Номер провадження: 22-ц/785/9105/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 15 вересня 2014
року,

встановила:

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 18.07.2007
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем був укладений кредитний
договір № б/н від 18.07.2007 року, згідно
якого останньому був наданий споживчий
кредит в сумі 15100,00грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідно до умов укладеного
договору, договір складається з заяви
позичальника та умов та правил надання
банківських послуг.

Банк свої зобов'язання за кредитним
договором виконав в повному обсязі.

Оскільки відповідач ухиляється від
належного виконання взятих на себе
зобов'язань, встановлених кредитним
договором, позивач просив стягнути з
останнього суму заборгованості за
кредитним договором № б/н від 18.07.2007
року, у тому числі: заборгованість за
кредитом, заборгованість за відсотками
за користування кредитом, а також
штрафи відповідно до умов та правил
надання банківських послуг в загальній
сумі 50914,80грн. та судові витрати, а саме
судовій збір в сумі 509,15 грн.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 вересня 2014 року позовну
заяву ПАТ «ПриватБанк» було задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 18.07.2007 року,
станом на 28.02.2014 року в сумі 41246 грн. 38
копійок, яка складається з:
заборгованості за кредитом - 322,98 грн.,
заборгованості за відсотками та за
користування кредитом - 35772,70грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 2250,00грн., а
також штрафів відповідно до п.2.4.5.5 умов
та правил надання банківських послуг:
штраф (фіксована частина) - 500,00грн.,
штраф (відсоткова складова) - 2400,70 грн. В
інший частині позову відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку ОСОБА_2

В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення.

Інші сторони судове рішення не
оскаржували.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 18.07.2007 року між ПАТ КБ
«Приват Банк» та відповідачем був
укладений кредитний договір № б/н від
18.07.2007 року, згідно якого останньому був
наданий споживчий кредит в сумі
15100,00грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,00% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. (а.с. 8, 9-14)

Відповідно до умов кредитного
договору, договір складається з заяви
позичальника та умов та правил надання
банківських послуг.

ПАТ КБ «Приват Банк» є
правонаступником усіх прав та
обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк», є
юридичною особою відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи, керується у своїй
діяльності Статутом, має гербову та
інші печатки. (а.с. 12, 15)

Банк свої зобов'язання за договором
виконав в повному обсязі, однак
відповідач від належного виконання
своїх зобов'язань ухиляється.

Через невиконання зобов'язань за
кредитним договором № б/н від 18.07.2007
року у відповідача станом на 28.02.2014р.
склалася заборгованість перед ПАТ КБ
«Приват Банк» в сумі 50914,80грн. яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 9991,40грн., заборгованості по
відсоткам за користування кредитом -
35772,70грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 2250,00грн., штрафу
(фіксована частка) - 500,00грн., штрафу
(процентна ставка) - 2400,7 0грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості відповідно до умов
кредитного договору № б/н від
18.07.2007року.(а.с. 4)

З матеріалів справи вбачається, що
06.01.2010 року Малиновським районним судом
м. Одеси за заявою ПАТ КБ «Приват Банк»
був виданий судовий наказ, за яким з
ОСОБА_2 було стягнуто заборгованість за
кредитним договором № б/н від 18.07.2007
року по тілу кредиту в сумі 9668,42 грн.
(а.с. 36)

Вищевказаний судовий наказ судом не
скасовувався та набрав чинності.

З урахуванням встановленого, 9668,42 грн.
яки були стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приват Банк» за судовим наказом
не підлягає стягненню з відповідача
повторно.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання
відповідно до ст.611 ЦК України, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Укладаючи кредитний договір № б/н від
18.07.2007 року відповідач усвідомлював та
підтвердив, що умови договору для нього
зрозумілі, відповідають його
інтересам, є розумними та
справедливими, тому посилання скарги,
щодо відсутності у боржника необхідних
коштів не є підставою для звільнення
від відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

За таких обставин, всупереч твердженню
скарги, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позову ПАТ
«ПриватБанк» в сумі 41246,38 грн. (50914,80
грн.-9668,42 грн.) Вказані висновки суду
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева