Справа № 175/3778/14-ц
Провадження № 2/175/1429/14
З а о ч н е Р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
12 листопада 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
Головуючого судді Бойко О.М.
при секретарі Ярмош В.О.,
за участю прокурора Гусєва А.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом на підставі ст.
165 Сімейного кодексу України. У судове
засідання ОСОБА_1 до суду не з'явилася,
надавши письмову заяву про розгляд
справи без її участі, а також у якій
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила їх задовольнити і
позбавити відповідача батьківських
прав та проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та дату розгляду
справи був повідомлений належним
чином, через оголошення в пресі. За
таких обставин, зі згоди представника
позивачки, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Прокурор Дніпропетровського району
Дніпропетровської області у судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі та не
заперечував проти їх задоволення,
вважаючи, що позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відповідає інтересам
дитини.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та
позивачка ОСОБА_1, є батьками
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження серії
НОМЕР_3).

Як встановлено у судовому засіданні,
сторони фактично припинили шлюбні
стосунки з відповідачем з 2008 року, а
шлюб був розірваний в серпні 2009 року і
відповідач весь час проживає окремо
від позивачки та дітей, які постійно
проживали разом і жодних спорів щодо їх
місця проживання не було. За весь час
ОСОБА_2 життям дітей не цікавився, не
телефонував, не виявляв бажання
спілкуватись з ними та приймати участь
у її вихованні та жодного з покладених
законом на батьків обов'язків не
виконує, не бере педагогічної,
матеріальної, грошової, посильної,
трудової, або будь-якої іншої участі у
їх вихованні.

Крім того, як вбачається з матеріалів з
липня 2009 року, за рішенням суду,
відповідача зобов'язано сплачувати
аліменти на утримання дітей, але він їх
не платить, у зв'язку з чим, станом на 01
серпня 2014 року має заборгованість по
сплаті аліментів у розмірі 72 270,97 грн. На
підставі чого, ОСОБА_1 змушена була
звернутися за матеріальною допомогою
до держави і починаючи з січня 2010 року
до теперішнього часу вона отримує на
дітей мінімальну допомогу щомісяця.
Тобто, всі питання щодо виховання дітей
вирішуються самостійно позивачкою та
її батьками без участі та підтримки з
боку відповідача. Зокрема діти
займаються в гуртках,
тренувально-оздоровчих секціях,
дошкільних навчальних закладах, що
сприяє їх позитивному суспільному
розвитку і все це потребує додаткових
матеріальних витрат.

Таким чином судом встановлено, що
відповідач ніяким чином не піклується
про дітей, не проявляє
заінтересованості в їх подальшій долі,
не цікавиться їх успіхами, станом
здоров'я, не піклується про фізичний і
духовний розвиток дітей, навчанням,
підготовку до самостійного життя,
зокрема - не забезпечує необхідного
харчування, медичного догляду, що
негативно впливає на їх фізичний
розвиток як складову виховання, не
спілкується з ними в достатньому
обсязі, необхідному для їх нормального
самоусвідомлення та не виявляє
інтересу до їх внутрішнього світу і не
створює умов для отримання ними
подальшої освіти.

Названі дії у відповідності до ст. 164
Сімейного кодексу України є підставою
для позбавлення відповідача
батьківських прав відносно його дітей.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» п.16
роз'яснено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Згідно з ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток, той із
батьків, хто проживає окремо від дитини
зобов'язаний брати участь у її
вихованні та утриманні.

У випадку ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини вони можуть бути
позбавлені батьківських прав, ст. 164 CK
України.

Таким чином, позовні вимоги позивачки
щодо позбавлення відповідача
батьківських прав у відношенні дітей
підлягають задоволенню, оскільки в
судовому засіданні знайшов свого
підтвердження факт ухилення
відповідача від виконання своїх
обов'язків по їх вихованню.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню сума
судового збору в розмірі 243,60 грн.,
сплачені нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 215, 214, 367,
224 ЦПК України, ст.ст. 2, 7, 15, 17-19, 67, 68, 150, 164,
166, 179, 180-183, 249 Сімейного кодексу України,
суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 відносно дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4,
ІПН:НОМЕР_1) суму судового збору у
розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
діб з моменту його отримання.

Суддя
О.М. Бойко