У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши справу у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в
приміщенні Дніпровського районного
суду міста Києва, справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне
акціонерне товариства «Універсал
Банк» про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 30
травня 2014 року у справі № 871/14,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до
Дніпровського районного суду м. Києва
із заявою, в якій просить суд: скасувати
рішення, прийняте Постійно діючим
судом при Асоціації українських банків
по справі № 871/14 від 30 травня 2014 року;
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» на її
користь витрати, понесені на оплату
судового збору.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що
30 травня 2014 року Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
українських банків було розглянуто
справу у прийнято рішення по справі №
871/14. На момент розгляду справи суддя
Волошинович О.П. дійшов висновку про
підсудність справи третейському
судові на підставі змісту третейського
застереження в п. 8.2. кредитного
договору № 03-2/7403-К від 17 вересня 2007
року, але не перевірив відповідність
змісту п. 8.2. договору вимогам чинного
законодавства та договору поруки №
03-2/7403-П від 17 вересня 2007 року. У договорі
поруки № 03-2/7403-П від 17 вересня 2007 року
немає третейського застереження, тобто
не вказано, чи підпадає поручитель під
підсудність третейського суду.

В судове засідання заявник,
представник заінтересованої особи -
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», не з'явилися, про
день, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили.
Представник Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» подала до
суду заперечення на заяву про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 30 травня 2014 року
у справі № 871/14, в яких просила
відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України,
неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали даної справи
та матеріали справи третейського суду
№ 871/14 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, приходить до
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
травня 2014 року Постійно діючим
третейським судом при Асоціації
українських банків у справі № 871/14 за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
було прийнято рішення, відповідно до
якого із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» 3 139 217,03
гривень та 25 500 гривень 00 копійок витрат
пов'язаних з вирішенням спору
Третейським судом.

Судом встановлено, що рішення
третейського суду ухвалено на підставі
укладеного 17 вересня 2007 року
кредитного договору № 03-2/7403-К (з
відкриттям не відновлювальної
кредитної лінії), укладеного між ВАТ
«Банк Універсальний» та ОСОБА_2 та
договору поруки № 03-2/7403-П від 17 вересня
2007 року, укладеного між ВАТ «Банк
Універсальний» та ОСОБА_1

Так, згідно п. 1 кредитного договору, за
даним договором банк надає
позичальнику грошові кошти (кредит) у
тимчасове платне користування на
наступних умовах: ліміт кредитної
лінії - 250 000,00 гривень, валюта кредиту -
долар США, термін кредиту - 180 місяців,
дата погашення кредиту - 16 вересня 2022
року, процента ставка - 13,0 % річних.

В подальшому, між сторонами були
укладені додаткові угоди: додаткова
угода № 1 від 09 квітня 2009 року до
кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, згідно якої сторонами
було обумовлено викласти договір в
редакції генерального договору про
надання кредитних послуг.

09 квітня 2009 року між сторонами було
укладеного додаткову угоду № 1 до
Генерального договору про надання
кредитних послуг від 09 квітня 2009 року, 10
квітня 2009 року - додаткову угоду № 2 до
кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, 29 квітня 2010 року -
додаткову угоду № 3 до кредитного
договору № 03-2/7403-К від 17 вересня 2007
року, додаткову угоду № 4 до кредитного
договору № 03-2/7403-К від 17 вересня 2007
року, 21 червня 2011 року - додаткову угоду
№ 5 до кредитного договору № 03-2/7403-К від
17 вересня 2007 року, додаткову угоду № 6
до кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, 27 лютого 2012 року -
додаткову угоду № 7 до кредитного
договору № 03-2/7403-К від 17 вересня 2007
року, 26 березня 2012 року - додаткову
угоду № 8 до кредитного договору №
03-2/7403-К від 17 вересня 2007 року, 26
листопада 2012 року - додаткову угоду № 9
до кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, додаткову угоду № 10 до
кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, 28 серпня 2013 року -
додаткову угоду № 11 до кредитного
договору № 03-2/7403-К від 17 вересня 2007
року, 28 серпня 2013 року - додаткову угоду
№ 12 до кредитного договору № 03-2/7403-К
від 17 вересня 2007 року.

