У х в а л а

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Юровської
Г.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Державного агентства лісових
ресурсів України, Державного
підприємства «Врадіївське лісове
господарство», третя особа -
Миколаївське обласне управління
лісового та мисливського господарства
Державного агентства лісових ресурсів
України, про поновлення на роботі та
скасування наказів, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 11 червня 2014
року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що на підставі
наказу № 47-ок від 04 листопада 1987 року
він приступив до виконання обов'язків
директора Врадіївської
гідролісомеліоративної станції. 04
жовтня 2010 року між ним та відповідачем
було укладено черговий строковий
договір, згідно якого він зайняв посаду
директора лісового господарства
строком до 03 жовтня 2015 року. Наказом №
184-к від 21 березня 2014 року з ним було
припинено трудовий договір та
звільнено з займаної посади на
підставі п. 7 ст. 36 КЗпП України, в
зв'язку з набранням законної сили
вироком суду, яке виключає можливість
продовження роботи на займаній посаді.
Іншим наказом під тим же номером від
того ж числа, який надійшов до лісового
господарства 28 березня 2014 року, з
аналогічним змістом його звільнення,
що відповідає попередньому, але
доповнений рукописною приміткою про
звільнення за п. 7-1 ст. 36 КЗпП
України. Проте, в трудову книжку
внесена запис про його звільнення
відбулося під час знаходження у
відпустці і одночасно на лікарняному, а
також відповідач не ознайомив його з
наказом про звільнення з роботи.

Рішенням Врадіївський районного суду
Миколаївської області від 11 червня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено. Зобов'язано державне
агентство лісових ресурсів України
привести у відповідність наказ № 184-к
від 21 березня 2014 року «Про припинення
трудового договору та звільнення з
посади директора ДП «Врадіївське
лісове господарство» ОСОБА_4 та змінити
формулювання причин звільнення за п. 7-1
КЗпП України - набрання законної сили
судовим рішенням, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення, пов'язане з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції». Зобов'язано ДП «Врадіївське
лісове господарство» внести зміни у
трудову книжку ОСОБА_4 щодо
формулювання причин звільнення,
зазначив «запис за № 9 є недійсним,
звільнений за п. 7-1 КЗпП України -
набрання законної сили судовим
рішенням, відповідно до якого
працівника притягнуто до
відповідальності за корупційне
правопорушення, пов'язане з порушенням
обмежень, передбачених Законом України
«Про засади запобігання і протидії
корупції».

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2014
року рішення Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 09 липня
2014 року скасовано в частині приведення
наказу про звільнення у відповідність.
Визнано незаконним та скасовано наказ
Державного агентства лісових ресурсів
України № 184-к від 21 березня 2014 року,
яким припинено трудовий договір з
ОСОБА_4 та звільнено його з посади
директора ДП «Врадіївське лісове
господарство» з 21 березня 2014 року за п. 7
ст. 36 КЗпП України. Змінено
формулювання звільнення ОСОБА_4 в
наказі № 184-к від 21 березня 2014 року
Державного агентства лісових ресурсів
України, виклавши його в наступній
редакції: ОСОБА_4, директора ДП
«Врадіївське лісове господарство»
звільнити з роботи з 21 березня 2014 року
за п. 7-1 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з
набранням законної сили постанови суду
про його притягнення до
відповідальності за корупційне
правопорушення, відповідно до ст. 22
Закону України «Про засади запобігання
і корупції».

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині приведення наказу
про звільнення у відповідність,
апеляційний суд обґрунтовано
погодився з висновками суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
позову про поновлення на роботі,
оскільки відповідно до постанови
Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 07 червня 2013
року, яка набрала законної сили, ОСОБА_4
вчинив корупційне правопорушення
передбачене ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, а також,
суд апеляційної інстанції
обґрунтовано змінив формулювання
причин звільнення у наказі Державного
агентства лісових ресурсів України №
184-к від 21 березня 2014 року за яким ОСОБА_4
звільнено за п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 11 червня 2014
року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Г.В.
Юровська