодавства неправомірно не
виплатило ОСОБА_7 заробітну плату в
день звільнення, яка складає 436 грн. 42
коп. та середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, тобто по день ухвалення
рішення за відрахування сум податкових
виплат з заробітної плати, що становить
6572, 40 грн.

Разом з тим, положенням ст. 237-1 КЗпП
України передбачено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Зазначена норма закону містить перелік
юридичних фактів, що складають
підставу виникнення правовідносин
щодо відшкодування власником або
уповноваженим ним органом завданої
працівнику моральної шкоди, на які до
того ж позивач слушно посилається у
власному позові.

За змістом вказаного положення закону
передумовою для відшкодування
працівнику моральної шкоди на підставі
ст. 237-1 КЗпП України є наявність
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, з урахуванням
специфіки об'єкту яких, завдана
моральна шкода може бути відшкодована
працівнику у вигляді одноразової
грошової виплати або в іншій
матеріальній формі.

Згідно зі ст..57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи. Тому сам факт
невиплати заробітної плати більше
трьох місяців після звільнення є
підставою для відшкодування
працівнику моральної шкоди..
Враховуючи викладене, висновки суду
першої інстанції про заподіяння
позивачу моральної шкоди в зв»язку з
порушенням прав працівника та
наявності у нього права на
відшкодування моральної шкоди,
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.Суд, визначаючи розмір
моральної шкоди виходив з характеру та
тривалості моральних страждань
позивача, істотності вимушених змін у
життєвих стосунках та із засад
розумності,виваженості та
справедливості.

За вказаних обставин, на думку колегії
суддів, викладені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
першої інстанції, оскільки носять
формальний характер.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду в частині задоволенні
позову ОСОБА_7 щодо відшкодування
моральної шкоди ухвалено у
відповідності до норм ст. 308 ЦПК України
відповідає обставинам справи, з
додержанням вимог закону і не може бути
скасовано з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ
«БМБ Маргарин» Іліки Н.І. відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 22 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий :

Судді :