АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2970/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Калашник В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Храпко В. Д. УХВАЛА
11 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоХрапка В. Д.суддівВініченка
Б. Б. , Бондаренка С. І. при
секретаріВосколович Ж.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті
особи: Костянтинівська сільська рада
Смілянського району, управління
Держземагенства у Смілянському районі
Черкаської області про визнання права
власності на земельну ділянку, -
в с т а н о в и л а :
В березні 2014 ОСОБА_7 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_6 про визнання права
власності на земельну ділянку,
посилаючись на те, що в період з 17.04.1985
року по 14.09.2009 року сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі. В лютому 1989
року ними було придбано будинок
Рішенням Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 14 жовтня 2009 року визнано
право власності на ? частину
будинковолодіння АДРЕСА_1.

Позивачка зазначає, що на момент
розподілу будинковолодіння земельна
ділянка не була приватизована, а тому
не була зазначена в рішенні суду.

Так як їй стало відомо, що на
земельну ділянку площею 0.2475 га належну
їй частині будинковолодіння
відповідачем оформлено право
власності на видано йому державний акт
серії ЯИ №767092 від 05.05.2010 року для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд.

ОСОБА_7 вказує, що користується
будинком і земельною ділянкою і
позбавлена можливості реалізувати
право власності на свою частину
земельної ділянки.

Проcила суд визнати недійсним та
скасувати рішення Костянтинівської
сільської ради № 30-8/V від 10.12.2009 року;
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку виданий
на ім'я ОСОБА_6, розташовану по АДРЕСА_1,
серії ЯИ №767092 від 05.05.2010 року для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд; визнати за ОСОБА_7 право
власності на 1//2 частину земельної
ділянки площею 0.2475 га, розташовану по
АДРЕСА_1.

В травні 2014 року ОСОБА_7 подала до
суду заяву про уточнення позовних
вимог та просила суд визнати недійсним
та скасувати рішення Костянтинівської
сільської ради № 30-8/V від 10.12.2009 року;
скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
14.02.2014 року на ім'я ОСОБА_6, рота шовне по
АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_7 право
власності на ? частину земельної
ділянки площею 0.2475 га, розташовану по
АДРЕСА_1.

В липні 2014 року ОСОБА_7 подала до
суду заяву про зменшення позовних
вимог та просила суд визнати за нею
право власності на ? частину земельної
ділянки площею 0.2475га, розташовану по
АДРЕСА_1.

У вересні 2014 року ОСОБА_7 подала до
суду позовну заяву до ОСОБА_6, в якій
просила припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_6 на ? частку
незавершеного будівництва житлового
будинку з прибудовами та надбудовою
готовністю 91% з надвірними спорудами,
зазначеними в технічному паспорті та
присудити на користь ОСОБА_6 грошову
компенсацію за належну йому ? частку
незавершеного будівництва житлового
будинку з прибудовами та надбудовою
готовністю 91% з надвірними спорудами,
зазначеними в технічному паспорті та
визнати за нею право власності на ?
частку незавершеного будівництва
житлового будинку з прибудовами та
надбудовою готовністю 91% з надвірними
спорудами зазначеними в техпаспорті та
на ? частину земельної ділянки площею
0.2475 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Ухвалою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 07 жовтня 2014 року об'єднано в
одне провадження цивільну справу №
703/5160/14-ц, 2/703/1716/14 за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про припинення права на частку у
спільному майні з цивільною справою за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання
права власності на земельну ділянку.

Рішенням Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 23 жовтня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності
на ? частину земельної ділянки на
АДРЕСА_1 площею 0,2475 га згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯИ №767092 від
05.05.2010 року, виданого на ім'я ОСОБА_6

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 2 498 грн. 38 коп. судових витрат.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення суду скасувати, як
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити..

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія проходить до
висновку про відхилення апеляційної
скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
викладеним вище вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 17 квітня 1985 року по 14 вересня
2009 сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі.

23 лютого 2009 року ними було придбано
будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 14 жовтня 2009
року визнано за ОСОБА_7 право власності
на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

Право власності на земельну ділянку
площею 0.2475 га , що розташована по
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
від 05 травня 2010 року.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено,
що особа, яка набула право власності на
житловий будинок ( крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо
жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Пленум Верховного Суду України в п. 182
постанови № 7 від 16.04.2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснив, що якщо на
земельній ділянці знаходиться будинок,
будівлі, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя та виділу
конкретної частини будинку, будівлі,
споруди до особи, яка не мала права
власності чи користування земельною
ділянкою переходить це право у розмірі
частки права власності у спільному
майні будинку, будівлі, споруди у
відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК
України.

Посилання в апеляційній скарзі на
незастосування судом першої інстанції
строку позовної давності безпідставне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Заперечуючи проти цього відповідач не
надав суду достовірних доказів, які
підтверджують, що позивачка раніше
довідалася про своє порушене право.

За таких обставин суд першої інстанції
правильно не застосував строк позовної
давності, поскільки цей строк не був
пропущений.

Таким чином, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 23 жовтня 2014
року відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :