Справа №: 2-1834/11РІШЕННЯ
"04" грудня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
про поділ земельної ділянки в натурі
та визначення порядку користування
житловим будинком та земельною
ділянкою за уточненими позовними
та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
як треті особи вказані Олександрійська
міська рада, Виконавчий комітет
Олександрійської міської ради, Відділ
архітектурного будівництва
Олександрійської міської ради, Відділ
земельних ресурсів Олександрійської
міської ради та Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Кіровоградській області
про виділення співвласникам
ізольованих земельних ділянок та
земельних ділянок у спільне
користування, зобов'язати інших
співвласників не чинити перешкод у
користуванні її частиною житлового
будинку, надвірними спорудами та
земельною ділянкою для їх
обслуговування та земельної ділянки
під огород та передати ключі від
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 (надалі Позивачі) 25 липня 2011
року звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_6 (надалі Відповідач) про поділ
земельної ділянки в натурі та
визначення порядку користування
житловим будинком та земельною
ділянкою, згодом за уточненими
позовними вимогами просять суд:
- виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі
11/20 частини земельної ділянки площею
586,30 м.кв. з загальної площі земельної
ділянки, яка становить 1066 м.кв., що
знаходиться біля житлового будинку
НОМЕР_1 в порядку користування
земельною ділянкою, що запропонований
у Висновку будівельно-технічної
- виділити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
натурі 13/50 частини земельної ділянки
площею 277, 16 м.кв. з загальної площі
земельної ділянки, яка становить 1066
м.кв., що знаходиться біля житлового
будинку АДРЕСА_5 в м. Олександрія,
Кіровоградської області, згідно
варіанту № 4 порядку користування
земельною ділянкою, що запропонований
у Висновку будівельно-технічної
- виділити ОСОБА_6 в натурі 19/100 частини
земельної ділянки площею 202, 54 кв. м. з
загальної площі земельної ділянки яка
становить1066 м. кв., що знаходиться біля
житлового будинку АДРЕСА_5 в м.
Олександрія, Кіровоградської області,
згідно Варіанту № 4 порядку
користування земельною ділянкою, що
запропонований у Висновку
будівельно-технічної експертизи.
- встановити межі розділених
земельних ділянок відповідно до
Висновку Будівельно-технічної
- встановити порядок користування
спільною територією на земельній
ділянці що розташована за адресою:
АДРЕСА_5 в м. Олександрія,
Кіровоградської області відповідно до
Висновку Будівельно-технічної
- зобов'язати відповідача ОСОБА_6
звернутися до Відділу архітектури та
будівництва Олександрійської міської
ради для отримання дозволу на
облаштування в кімнаті під літ. «2-2»,
квартири АДРЕСА_1, окремого входу на
місці віконного отвору.
- зобов'язати ОСОБА_6 за власний
рахунок облаштувати з АДРЕСА_5 на місці
вікна квартири АДРЕСА_4 в м.
Олександрія, Кіровоградської області.
- зобов'язати ОСОБА_6 за власний
рахунок демонтувати та встановити на
іншому місці металевий контейнер, що
розташований з лівої сторони житлового
будинку АДРЕСА_5 в м. Олександрія,
Кіровоградської області.
Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, будучи належним
чином повідомленими про дату, час та
місце розгляду справи в суді.
В судовому засіданні позивачі та
представник позивачів на позовних
вимогах наполягають, посилаючись на
викладені обставини та просять суд
прийняти до уваги, що саме відповідач
ухиляється від добровільного
врегулювання спору. Зустрічні позовні
Інтереси позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в суді по довіреності
представляв ОСОБА_7
Відповідач в судове засідання
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про дату, час та місце
розгляду справи в суді, позовні вимоги
не визнає, просить суд врахувати, що
вона є власником частини домоволодіння
по АДРЕСА_5 в м. Олександрія, однак через
поведінку сусідів не проживає в своїй
частині будинку (квартира № 2) та не
користується нею. Просить суд
відмовити в задоволенні позовних вимог
та звернулась до суду із зустрічним
позовом про усунення перешкод в
користуванні її земельною ділянкою,
відновлення меж її земельної ділянки
та за уточненими позовними вимогами
просить суд задовольнити її зустрічні
позовні вимоги в частині:
- виділення в користування
співвласникам квартири № 1 ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 405,1 кв. м. на якій розташована
належна їм частина житлового будинку
(кв. № 1) літ. «А» з частиною прибудови
літ «а» - кв. 1 та господарські будівлі:
сарай літ. «Б», сарай літ. «Г»,
самовільна будівля літ. «Ж» та мала
архітектурна форма у вигляді
металевого гаража розміром 2,60x5,30 м.
Земельна ділянка прилягає до фасадної
та правої бічної меж зі збереженням
існуючого для цих співвласників заїзду
на земельну ділянку з такими межами: -
