Справа № 2/489/2561/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської
при секретарі - Ковальовій С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виселення,
У вересні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
Позивач вказував на те, що 5 травня
2014 року згідно протоколу № 1513291 були
проведені прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, яке
належало ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Він придбав
на зазначених торгах квартиру АДРЕСА_1
та став її новим власником, отримав 13
травня 2014 року відповідне свідоцтво.
Його право власності було
зареєстроване в установленому порядку.
14 липня 2014 року він направив письмову
вимогу відповідачу про виселення.
Проте у місячний строк відповідач
квартиру не звільнив.
Посилаючись на викладене, просив
суд виселити відповідача з квартири
В судове засідання сторони не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи повідомлялися судом належним
чином, заяви про розгляд справи за
відсутності відповідача до суду не
Від позивача до суду надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності. Позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК
України у разі ненадання особами, які
беруть участь у справі, інформації
щодо їх адреси, судова повістка
надсилається фізичним особам, які не
мають статусу підприємців, за адресою
їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою, вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України
судом проводиться заочний розгляд
справи.
Вивчивши матеріали справи та
оцінивши зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів
справи, 5 травня 2014 року проведені
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2,
Згідно протоколу прилюдних
торгів № 1513291 від 5 травня 2014 року
зазначена квартира була продана
13 травня 2014 року приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 видно
свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_1
належить на праві власності квартира
АДРЕСА_1, яка придбана ОСОБА_1 та раніше
належала ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 23 липня
2004 року, зареєстрованого за № 321.
Згідно витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
від 13 травня 2014 року право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів від 13 травня
Відповідно довідки Форми № 3,
виданої ЖБК «Іскра» від 25 червня 2014
року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1 з 30 травня 2014 року та колишній
власник квартири ОСОБА_2 з 26 серпня 2004
Статтею 1 Протоколу 1 Конвенції
про захист прав людини та основних
свобод регламентується, що кожна особа
фізична особа має право мирно
володіти своїм майном, право власності
набувається з підстав не заборонених
законом, зокрема, правочинів.
Добросовісний набувач набуває право
власності на майно, навіть у тих
випадках, коли воно відчужено особою,
яка не мала на це права. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений в його здійсненні,
крім як у випадках і в порядку,
встановлених законом.
Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України
особа має право звернутися до суду
за захистом свого особистого
немайнового або майнового праву та
Відповідно до ст..317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
При цьому відповідно до ст.ст.386,
391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 379 ЦК України
житлом фізичної особи є житловий
будинок, квартира інші приміщення,
призначені та придатні для постійного
Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
Статті 150, 156 ЖК України
передбачають, що громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди. Члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
Виселення тимчасових мешканців,
що проживають в квартирі без укладення
договору найму, передбачено ст.ст. 98, 99
Оскільки позивач є новим
власником спірної квартири, який не
надавав згоди на проживання у ній
відповідача, а останній втратив право
користування нерухомістю, у договірних
відносинах з власником (позивачем) не
перебуває, а тому він підлягає
виселенню з квартири як тимчасовий
мешканець за ст.. 98 ЖК України.
Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача про виселення
відповідача з квартири АДРЕСА_1, яка
належить позивачу на праві приватної
власності є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225
ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виселення задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Ленінський районний суд м.Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
Н.А. Спінчевська