справа № 492/1037/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді
Гусєвої Н.Д.,

при секретарі
Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Арциз
Одеської області скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України на постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області Донкоглова П.П. про відмову у
відкритті виконавчого провадження, -

встановив:

Представник Моторного (транспортного)
страхового бюро України (далі - МТСБУ)
звернувся з вищевказаною скаргою до
суду в якій просить суд визнати
незаконною постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області (далі -
Арцизького РУЮ) Донкоглова П.П. від
08.05.2014р., посилаючись на те, що
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з причини, що у виконавчому
листі №492/367/13-ц від 08.10.2013р., виданому
Арцизьким районним судом Одеської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь МТСБУ страхового
відшкодування, відсутній
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника та стягувача. Скаржник вважає,
що державний виконавець, складаючи
постанову проігнорував положення ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» та вважає постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження незаконною, підлягаючою
скасуванню.

В судове засідання представник
скаржника не з'явився, але в скарзі
просив суд розглянути скаргу без його
участі.

Державний виконавець Арцизького РУЮ
Донкоглов П.П. в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, клопотання про розгляд справи у
його відсутності не подавав.

Представник Арцизького РУЮ в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заперечення на скаргу, в яких зазначив,
що вимога про наявність
ідентифікаційного номеру боржника та
стягувача є обов'язковою та просив суд
відмовити в задоволенні скарги в
повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося, що
відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Суд, розглянувши скаргу МТСБУ та
заперечення Арцизького РУЮ на скаргу,
дослідивши матеріали справи, додані до
скарги докази, приходить до наступного
висновку.

Як вбачається зі скарги МТСБУ,
оскаржувана постанова винесена
державним виконавцем 08.05.2014р., 26.05.2014р.
постанова надійшла на адресу заявника.
Зважаючи, що документально факт
отримання представником заявника -
стягувача МТСБУ оскаржуваної
постанови з зазначенням дати отримання
не підтверджений і матеріали справи
такого документу не містять, суд
вважає, що скаржник МТСБУ не пропустив
строк на звернення до суду зі скаргою
на дії (рішення) державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області про відмову у
відкритті виконавчого провадження.
05.06.2014 року скарга МТСБУ надійшла до
суду засобом поштового зв'язку, що
підтверджується штампом вхідної
кореспонденції суду.

В судовому засіданні встановлено, що
08.05.2014р. державним виконавцем
Арцизького РУЮ Донкогловим П.П.
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження за
судовим рішенням Арцизького районного
суду Одеської області від 08.10.2013р., на
підставі якого видано виконавчий лист,
з підстав невідповідності виконавчого
документу вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
в ньому не вказано індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника та
стягувача або номер і серія паспорта
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної

влади та мають відмітку в паспорті
громадянина України.

Завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
«Про виконавче провадження» (із
змінами, внесеними згідно із Законами
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України виконавчий
лист має відповідати вимогам до
виконавчого документа, встановленим
Законом України «Про виконавче
провадження».

Відсутність ідентифікаційного номера
фізичної особи, особливо в разі, якщо ці
дані стосуються боржника у виконавчому
провадженні, утруднюють здійснення
виконавчих дій, особливо щодо
виявлення майна боржника, але не
унеможливлюють їх, державний
виконавець має право одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, їх посадових осіб, сторін
та інших учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі і
конфіденційну.

Згідно п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим ст. 18 цього
Закону та роз'яснює заявникові право на
звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами ст. 18
цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зміни до якої були внесені Законом
України від 04.07.2012 року № 5037-VI (щодо
обов'язковості зазначення у
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номеру стягувача та
боржника), який набрав чинності 08.08.2012
року, у виконавчому документі
зазначаються: повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до вимог вищевказаного
Закону, у виконавчому листі, крім
іншого, зазначається ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за наявності (для
юридичних осіб), ідентифікаційний
номер стягувача та боржника за
наявності (для фізичних осіб -
платників податків). Такі дані
зазначаються у виконавчому документі
за наявності їх у суду.

У разі відсутності у матеріалах справи
інформації щодо ідентифікаційного
коду боржника за результатами розгляду
якої видано виконавчий лист суд не може
оформити іншого виконавчого листа,
оскільки не наділений повноваженнями
витребувати у боржника
ідентифікаційного коду та у державного
виконавця відсутні процесуальні
підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження.

При поданні позовної заяви відповідно
до положень ст. 119 ЦПК України, позивач
не повинен зазначати індивідуальний
ідентифікаційний номер відповідача. До
обов'язку суду також не входить
обов'язку витребувати від позивача чи
відповідача при розгляді справи
індивідуального ідентифікаційного
номеру. Ідентифікаційний номер є
конфіденційною інформацією.

Разом з тим, відповідно до ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вжити передбачені законом
заходи примусового виконання рішення,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчинити виконавчі дії,
розглядати заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
їхні клопотання, роз'яснити сторонам
їхні права та обов'язки.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Тобто, у разі не
зазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, згідно із п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець має право
самостійно звернутися до відповідного
державного органу державної
податкової служби із запитом про
витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.

З врахуванням вище викладеного,
відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера не є
перешкодою для вчинення державним
виконавцем виконавчих дій, а
відповідно не може бути підставою для
відмови у відкритті виконавчого
провадження за цією підставою.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
врахував, що стягувач самостійно
обмежений правами отримати
конфіденційну інформацію щодо
боржника. Отримання такої інформації
судом після завершення розгляду справи
і видачі виконавчого листа
Цивільно-процесуальним Кодексом
України не передбачено. Крім того,
згідно зі ст. 32 Конституції України, ст.
302 ЦК України ніхто без згоди особи не
може збирати та поширювати
конфіденційну інформацію про неї чи її
персональні дані.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець наділений досить широкими
правами та обов'язками щодо
примусового виконання рішень судів та
актів інших органів. Тобто державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
а саме його обов'язком є отримання
ідентифікаційного коду через
контролюючі органи. А вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Посилання державного виконавця
на те, що у виконавчому документі
відсутній реєстраційний номер
облікової картки платника податків
(боржника) є не обґрунтованими та
безпідставними, так як судом
встановлено, що у виконавчому
документі, виданому судом, дані про
ідентифікаційний код боржника
відсутні, оскільки боржник, через свої
релігійні або інші переконання
відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що за таких обставин у
державного виконавця в даному випадку
були відсутні процесуальні підстави
для відмови у відкритті виконавчого
провадження, в зв'язку з чим постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області Донкоглова
П.П. від 08.05.2014р. про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) слід визнати незаконною та
скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 383- 387 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу Моторного (транспортного)
страхового бюро України - задовольнити.

Постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області Донкоглова
П.П. від 08 травня 2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) з примусового
виконання виконавчого листа № 492/367/13-ц,
виданого 08.10.2013р. Арцизьким районним
судом Одеської області - визнати
неправомірною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Арцизького районного суду
Н.Д.Гусєва