АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого
Болотова Є.В.,

суддів: Іванченка М.М.,
Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на частину квартиру,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1,
мотивуючи його тим, що вперіод шлюбу
ними придбано квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 29 січня 2014
року вказаний позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_1 на
квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на
праві власності серія САА № 099262 від
17.04.2003 року, виданого Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації і зареєстрованого 23.04.2003
року в КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації прав власності на об'єкти
нерухомого майна» у реєстрі № 41694.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 в рахунок
розподілу майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1 в рахунок
розподілу майна подружжя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати заочне рішення суду і
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог. Вказує на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, та
дослідження доказів з порушенням
встановленого порядку.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2вимоги апеляційної скарги
підтримав.

ОСОБА_3 та його представник проти
апеляційної скарги заперечили.

ОСОБА_1в судове засідання не з'явилась,
про його час і місце повідомлялась
належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
спірна квартира є спільною сумісною
власністю сторін.

Проте повністю погодитись із такими
висновками суду не можна,оскільки суд
дійшов їх з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено, що з 29 червня 2000 року по 14
червня 2005 року сторони перебували у
шлюбі.

Під час шлюбу ними придбана квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
(серія САА № 099262 від 17.04.2003 року).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 зазначав,
що оскільки право власності на вказану
квартиру набуто під час шлюбу з
відповідачем, вона є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно відтого, що один з них не мав
з поважної причини (навчання,
веденнядомашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба
тощо)самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
погодився з доводами позивача,
визнавши за кожним із сторін право
власності на Ѕ частину спірної
квартири.

Разом з тим, судом при встановленні
всіх фактичних обставин справи, не було
взято до уваги, що на час звернення
ОСОБА_3 з даним позовом, спірна квартира
не перебувала у власності сторін,
оскільки ОСОБА_1 02 липня 2013 року на
підставі договору купівлі-продажу
відчужила зазначену квартиру (а.с. 64).

Суд першої інстанції у порушення вимог
закону фактично вирішив питання про
права та обов'язкипокупця спірної
квартири ОСОБА_2, якого не було залучено
до участі у цій справі та до якого не
пред'являлися позовні вимоги.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального права;
неправильне застосування норм
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що заочне рішення суду від 29
січня 2014 року постановлено з
порушенням норм матеріального права та
неправильним застосуванням
процесуального права, відтак підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1,
ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року
скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності на частину квартиру,
залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Болотов Є.В.

Судді:
Іванченко М.М.

ПоліщукН.В.