Справа № 487/7573/13-ц
Провадження 2/ 487/560/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2014 року
Заводський районний суд м.
Миколаєва

у складі: головуючого судді - Щербини
С.В., при секретарі - Горта О.М.,
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - ТОВ
"Флагман-Н" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи
- ТОВ "Флагман-Н" про відшкодування
матеріальної у розмірі 79930 грн., а саме:
сплачений завдаток за житловий будинок
АДРЕСА_1 - в розмірі 5000 доларів США та
додаткову суму завдатку у розмірі 5000
доларів США, а також судові витрати.

Вподальшому позивач збільшила
свої позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача 28556 грн. витрати
на ремонтно-будівельні роботи
проведені у житловому будинку АДРЕСА_1.

27.05.2014 року позивач уточнила свої
позовні вимоги та остаточно просила
стягнути з відповідача подвійну суму
завдатку у розмірі 10000 доларів США, що
еквівалентно 113000 грн. за житловий
будинок АДРЕСА_1, 5000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, 5000 грн.
витрати на правову допомогу та
судовий збір.

Ухвалою суду від 27.05.2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
стягнення з відповідача 28556 грн. витрат
на ремонтно-будівельні роботи
проведені у житловому будинку АДРЕСА_1
залишено без розгляду.

В позові позивач зазначила, що
вона та ОСОБА_3 в січні 2013 року вирішили
придбати будинок та через оголошення
знайшли житловий будинок АДРЕСА_1, який
був виставлений на продаж. Вказаний
будинок був оглянутий ними в
присутності представника фірми
"Флагман-Н" та власника будинку - ОСОБА_2
Будинок був оглянутий ними дуже
поверхнево, оскільки власниця будинку
поспішала і вони не мали змоги
ретельно оглянути будинок, але були
помічені декілька дефектів на фасаді
були тріщини, але відповідач пояснила,
що це нормальна усадка конструкції та
запевнила, що у будівлі добрий
фундамент та капітальні стіни. Крім
того, вони домовились про укладення
договору обміну, відповідно до якого
вона купує будинок в обмін на її
квартиру з наступною доплатою різниці
вартості нерухомості, її квартирі
також була оглянута відповідачем.
21.03.2013 року між ними було укладено
договір про намір, відповідно до якого
нею було передано відповідачу 5000
доларів США в якості завдатку, згідно п.
2.1 Договору про намір та домовилися про
укладення основної угоди 30.03.2013 року.
Проте, укладення договору
купівлі-продажу було відкладено на
невизначений строк, оскільки у
продавця - відповідача не була належним
чином оформлена земельна ділянка. У
зв'язку з необхідністю проведення
ремонтних робіт в будинку в належний
для проживання стан та усунення
недоліків в системі опалення та
водопостачання, між сторонами було
укладено Договір оренди будівлі з
правом проведення там ремонтних робіт,
який був підписаний відповідачем та
ОСОБА_3, відповідно до договору комісії
від 30.04.2013 року. В процесі проведення
ремонтних робіт було виявлено
величезна кількість недоліків у
будинку, яку приховувала
недобросовісний продавець ОСОБА_2
Після проведення технічного огляду
фундаменту спеціаліст зробив висновок
про аварійний стан фундаменту та самої
споруди, в зв'язку з тим, що фундамент
прибудови був виконаний з порушенням
ДБН360-92. Відповідно до квитанції та акту
виконаних робіт нею на
ремонтно-будівельні роботи було
витрачено 28556 грн. У зв'язку з цим нею
було запропоновано відповідачу за
взаємною згодою розірвати усі
попередні договори та повернути їй
сплачену суму завдатку та компенсувати
витрати на ремонт, але відповідач
відмовилась та заборонила бувати у
будинку, закопати оглядову траншею
перед фасадом будинку та вивезти
будівельні матеріали. Вважає, що
укладений між сторонами договір про
намір у формі розписки є саме договір
завдатку, яким визначені істотні умови
договору обміну та виплачена
гарантійна сума завдатку у розмірі 5000
доларів США, тому відповідно до вимог
ст. 571 ЦК вказана сума завдатку підлягає
поверненню у подвійному розміру, тобто
10000 доларів США, що еквівалентно 113000
грн. Крім того, неправомірними діями
відповідача внаслідок невиконання
договору завдатку, їй завдана моральна
шкода яка полягає у душевних
стражданнях, яку вона оцінює у 5000 грн.

В судовому засіданні представники
позивача уточнені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, підтвердив
викладені обставини, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та її
представник уточнені позовні вимоги
не визнали, просили в їх задоволенні
відмовити у зв'язку з безпідставністю
вимог з посиланням на те, що дійсно між
сторонами був намір про укладення
договору купівлі-продажу належного на
праві власності відповідачу житлового
будинку, але оскільки у позивача, не
було усіх документів необхідних для
укладення вказаного договору, 01.05.2013
року було укладного договір оренди
вказаного будинку та 5000 доларів США не
є завдатком, а це гарантійна сума за
зберігання майна відповідача, оскільки
позивач проживала в її будинку.
Житловий будинок знаходить в технічно
справному стані та не потребував
ремонтно-будівельних робіт, але
позивачка фактично зіпсувала будинок,
проводила будівельні роботи, оголила
фундамент будинку та рішенням
Жовтневого районного суду з неї
стягнуто 55 тис. грн. збитків на
поновлення будинку. Вподальшому
позивачка відмовилась від укладення
договору купівлі-продажу житлового
будинку, також вважає безпідставною
вимогу про відшкодування і моральної
шкоди.

В судове засідання представник третьої
особи не з'явився, про час та місце
слухання справи був повідомлений,
причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач є власником житлового
будинку АДРЕСА_1.

21.01.2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в
присутності генерального директора
ТОВ "Флагман-Н" ОСОБА_4 було укладено
Договір про намір №3 купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 за 55000
доларів США, що еквівалентно 440000 грн.,
нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу здійснюється до 30.03.2013
року.

Згідно п. 2.1 угоди про намір в момент
підписання цього Договору покупець
передав, а продавець прийняв
гарантійну суму 5000 доларів США, що
еквівалентно 40000 грн.

Проте в строк до 30.03.2013 року договір
купівлі-продажу між сторонами укладено
не було.

01.05.2013 року між ОСОБА_2 (орендодавець) та
ОСОБА_3 (орендар), який діяв за
дорученням ОСОБА_1 на підставі договору
комісії від 30.04.2013 року, було укладено
Договір №2 оренди, згідно якого (п. 1.1)
орендодавець передає, а орендар
приймає в тимчасове безоплатне
користування житловий будинок АДРЕСА_1
строком до 01.09.2013 року, з наданням права
орендарю здійснювати капітальний
ремонт, перепланування та
переобладнання житлового приміщення
за власний рахунок.

Згідно п. 3.2 вказаного вище Договору
орендар вносить завдаток в розмірі 5000
доларів США як передоплату за
Договором про намір №3 від 21.01.2013 року.

В процесі проведення ремонтних робіт
позивачем були виявлені недоліки у
будинку АДРЕСА_1 .

Згідно технічного звіту №1-ТЗ-040713 від
10.07.2013 року ТОВ НДЦ "Будівельних
конструкцій" в результаті виконаного
технічного обстеження з'ясувалось
наступне: технічний стан несучих
конструкцій основної будівлі вісі
"А-В/2,3" у задовільному стані, крім
несучої стіни вісь "2", яка потребує
посилення. Технічний стан несучих
конструкцій прибудови вісі "А-В/1,2" -
непридатний до нормальної
експлуатації й потребують негайного
посилення. Для чого необхідно виконати
проект посилення конструкції з
розрахунками несучої здатності та
кресленням.

Аналогічне зазначене в п. 1 висновку
№125-112 від 28.10.2013 року судової
будівельно-технічної експертизи
Регіональної Торгово-промислової
палати Миколаївської області.

У зв'язку з цим позивачем було
запропоновано відповідачу за взаємною
згодою розірвати усі попередні
договори та повернути їй сплачену суму
завдатку та компенсувати витрати на
ремонт, але відповідач відмовилась.

Вказані обставини підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і
ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім
договором є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Попередній договір укладається у
формі, встановленій для основного
договору.

Суд вважає, що укладений сторонами
21.01.2013 року договір про намір №3- це
попередній договір, який укладається з
метою придбання у майбутньому
нерухомості - житлового будинку
АДРЕСА_1 і укладення основного
договору купівлі-продажу будинку.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу житлового будинку
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Тому і попередній договір між
сторонами від 21.01.2013 року також повинен
бути нотаріально посвідчений, однак
цього не було зроблено.

Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є
грошова сума або нерухоме майно, що
видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення. Якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних з боржника платежів,
є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки попередній договір від 21.01.2013
року нотаріально не посвідчений, тому
сплачену в ньому суму коштів у розмірі
5000 доларів США суд вважає не завдатком,
а авансом. Відповідно в даному випадку
не застосовуються вимоги ч. 1 ст. 571 ЦК
України про стягнення подвійної суми
завдатку.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
неповернута сума авансу у розмірі 58750
грн., що еквівалентно 5000 доларам США
(станом на день розгляду справи
відповідно до курсу валют НБУ 27.05.2014
року 1175 грн. за 100 доларів США).

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди суд виходить із вимог
ст. 1167 ЦК України з врахуванням
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України викладених в п. 9 Постанови
Пленуму Верховного суду №4 від 31
березня 1995 року N4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" та вважає
необхідним стягнути з відповідача на
користь позивача в рахунок
відшкодування завданої моральної
шкоди 2500 грн., оскільки саме така сума,
на думку суду, відповідає засадам
розумності, виваженості та
справедливості, з врахуванням
обставини при яких було спричинено
моральну шкоду, ступень вини
відповідача, характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) позивачки.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставни, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належним є докази, які містяь
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обгрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК УКраїни
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача та його
представника, а також свідка ОСОБА_4
відносно того, що сума у розмірі 5000
доларів США є гарантійною сумою в
забезпечення договору оренди від 01.05.2013
року, суд оцінює критично, оскільки це
протирічить зібраним доказам по
справі, так згідно п. 1.1 зазначеного
договору оренди, орендодавець передає,
а орендар приймає в тимчасове
безоплатне користування житловий
будинок, при цьому, крім власних
тверджень, суду не надано жодного
належного та допустимого доказу на
підтвердження своїх заперечень.

Одночасно, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним та документально
підтверджені витрати на правову
допомогу у розмірі 5000 грн., згідно
прибуткового касового ордеру №164 від
03.06.2013 року та сплаті судового збору
пропорційно до задоволених вимог у
сумі 816,90 грн., а всього 5816,90 грн.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої
особи - ТОВ "Флагман-Н" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 58750 грн. неповернуту суму
авансу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
2500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
5816,90 грн. судові витрати.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10
днів після його проголошення та може
бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва в
строк і порядок, встановлений ст.ст.294,296
ЦПК України.

Суддя
С.В.
Щербина