Крім того, внаслідок укладених
додаткових угод, між кредитодавцем та
поручителем ОСОБА_1 також були укладені
додаткові угоди до договору поруки
відповідно.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
«Про третейські суди», юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд
Третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам Закону України «Про
третейські суди».

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про третейські суди», третейська
угода може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремою
письмової угоди. Третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує.

Так, відповідно до п.п. 8.2. п. 8 додаткової
угоди № 9 від 26 листопада 2012 року до
кредитного договору № 03-2/7403-К від 17
вересня 2007 року, всі вимоги, які
виникають при виконанні даного
договору або у зв'язку з ним, або
випливають з нього, підлягають
розгляду у постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків, згідно з
регламентом третейського суду, який є
невід'ємною частиною даної третейської
угоди. При цьому, сторони договору
підтверджують, що вони ознайомлені з
регламентом Третейського суду при
Асоціації українських банків та добре
розуміють положення цього регламенту.

Вказані положення додаткової угоди
були також були узгоджені між
сторонами та відображені у п. п. 8.2. п. 8
додаткової угоди № 11 від 28 серпня 2013
року до кредитного договору № 03-2/7403-К
від 17 вересня 2007 року.

Крім того, 28 серпня 2013 року у зв'язку із
зміною кредитора, між ПАТ «Універсал
Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір
поруки № 03-2/7403-П, відповідно до п.п. 5.4. п.
5 якого, всі вимоги, які виникають при
виконанні даного договору або у зв'язку
з ним, або випливають з нього,
підлягають розгляду у постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків, згідно з
регламентом третейського суду, який є
невід'ємною частиною даної третейської
угоди. При цьому, сторони договору
підтверджують, що вони ознайомлені з
регламентом Третейського суду при
Асоціації українських банків та добре
розуміють положення цього регламенту.

Отже, зазначені договіри містять
третейське застереження про вирішення
спору між сторонами Постійно діючим
третейським судом при Асоціації
українських банків.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про третейські суди» (в
редакції Закону України №2983-VІ від
03.02.2011 року) третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком справ у спорах щодо захисту
прав споживачів, у тому числі
споживачів послуг банку (кредитної
спілки).

Рішення третейського суду може бути
оскаржено стороною у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Виключний перелік підстав для
скасування рішення третейського суду
зазначено в ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України, яка
кореспондується зі ст. 51 Закону України
«Про третейські суди».

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 Цивільного
процесуального кодексу України
рішення третейського суду може бути
скасовано лише у разі якщо: 1) справа, в
якій прийнято рішення третейського
суду, не підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за межі
третейської угоди; 3) третейську угоду
визнано судом недійсною; 4) склад
третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб, які не брали
участь у справі.

Таким чином, жодної підстави, яка
визначена у ст. 389-5 ЦПК України, для
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 30 травня 2014 року
у справі № 871/14 при розгляді заяви
ОСОБА_1 судом не встановлено.

З огляду на викладене, аналізуючи
зібрані по справі докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що заява ОСОБА_1, заінтересована особа:
Публічне акціонерне товариства
«Універсал Банк» про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
від 30 травня 2014 року у справі № 871/14 не
підлягає задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов
обґрунтованих висновків, щодо відмови
у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1,
то з урахуванням положень статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України, відшкодування судового збору,
у разі відмови у задоволенні заяви не
підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 5, 6, 12 Закону України «Про
третейські суди», ст.ст. 2, 210, 3891 - 3896
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
заінтересована особа: Публічне
акціонерне товариства «Універсал
Банк» про скасування рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 30
травня 2014 року у справі № 871/14 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом п`яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: