Справа № 344/6375/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2264/2014
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді - Фединяка В.Д.,

суддів: Васильковського В.М.,
Малєєва А.Ю.

секретаря - Яковин М.Я.,

з участю представника Державного
концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
Корчука О.В. і Чеха М.В.

позивачки ОСОБА_4, її

представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової
лікеро-горілчаної промисловості,
Державного концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості про
поновлення на роботі, стягнення
середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу, - за апеляційною
скаргою Державного концерну спиртової
та лікеро-горілчаної промисловості на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 18
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у травні 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом про
поновлення її на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Позовні вимоги мотивувала тим,
що 02.10.2011 відповідно до наказу № 411-к
Державного концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості вона
була прийнята на посаду тимчасово
виконуючою обов'язки генерального
директора Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості. Даним наказом позивач
призначена на посаду на невизначений
термін. 22.04.2014 відповідно до наказу №
25-к Державного концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості,
ОСОБА_4, тимчасово виконуючу обов'язки
генерального директора
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості,
звільнено з роботи 23.04.2014 за одноразове
грубе порушення трудових обов'язків (п.
1 ст. 41 КЗпП України). Позивач вважає
звільнення незаконним, оскільки
мотивом її звільнення з посади т.в.о.
генерального директора
Івано-Франківського ОДОСП, як зазначає
Концерн «Укрспирт» слугувало
недопущення проведення перевірки.
Проте, дане твердження, на думку ОСОБА_4,
є неправильним та не відповідає
дійсності, оскільки комісію було
допущено до проведення перевірки
фінансово-господарської діяльності
Івано-Франківського ОДОСП, про що
видано відповідний наказ та
зареєстровано в журналі реєстрації
перевірок. Також позивач акцентує, що
наказ № 25-к був підписаний заступником
голови з питань економіки, майна та
інвестицій ОСОБА_6 та членом
ліквідаційної комісії ОСОБА_7, до
повноважень яких не входить прийняття
та звільнення керівників підприємств,
які підпорядковані концерну
«Укрспирт», а тому ці особи вийшли за
межі своїх повноважень.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 18 вересня 2014 року позов
задоволено. Поновлено ОСОБА_4 на посаді
тимчасово виконуючої обов'язки
генерального директора
Івано-Франківського державного
об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості з
23.04.2014. Стягнуто з Івано-Франківського
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу в сумі 24931 грн 79 коп.
Стягнуто з Івано-Франківського
державного об'єднання спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості на
користь держави 371 грн 11 коп. судового
збору. Рішення в частині поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
один місяць в сумі 8421 грн 87 коп.
допущено до негайного виконання.

Відповідач Державний концерн
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості (далі - Концерн
«Укрспирт») оскаржив вказане рішення в
апеляційному порядку. Вважає його
незаконним та необґрунтованим.
Зазначає, що суд першої інстанції в
порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України не
перевірив та не надав належної оцінки
доказам та обставинам, якими
обґрунтовувалися заперечення концерну
«Укрспирт». Апелянт звертає увагу, що
на підтвердження намірів позивача щодо
недопущення членів комісії до
перевірки поданий диск з відеофайлом
«Скандал на Івано-Франківському
спиртзаводі» (а.с. 112), однак судом
належним чином не було досліджено
даний доказ. Крім того, судом першої
інстанції не дано оцінки твердженням
щодо не допуску 10.04.2014 перевіряючих до
проведення перевірки концерну
«Укрспирт» начальником служби охорони
Ребик М.П. за наказом керівника -ОСОБА_4
Остання аргументувала це тим, що
колектив проти проведення такої
перевірки. До того ж, 09.04.2014 частина
оглянутих документів, які було надано
для перевірки членам комісії,
послугували підставою для відкриття
прокуратурою м. Івано-Франківськ
кримінального провадження відносно
посадових осіб Івано-Франківського
ОДОСП. На думку представника концерну
«Укрспирт» висновок суду про порушення
ними процедури звільнення через не
відібрання у позивача письмових
пояснень є передчасним. Апелянт з
посиланням на ч.ч. 1, 2 ст. 149 КЗпП України,
а також ухвали Верховного Суду України
від 03.09.2008 (а.с. 109-111) зазначає, що сам
факт не надання (неотримання) пояснень
власнику, не може свідчити про
незаконність застосування
дисциплінарного стягнення до
порушника трудової дисципліни та бути
підставою для визнання рішення
незаконним. Як зазначає відповідач,
журнал реєстрації перевірок не може
бути допустимим доказом у даній справі,
оскільки складений з порушенням
Порядку ведення Журналу реєстрації
перевірок. З огляду на викладене, а
також п.1 ч. ст. ст. 41, 139 КЗпП України,
положення ст. ст. 10.6.6., 10.6.8., 10.8 Статуту
Івано-Франківського державного
об'єднання спиртової лікеро-горілчаної
промисловості просив скасувати
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 18
вересня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду
представники апелянта вимоги
апеляційної скарги підтримали з
наведених у ній мотивів, просили
рішення суду першої інстанції
скасувати, у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Позивач ОСОБА_4 та її представник
доводи апеляційної скарги заперечили,
просили її відхилити, а рішення -
залишити без змін з огляду на його
законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
ОСОБА_4 та представників сторін,
дослідивши матеріали справи колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Згідно матеріалів справи, наказом №
411-к від 12.10.2011 ОСОБА_4 призначено
тимчасово виконувати обов'язки
генерального директора
Івано-Франківського обласного
державного об'єднання спиртової
лікеро-горілчаної промисловості (далі -
Івано-Франківське ОДОСП) з 14.10.2011 до
моменту реорганізації об'єднання з
посадовим окладом 4260 грн (а.с. 7).

Відповідно до копії наказу № 93-к від
18.03.2013 Державного концерну спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
поновлено ОСОБА_4 тимчасово виконуючою
обов'язки спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості з
19.03.2013 (а.с. 58).

На а.с. 9, 57 міститься копія спільного
Наказу Державного концерну спиртової
та лікеро-горілчаної промисловості
(далі - концерн «Укрспирт») та
Державного підприємства спиртової та
лікеро-горілчаної промисловості
«Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») № 06/132
від 08.04.2014 про проведення перевірки
окремих питань
фінансово-господарської діяльності на
Івано-Франківському ОДОСП).

На а.с. 10-14 наявна копія Журналу
реєстрації перевірок
Івано-Франківському ОДОСП із записом
вищевказаного наказу (а.с. 12).

На а.с. 16 міститься розпорядження
начальника управління І.А. Ільчишина
щодо забезпечення бухгалтерських та
інших документів для перевірки.

Комісією фахівців з питань економічної
безпеки і протидії корупції 14.04.2014
складено Акт про недопущення до
проведення перевірки діяльності
Івано-Франківського ОДОСП (а.с. 59), а
також начальником управління
контрольно-ревізійної роботи
Ільчишиним І.А. була складена
відповідна Доповідна записка (а.с. 60).

Постановою Кабінету міністрів України
від 04.09.1996 № 1039 (а.с. 34) затверджено
Статут Державного концерну спиртової
та лікеро-горілчаної промисловості
(концерн «Укрспирт»), (а.с. 35-40).

На а.с. 41-54 міститься копія Статуту
Івано-Франківського ОДОСП (нова
редакція) № 959 від 30.12.2009.

На а.с. 55-56 наявна копія протоколу № 2
від 05.12.2013 засідання ліквідаційної
комісії концерну «Укрспирт» (щодо
делегування повноважень ОСОБА_6 та
ОСОБА_7).

Відповідно до копії наказу № 25-к від
22.04.2014, позивача звільнено з роботи з
23.04.2014 за одноразове грубе порушення
трудових обов'язків (п. 1 ст. 41 КЗпП
України) (а.с. 8).

Наказом № 26-к від 22.04.2014 концерну
«Укрспирт» ОСОБА_12 призначено
тимчасово виконувати обов'язки
генерального директора
Івано-Франківського ОДОСП з 24.04.2014 по
12.05.2014 (а.с. 64).

Відповідно до копії платіжної
відомості Івано-Франківського ОДОСП №
ОД-0002031 за квітень 2014 згідно даних якої
ОСОБА_4 виплачено 15423 грн (а.с. 113).

На а.с. 114 міститься копія довідки про
доходи позивача.

Згідно копії наказу № 34-к від 07.05.2014
концерну «Укрспирт» про внесення змін
до наказу від 22.04.2014 № 26-к внесено зміни
до вказаного наказу та замінено цифри
та слово «12 травня 2014 року» цифрами та
словом «12 листопада 2014 року» (а.с. 65).

Відповідно до копії повідомлення №
115-388-14 від 21.07.2014 прокуратури
Івано-Франківської області,
направленого генеральному директору
ДП «Укрспирт» прокуратурою
Івано-Франківської області розпочато
кримінальне провадження № 0000065 за
заявою (а.с. 84-85) про вчинення
кримінальних правопорушень посадовими
особами Івано-Франківського ОДОСП,
передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 5 ст. 191 КК
України (а.с. 83)

При ухваленні рішення суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
було допущено комісію до проведення
перевірки фінансово-господарської
діяльності, а тому звільнення ОСОБА_4
проведено без законної підстави.

Цей висновок суду не відповідає
матеріалам справи і закону.

За змістом п. 1 ч. 1 ст.41 Кодексу законів
про працю України трудовий договір з
ініціативи власника може бути
розірваний, зокрема, у випадку
одноразового грубого порушення
трудових обов'язків керівником
підприємства, установи, організації
всіх форм власності.

У Постанові від 21.05.2014 (справа N 6-33цс14)
Верховний суд України визначив
кваліфікуючі ознаки одноразового
грубого порушення трудових обов'язків
і вказав, що вирішуючи питання про те,
чи є порушення трудових обов'язків
грубим, суд повинен виходити з
характеру проступку, обставин, за яких
його вчинено, та істотності наслідків
порушення трудових обов'язків. При
цьому суд повинен установити не тільки
факт невиконання працівником
обов'язку, який входить до кола його
трудових обов'язків, а й можливість
виконання ним зазначеного обов'язку за
встановлених судом фактичних
обставинах справи, тобто встановити
вину працівника та наявність
причинного зв'язку між невиконанням
працівником трудових обов'язків і
негативними наслідками, які настали
внаслідок такого порушення.

Сторонами не оспорюється, що ОСОБА_4
була керівником - тимчасово виконуючою
обов'язки генерального директора і
зобов'язана була виконати наказ
власника (уповноваженого ним органу).
Крім цього, такий обов'язок позивачки
визначено статтею 9 Статуту Державного
концерну лікеро-горілчаної
промисловості (концерну Укрспирт) та п.
10 Статуту Івано-Франківського
обласного державного об'єднання
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості.

Факт невиконання трудових обов'язків
підтверджено матеріалами справи:
наказом про проведення перевірки,
записом в журналі реєстрації
перевірок, доповідною запискою, актом
про недопущення до проведення
перевірки, листом начальника КРУ про
перелік документів, які належало
надати в розпорядження перевірки.

Колегія суддів вважає, що запис в
журналі реєстрації перевірок, видача
ОСОБА_4 наказу про забезпечення доступу
членів комісії на підприємство
свідчить тільки про те, що проведення
перевірки внесено у журнал, а членів
комісії у тексті наказано допустити на
підприємство. Фактично ж комісію до
документів і проведення перевірки не
допущено, а саму перевірку не
проведено.

Вирішуючи питання вини ОСОБА_4 у
невиконанні наказу про проведення
перевірки, колегія суддів виходить з
того, що вона як керівник знала про
обов'язок виконати наказ власника і,
маючи для цього всі необхідні
повноваження та можливості, не
забезпечила його реалізацію.

Те, що саме від ОСОБА_4 залежало
вирішення цього питання свідчить той
факт, що після її звільнення з участю
іншого керівника перевірку таки було
проведено і ця перевірка виявила
порушення.

Негативним наслідком, який настав у
результаті винних дій ОСОБА_4 є перш за
все неможливість власником
здійснювати правомочності щодо
управління своїм майном. Порушення
прав власника є неправомірною
поведінкою і, вважає колегія суддів,
тим негативним наслідком, якого
достатньо для кваліфікації порушення
трудової дисципліни як грубого. Така
оцінка недопущення уповноваженого
власником органу до перевірки
відповідає правовим позиціям ВСУ за 2002
рік, де у п. 97 у якості прикладу
одноразового грубого порушення прямо
вказано відмову допустити контролюючі
органи до перевірки.

Однак, це не є єдиним негативним
наслідком. Після звільнення ОСОБА_4
перевірка була проведена. За
результатами перевірки виявлено такі
факти діяльності керівника та
посадових осіб, які стали підставою для
відкриття кримінального провадження
прокуратурою м. Івано-Франківська.
Таким чином, незабезпечення проведення
перевірки з вини ОСОБА_4 перешкодило
виконанню законного наказу власника та
привело до несвоєчасного виявлення
фактів, що стали підставою для
кримінального провадження. Наявність
кримінального провадження вказує на
другий негативний наслідок дій
позивача і на прямий причинний зв'язок
між указаними винними діями ОСОБА_4 та
негативними наслідками.

Не порушено відповідачем і порядок
звільнення. Згідно зі ст. 149 КЗпП
України до застосування стягнення
власник повинен зажадати пояснення від
порушника дисципліни письмові
пояснення. Позивач стверджує, що таких
пояснень не відбиралось, відповідач
вказує, що пояснення вимагались, однак
надані не були. У матеріалах справи є
докази того, що такі пояснення
вимагались - дані про нараду 11.04.2014 у
приміщенні облдержадміністрації, у
тому числі з участю ОСОБА_4, а також самі
пояснення позивачки у відеозапису її
виступу, який досліджено апеляційним
судом. Відповідно до практики ВСУ
(Ухвала від 03.09.2008) метою отримання
пояснень є з'ясування обставин для
визначення тяжкості проступку, тому
сам факт неотримання власником
письмових пояснень не є підставою для
визнання рішення про застосування
дисциплінарного стягнення незаконним.
Таким чином, ОСОБА_4 надала пояснення
власнику і, враховуючи їх, власник
(уповноважений орган) звільнив
позивачку за одноразове грубе
порушення трудових обов'язків. Колегія
суддів знаходить, що відсутність
письмових пояснень за зазначених
обставин справи не тягне за собою
визнання звільнення незаконним.

Судом першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права. Тому в силу ст. 309
ЦПК України це є підставою для
скасування судового рішення з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову по суті позовних
вимог.

За наведених обставин, рішення суду
слід скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні вимог ОСОБА_4 відмовити,
оскільки в цій ситуації відмова
допустити контролюючі органи до
перевірки державного підприємства є
одноразовим грубим порушенням
трудових обов'язків керівником
підприємства, звільнення проведено
відповідно до вимог закону, підстав для
поновлення на роботі не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Державного концерну
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 18 вересня 2014 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову
до Івано-Франківського державного
об'єднання спиртової лікеро-горілчаної
промисловості, Державного концерну
спиртової та лікеро-горілчаної
промисловості про поновлення на
роботі, стягнення середньої заробітної
плати за час вимушеного прогулу - за
безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д. Фединяк

Судді:
В.М.
Васильковський

А.Ю. Малєєв