від правої бокової межі вздовж
фасадної межі довжиною 13,40 м; від
фасадної межі поворот праворуч по
розподільних межах житлового будинку
літ «А» та прибудови літ. «а»; від
зовнішньої стіни прибудови літ. «а» в
напрямку задньої межі 18,75 м до перетину
з задньою межею поворот праворуч
вздовж задньої межі до перетину з
правою боковою межею довжиною 15,20 м.
- виділення ОСОБА_6 як, власниці
квартири № 2 дві ізольовані земельні
ділянки: перша площею 19,1 кв. м. під
розташованим металевим
гаражем-контейнером біля лівої бічної
межі по сталому порядку користування
та другу площею 5,9 кв. м. під сараєм літ.
«Б» та земельну ділянку площею 316,12 кв.
м. на якій розташована належна їй
частина житлового будинку літ «А» з
частиною прибудови літ. «а» - кв. № 2 та
вбиральня літ. «Д», а всього 341,12 кв. м. з
такими межами: на відстані 13,40 м від
правої бокової межі поворот від
фасадної межі по розподільних межах
житлового будинку літ. «А» та прибудови
літ «а»; від зовнішньої стіни прибудови
літ. «а» в глиб ділянки довжиною 18,75 м до
перетину з задньою межею; поворот
ліворуч вздовж задньої межі до
перетину з лівою боковою межею по
ламаній 12,80 м + 6,50 м + 6,80 м; від задньої
межі поворот ліворуч в напрямку правої
бокової межі довжиною 10,8 м; від лівої
бокової межі поворот ліворуч в
напрямку правої бокової межі довжиною
9,95 м; поворот праворуч на 90 град до
перетину з зовнішньою стіною прибудови
літ. «а» довжиною 15,72 м; по роздільних
межах прибудови літ. «а» та житлового
будинку літ. «А» до перетину з фасадною
межею; поворот ліворуч вздовж фасадної
межі довжиною 5,25 м.
- виділення співвласникам квартири №
З ОСОБА_1. та ОСОБА_2 ізольованої
земельної ділянки з двох частин: першу -
під розташування металевих
контейнерів площею 58,1 кв. м. та другу -
площею 226,6 кв. м. на якій розташована
належна співвласникам частина
житлового будинку літ. «А» з частиною
прибудови літ. «а» та літ. «а-1» - кв. № З
та господарські будівлі (погріб літ.
«Е»). Загальна площа земельної ділянки,
що виділяється в користування ОСОБА_1.
та ОСОБА_2 становить 319,8 кв. м. з такими
межами: від лівої бокової межі вздовж
фасадної межі довжиною 6,35 м.; поворот
ліворуч в глиб ділянки довжиною 18,00 м;
поворот праворуч на 90 град, довжиною 6,55
м; поворот ліворуч в напрямку правої
бокової межі довжиною 10,8 м; поворот
ліворуч в напрямку лівою бокової межі
довжиною до перетину з нею довжиною 9,95
м.; поворот ліворуч вздовж лівої
бокової межі до лівої бокової стіни
металевого гаража (5,25 м х 3,00 м) довжиною
15,90 м» від правої бокової стіни
металевого гаража (5,25 м х 3,00 м) до
перетину з фасадною межею довжиною 9,15
- виділення у спільне користування
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 земельної
ділянки площею 50,44 кв. м. для проходу до
будівель і споруд, проходу та проїзду
до входів до квартир № З та № 2 з такими
межами: від лівої бокової межі будинку
літ. «А» довжиною 3,40 м; поворот праворуч
вглиб ділянки довжиною 18,00 м; поворот
праворуч на 90 град довжино. 6,55 м;
поворот праворуч до перетину з
зовнішньою стіною прибудови літ, «а»
довжиною 1,50 м; вздовж лівої бокової
стіни будинку літ «А» до перетину з
зовнішньою боковою стіною прибудови
літ. «а-1» довжиною 16,50 м.
- зобов'язати співвласників
квартири № З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_6 перешкоди в користуванні
проходом до ганку (входу) своєї
квартири по земельній ділянці, що
знаходиться в загальному користуванні.
- зобов'язати співвласників
квартири № З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати
ОСОБА_6 ключі від вхідних воріт, які
розташовані зліва по фасаду будинку
- зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6
перешкоди в користуванні вбиральнею
літ. «Д» та належною їй частиною гаражу
В судовому засіданні відповідач та
її представник заперечують проти
позовних вимог та наполягають на
задоволенні зустрічних позовних вимог,
посилаючись на викладені обставини.
Інтереси відповідача в суді за
довіреністю представляв ОСОБА_8
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог, чи
заперечень, оцінивши досліджені в
судовому засіданні докази, суд вважає,
що позовні вимоги за основним позовом
підлягають задоволенню частково, а за
зустрічним позовом не підлягають
За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст.15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.
За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
гарантується на засадах відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Конституцією України, зокрема ст.
64 гарантовано, що конституційні права і
свободи людини і громадянина не можуть
бути обмеженні, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Правовідносини сторін
врегульовані ст.ст. 3-11, 15, 16, 20, 22, 311,
316-321, 325, 328, 330, 334, 346-348, 379-384, 386-388, 392, 655,
657, 659 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
України.

Згідно ст. ст. 316-321, 325 ЦК України
правом власності є право особи на річ,
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Право власності є
непорушним, власник має право вчиняти
щодо свого майна будь які дії, які не
суперечать закону.

За змістом ст.ст. 386, 391 ЦК України
власник може передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутись до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню. Власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Правовідносини сторін також
врегульовані ст.ст. 107, 124-126, 152-154, 158-160
Земельного кодексу України.

Ст. 107 Земельного кодексу України
визначає, що основою для відновлення
меж є дані земельно-кадастрової
документації. У разі неможливості
виявлення дійсних меж їх встановлення
здійснюється за фактичним
використанням земельної ділянки. Якщо
фактичне використання ділянки
неможливо встановити, то кожному
виділяється однакова за розміром
частина спірної ділянки.

Відповідно до вимог ст. ст. 116, 118
Земельного кодексу України визначено
підстави та порядок набуття
громадянами і юридичними особами
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної чи комунальної власності.
Державний акт на право приватної
власності на землю видається на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування або органу виконавчої
влади та є документом, що посвідчує
право власності на неї фізичної чи
юридичної особи.

Згідно ст.125 Земельного кодексу
України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою та його державної реєстрації.
Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа,
що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

За змістом ст. 158 Земельного кодексу
України судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності і користуванні громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до п. п. 18, 18-1 Пленуму
Верховного Суду України, Постанови №7
від16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ»:

- громадяни та юридичні особи
зберігають право на земельні ділянки,
одержані ними до 1 січня 2002 р. у
власність, у тимчасове користування
або на умовах оренди в розмірах, що
були раніше передбачені чинним
законодавством;

- при переході права власності на
будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 року в
таких випадках право власності на
земельну ділянку або її частини могло
переходити відповідно до статті 120 ЗК
2001 року на підставі цивільноправових
угод, а право користування - на
підставі договору оренди, укладених
відповідно відчужувачем або
набувачем. До особи, яка придбала
житловий будинок, будівлю або споруду
після 31 грудня 2003 року, згідно зі
статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін
до статті 120 ЗК Законом України від 27
квітня 2007 року N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі
статтею 120 ЗК, переходило право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором, а якщо договором це не було
визначено, до набувача переходило
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування. При переході права
власності на будинок або його частину
за договором довічного утримання до
набувача переходило право на
земельну ділянку, де вони
розташовані, на умовах, на яких ця
ділянка належала відчужувачу. В разі
переходу права власності на будівлі та
споруди до кількох осіб право на
земельну ділянку визначалось
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено в договорі відчуження
останніх, а при переході права
власності на будівлі та споруди до
фізичних або юридичних осіб, які не
могли мати у власності земельні
ділянки, до них переходило право
користування земельною ділянкою;

- у разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників (стаття 42 ЗК);

- розмір земельної ділянки,
необхідної для обслуговування
житлового будинку, будівлі або
споруди, визначається шляхом
проведення за клопотанням сторін
експертизи з врахуванням чинних
нормативних документів у галузі
будівництва, санітарних норм та
правил тощо.

Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири
АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі
- продажу нерухомого майна, укладеного
12 липня 2000 року на Універсальній
товарній біржі «Партнер», за яким
подружжям було придбано 3/10 частини
житлового будинку АДРЕСА_2,
розташований на земельній ділянці
площею 1 066 м.кв.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
є співвласниками квартири АДРЕСА_3
внаслідок її приватизації. За
свідоцтвом про право власності № 21158
від 10 червня 2011 року кожний з них має по
1/3 частині у приватній спільній
сумісній власності 2-х кімнатної
квартири загальною площею 49,9 м.
кв.(житлової 28,6 м.кв) та 1/3 частки сараю
(позначеного літ.Б). Розмір земельної
ділянки не вказано.

Відповідач ОСОБА_6 є власником
квартири АДРЕСА_4 за договором
дарування від 02 серпня 2002 року,
посвідченого нотаріально
(зареєстровано в реєстрі за № 3453)
квартири № 2, загальною площею квартири
39,6 м.кв. (житлової площі 21,9 м.кв.) та 1/3
частини погреба (позначеного літ. В). та
1/4 частини сараю (позначеного літ. Б).
Земельна ділянка, на якій знаходиться
будинок не вказана.

Судом також встановлено, що
сторони у справі є сусідами, вони
довгий час (з 2000 року) проживають в м.
Олександрія, Кіровоградської області,
вони мають суміжні ділянки. Останні
роки між ними виник спір щодо межі між
земельними ділянками. Добровільно спір
не було вирішено, сторони не дійшли
згоди. Сторони зверталися до
правоохоронних органів з приводу
сварок та бійок між ними.

Судом враховано, що між позивачами
та відповідачем останнім часом
склались вкрай неприязні стосунки.
Земля біля їх домоволодіння не
приватизована в установленому законом
порядку. Державні акти на право
власності на землю сторонам не
видавались, земельно - кадастрова
документація на земельні ділянки не
виготовлена. Сторони у справі, не
дотримуючись правил добросусідства
порушили сталі межі користування
земельною ділянкою в домоволодінні.

У справі за ухвалою суду була
призначена та проведена судова
будівельно - технічна експертиза про
визначення порядку спільного
користування територією на земельній
ділянці по АДРЕСА_5 в м. Олександрія. За
висновком експерта № 1712-1713 від 26
квітня 2013 року експертом запропоновано
варіант використання земельної
ділянки в загальному користуванні.

Суд приймає до уваги та погоджується
із цим висновком експерта
Кіровоградського відділення ОНДІСЕ,
погоджується також із запропонованим
експертом в п. 2 варіантом, що при площі
земельної ділянки - 1 066 м. кв.,
враховуючи ідеальні частки, кожному
співвласнику необхідно виділити
частину земельної ділянки в
домоволодінні по АДРЕСА_5 в м.
Олександрія площею:

власникам квартири № 1 з часткою
38/100 - 405,1 м. кв.

власнику квартири № 2 з часткою
32/100 - 341, 1 м. кв.

власникам квартири № 3 з часткою
30/100 - 319, 8 м. кв.

Запропонований варіант
землекористування між співвласниками
домоволодіння по АДРЕСА_5 в м.
Олександрія в нормативних частках
відповідно є єдиним раціональним та
відповідає у повній мірі діючим
будівельним нормам, котрі
регламентують порядок користування
земельною ділянкою. Суд погоджується
із цим висновком експерта щодо
розміру часток у загальному
користуванні земельною ділянкою.

Виходячи з характеру правовідносин,
доведеності позовних вимог, суд вважає
необхідним задовольнити позовні
вимоги за основним позовом астково,
встановивши порядок користування
спільною територією на земельній
ділянці по АДРЕСА_5 в м. Олександрія
Кіровоградської області відповідно до
висновку будівельно - технічної
експертизи Кіровоградського
відділення Одеського науково -
дослідного інституту судових
експертиз № 1712-1713 від 26 квітня 2013 року.

Суд дійшов висновку, що право
позивачів не було порушено діями
відповідача, тому позовні вимоги в
частині виділення в натурі і позивачам
і відповідачу частини земельної
ділянки та встановити межі цих ділянок
задоволенню не підлягають. Також не
підлягають задоволенню позовні вимоги
в частині зобов'язати відповідача
звернутись до Олександрійської
міської ради для отримання дозволу на
облаштування в кімнаті квартири № 2
окремого входу на місці віконного
отвору та щодо вимог зобов'язати
відповідача за власний рахунок
облаштувати вхід до квартири АДРЕСА_1
оскільки такі вимоги не ґрунтуються на
законі, оскільки право власності є
непорушним.

Виходячи з доведеності зустрічних
позовних вимог щодо виділення в
користування земельної ділянки суд,
перевіривши обставини, на які сторони
посилаються як на підтвердження або
заперечення своєї позиції, керуючись
засадами розумності, виваженості та
справедливості, не вбачає підстав для
їх задоволення. Суд може вирішити спір
відносно порушення меж земельних
ділянок, визначених в натурі
землевпорядними організаціями, а не
про виділення в користування та
встановлення цих меж в натурі між
сусідами, тому позовні вимоги щодо
виділення в користування земельної
ділянки за зустрічними позовними
вимогами задоволенню не підлягають,
оскільки земельні ділянки не були
приватизовані. Вказаний земельний спір
має вирішуватись органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Суд дійшов висновку, що не може
вирішувати питання, віднесені до
компетенції органів виконавчої влади
чи органів місцевого самоврядування,
зокрема про передачу земельних
ділянок у постійне користування,
оренду, укладення чи поновлення
договору оренди земельної ділянки,
зміну цільового призначення землі
тощо. Суд може вирішити спір відносно
порушення меж земельних ділянок,
визначених в натурі землевпорядними
організаціями, а не про виділення в
користування та встановлення цих меж в
натурі між власниками квартир, тому
зустрічні позовні вимоги задоволенню
не підлягають, оскільки земельні
ділянки не приватизовані та не
перебувають у власності позивачів та
відповідача.

Суд не приймає до уваги та не
погоджується із висновком судової
будівельно - технічної експертизи
Кіровоградського відділення ОНДІСЕ №
1553, 1554 від 30 травня 2014 року, оскільки в
розрахунках фактичної частки усіх
співвласників, (квартири № 1-3) не вірно
вказані частини будинку по АДРЕСА_5 в м.
Олександрія, Кіровоградської області,
що належать їх власникам. Зокрема,
щодо квартири № 1 замість загальної
площі 49,9 м. кв. вказано площу 39, 4 м.кв.
(житлова площа 28,6 м.кв.), щодо квартири
№ 2 замість загальної площі 39,6 м.кв.
вказано площу 32,4 м. кв. (житлова 21,9 м.кв.)
та щодо квартири № 3 замість загальної
площі 49,8 м.кв. вказано площу 28,50 м.кв.
(житлова площа 17,6 м.кв.).

Викликає сумнів суду розмір
основної загальної площі житлового
будинку - 100,30 м. кв. як то вказано у
висновку експерта, чи 139, 3 м. кв. як
вказано в технічному пасторті на кв. № 3
подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Відповідно
частки співвласників визначені
експертом невірно, тому всі 5 варіантів
можливого поділу земельної ділянки
судом не приймаються до уваги. Вказаний
висновок експерта суд вважає
неналежним доказом у справі.

Суд приймає до уваги та погоджується
із висновком судової будівельно -
технічної експертизи Кіровоградського
відділення ОНДІСЕ № 1712-1713 від 26 квітня
2013 року, в якому експерт визначив
порядок користування спільними
господарськими будівлями та спільною
територією на земельній ділянці, що
розташована за адресою АДРЕСА_5 в м.
Олександрія, Кіровоградської області .

Суд дійшов висновку, що сусіди мають
знайти спільну мову при майбутній
приватизації та погодити умовні межі
своїх земельних ділянок, оскільки
розмір земельної ділянки у спільному
користуванні (саме 1 066 м. кв.) відповідає
розмірам, що вказані в технічних
паспортах.

Судові витрати за основним позовом
та за зустрічним позовом суд відносить
на позивачів.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 19, 41, 64 Конституції України, ст.ст.
3-11, 15, 16, 20, 22, 311, 316-321, 325, 328, 330, 334, 346-348,
379-384, 386-388, 392, 655, 657, 659 ЦК України, ст. ст.
42, 107, 116, 124-126, 152-154, 158-161 Земельного
кодексу України та ст.ст. 3- 11, 15, 57- 60, 88,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги за
основним позовом - задовольнити
частково.

Встановити порядок користування
спільною територією на земельній
ділянці по АДРЕСА_5 в м. Олександрія
Кіровоградської області відповідно до
висновку будівельно - технічної
експертизи Кіровоградського
відділення Одеського науково-
дослідного інституту судових
експертиз № 1712-1713 від 26 квітня 2013 року.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Судові витрати віднести на
позивача.

В задоволенні уточнених позовних
вимог за зустрічним позовом - відмовити
повністю.

Судові витрати віднести на
позивача за зустрічним позовом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення
або протягом цього ж часу з моменту
отримання копії рішення суду.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Л.Тимченко