Справа № 161/4323/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Кирилюк В.Ф. Провадження №
22-ц/773/1735/14 Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Федонюк С.Ю.,

при секретарі Черняк О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2,

представника відповідача Титаренка
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до житлово-комунального
підприємства № 3 про визнання
неправомірними дій по ненаданню та
неналежному наданню
житлово-комунальних послуг за
апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 10 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 10
жовтня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ЖКП № 3 про
визнання неправомірними дій по
ненаданню та неналежному наданню
житлово-комунальних послуг відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідачі подали апеляційну скаргу,
в якій покликаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просять скасувати рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 10 жовтня 2014 року
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позов.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
підтримала апеляційну скаргу з
підстав, в ній зазначених.

Представник відповідача ОСОБА_3
заперечив апеляційну скаргу.

Позивачі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду даної справи.
Оскільки про причини своєї неявки суд
не повідомили, про відкладення
розгляду справи не клопотали, то у
відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК
України колегією суддів було визнано
за можливе апеляційний розгляд даної
справи проводити за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачами неправильно обраний спосіб
захисту своїх прав.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судом встановлено, що позивачі є
мешканцями житлового будинку АДРЕСА_1
та споживачами житлово-комунальних
послуг, які надаються ЖКП № 3.

11 липня 2013 року позивачі відповідно до
вимог ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» склали
акт-претензію про неналежне надання
ЖКП № 3 житлово-комунальних послуг в
період з 1 серпня 2010 року до 11 липня 2013
року (а.с. 4, 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач має право одержувати вчасно
та відповідної якості
житлово-комунальні послуги згідно із
законодавством та умовами договору на
надання житлово-комунальних послуг; на
усунення протягом строку,
встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у
наданні житлово-комунальних послуг; на
зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством.

Як передбачено ч. 2 ст. 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний забезпечувати
своєчасність та відповідну якість
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору;
розглядати у визначений
законодавством термін претензії та
скарги споживачів і проводити
відповідні перерахунки розміру плати
за житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: визнання
права, визнання правочину недійсним,
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення, примусове виконання
обов'язку в натурі, зміна
правовідношення, припинення
правовідношення, відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Виходячи із наданих законом прав
споживачам комунальних послуг, які
кореспондуються із обов'язками
виконавця послуг, позивачі вправі
порушувати в суді питання про
зобов'язання відповідача надати
відповідної якості житлово-комунальні
послуги, усунення виявлених недоліків
у наданні житлово-комунальних послуг,
зменшення розміру плати за надані
послуги.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
неправильно обраний спосіб захисту
прав, оскільки вимога про визнання
неправомірними дій по ненаданню та
неналежному наданню
житлово-комунальних послуг не
ґрунтується на положеннях ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Як вбачається з матеріалів справи,
складений позивачами 11 липня 2013 року
акт-претензія про неналежне надання
житлово-комунальних послуг
розглянутий ЖКП № 3, а позивачам
роз'яснено, що послуги надавались в
межах сплачених коштів за послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території (а.с. 7). Також відповідачем
надано звіти та акти виконаних робіт по
будинку АДРЕСА_1 (а.с. 33, 56-93).

Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України
передбачено такий спосіб захисту
цивільних прав як визнання незаконними
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, проте
колегія суддів не бере до уваги
покликання в апеляційній скарзі на
вказаний спосіб захисту цивільних
прав, оскільки відповідач не є
структурним підрозділом органу
місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не є
підставою для скасування правильного
по суті і справедливого рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 10 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді