АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції - Мальцев Д.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Кабанченко
О.А., Рубан С.М.

при секретарі: Осмолович
В.С.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2-
ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ
майна подружжя

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року у
задоволенні заяви представника
позивача про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, 28 жовтня 2014 року ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року та
постановити нову, якою заяву про
забезпечення позову задовольнити.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною
оскільки вона постановлена з
порушенням норм права, судом в повному
обсязі не досліджено матеріали справи
та не враховано всіх обставин справи.
Та зазначає, що не задоволення заяви
про забезпечення позову може утруднити
виконання рішення суду в майбутньому.

Представники позивача у судовому
засіданні підтримали апеляційну
скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в
якому просили визнати за нею право
власності на Ѕ шестикімнатної квартири
за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 308,
7 кв.м. в тому числі житловою 180, 50 кв. без
його реального поділу при цьому
залишити його у спільній частковій
власності.

06 жовтня 2014 року до Шевченківського
районного суду м. Києва звернувся
представник позивача з заявою про
забезпечення позову, в якій просив
вжити заходи забезпечення позову
шляхом заборони відділу примусового
виконання рішень ДВС України
здійснювати примусове виконання
виконавчого листа Шевченківського
районного суду м. Києва від 31 січня 2013
року № 2-1614/11 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, шляхом продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах. В
обґрунтування заяви представник
позивача зазначає, що невжиття заходів
забезпечення позову може зробити
неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 12 грудня 2012 року
звернено стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором посвідченим
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 31
березня 2008 року зареєстровано в
реєстрі № 2084 на квартиру АДРЕСА_1. Крім
того вказаний іпотечний договір в
судовому порядку не визнано недійсним.

З наявної в матеріалах справи та
постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Рагімової
А.Н. від 31 липня 2014 року вбачається, що
накладено арешт та забороно
здійснювати відчужувати квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції дійшов до вірного
висновку, що представником позивача
належним чином не обґрунтовано
доцільність забезпечення позову та не
надано відповідних доказів такої
необхідності.

Крім того, ч.3 ст.151 ЦПК України
визначено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Представником позивача не доведено, що
невжиття заходів забезпечення позову
утруднить чи зробить неможливим
виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
ухвала Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року про
відмову в забезпеченні позову
постановлена у відповідності до вимог
чинного законодавства, а тому немає
підстав для її скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: