У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Галицький
відділ державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зобов'язання
вчинити дії та звільнення майна з-під
арешту, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 17 квітня
2014 року та рішення апеляційного суду
Львівської області від 20 жовтня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«Привагбанк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило зобов'язати
управління державної автомобільної
інспекції ГУМВС України у Львівській
області звільнити з-під арешту,
накладеного 10 березня 2010 року
згідно ухвали Галицького районного
суду м. Львова, майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зобов'язати Управління державної
автомобільної інспекції ГУМВС України
у Львівській області звільнити з-під
арешту, накладеного 04 січня 2012 року
Галицьким відділом ДВС ЛМУЮ м. Львова,
майно, належне на праві власності
ОСОБА_4, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN ,
модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зобов'язати Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
у Львівській області звільнити з-під
арешту, накладеного 21 грудня 2011
року Галицьким відділом ДВС ЛМУЮ м.
Львова майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зобов'язати Управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
у Львівській області звільнити з-під
арешту, накладеного 14 лютого 20І2
року Галицьким відділом ДВС ЛМУЮ м.
Львова майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 24 липня 2009
року державним виконавцем Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 24 липня 2009
року державним виконавцем Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 19 січня 2011
року державним виконавцем Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 04 серпня 2011
року державним виконавцем Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 11
травня 2012 року державним виконавцем
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції майно,
належне на праві власності ОСОБА_4, а
саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF,
2000 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, звільнити з-під арешту,
накладеного 05 листопада 2013 року
державним виконавцем Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 16 грудня 2010
року головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Львівською міського управління
юстиції майно, належне на праві
власності ОСОБА_4, а саме: автомобіль
марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, звільнити
з-під арешту, накладеного 28 травня 2013
року головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Львівського міського
управління юстиції майно, належне на
праві власності ОСОБА_4, а саме:
автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF, 2000
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, заборонити органам державної
виконавчої служби вчиняти будь-які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
«ПриватБакнк» права розпорядження
відносно автомобіля марки: VOLKSWAGEN,
модель: GOLF, 2000 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 05 червня 2007 року між
банком та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № €/V 2951,
згідно з яким остання отримала кредит у
розмірі 15 000 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком,
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір
поруки, між банком та ОСОБА_4 - договір
застави, згідно з яким остання передала
в заставу зазначений вище транспортний
засіб.

10 березня 2010 року на вищевказаний
автомобіль накладено арешт ухвалою
Галицького районного суду м. Львова, 21
грудня 2011 року - Галицьким відділом
державної виконавчої служби ЛМУЮ
Львівської області, 14 лютого 2012 року -
Галицьким відділом державної
виконавчої служби ЛМУЮ Львівської
області, згідно виконавчого
провадження №30869539 від 25 січня 2012року,
24 липня 2009 року - Галицьким відділом
державної виконавчої служби ЛМУЮ
Львівської області (виконавче
провадження № 13897496 і виконавче
провадження № 13897151), 04 січня 2012 року -
Галицьким відділом державної
виконавчої служби ЛМУЮ Львівської
області, 16 грудня 2010 року - підрозділом
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби ГУЮ
Львівської області, 28 травня 2013 року -
підрозділом примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби ГУЮ Львівської області, 19 січня
2011 року - Сихівським відділом
державної виконавчої служби ЛМУЮ
Львівської області, 04 серпня 2011
року - Сихівським відділом державної
виконавчої служби ЛМУЮ Львівської
області, 11 травня 2012року - Сихівським
відділом державної виконавчої служби
ЛМУЮ Львівської області, 05 листопада 2013
року - Сихівським відділом державної
виконавчої служби ЛМУЮ Львівської
області.

Вказував, що право застави у банка
виникло 05 червня 2007 року, а ухвала суду
та постанови органів Державної
виконавчої служби винесені у 2009-2013
роках, тобто пізніше, ніж було укладено
договір застави.

Посилаючись на те, що заборгованість
ОСОБА_5 перед банком становить 292 982,80
грн, що значно перевищує вартість
предмету застави, а також на ст. 14
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
згідно з якою пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації, обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження, банк просив задовольнити
позов.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 17 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 20 жовтня 2014 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та ухвалено нове, яким у
позові відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій,
справу направити на новий судовий
розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із
недоведеності позивачем
неправомірності накладення арешту та
переваги банку перед іншими
кредиторами при погашенні
заборгованостей, які існують у
відповідачів.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову в позові, апеляційний суд
зазначив, що даний спір не може
вирішуватись без участі осіб, яких
такий прямо стосується, проте вимоги до
них позивачем не заявлено.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, відповідачами у справах про зняття
арешту з майна є боржник, особа, в
інтересах якої накладено арешт на
майно, особа, якій передано майно (якщо
воно реалізоване).

З постанови про арешт майна боржника і
оголошення заборони на його відчуження
вбачається, що арешт був накладений в
інтересах ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
ПАТ «Проредитбанк», які також не були
залучені до участі у справі.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції з урахуванням встановлених
обставин справи обґрунтовано дійшов
висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та
керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити, рішення
апеляційного суду Львівської області
від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова