У х в а л а

24 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Мартинюка В.І.,

Журавель В.І.,
Писаної Т.О.,-

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» (далі - ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля») про відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4,
від набряку головного мозку. Висновком
комунальної установи «Обласний центр
медико-соціальної експертизи»
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації (далі - КУ «Обласний
центр медико-соціальної експертизи»
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації) від 17 травня 2006 року
встановлено причинний зв'язок смерті
ОСОБА_4 з наслідками нещасного випадку,
пов'язаного з виробництвом, що
підтверджений актом форми Н-1 від 18
червня 1982 року № 71.

У зв'язку із втратою батька вона
зазнала душевного болю, відчула
сильний емоційний стрес, наслідками
якого стала часткова втрата сну на
тривалий час, постійні головні болі,
підвищена нервозність.

Моральну шкоду, завдану їй смертю
батька, ОСОБА_3 оцінює в 10 000 грн.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь ОСОБА_3 10 000 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь держави 100 грн судового
збору.

Додатковим рішенням Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2013 року
стягнуто з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
на користь держави 129 грн 40 коп.
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня
2013 року рішення Першотравенського
міського суду Дніпропетровської
області від 14 листопада 2013 року
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року та рішення
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Скасовуючи рішення судів попередніх
інстанцій та відмовляючи в задоволенні
позову, суд касаційної інстанції
зазначав про те, що на правовідносини,
які виникли до набрання чинності
відповідним законодавчим актом про
відшкодування моральної шкоди,
обов'язок з її відшкодування не
поширюється, в тому числі й на ті
випадки, коли позивач після набрання
чинності цим актом ще зазнає моральних
чи фізичних страждань від раніше
вчинених неправомірних дій (постанова
Пленуму Верховного Суду від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди»).

Судами вирішувався спір між сторонами
з приводу спричинення позивачу
моральної шкоди у зв'язку зі смертю
батька внаслідок отриманої в 1982 році
виробничої травми.

Суд касаційної інстанції вважав, що суд
першої інстанції, вирішуючи спір на
підставі ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, що
набрав чинності з 1 січня 2004 року,
наведених вище роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» не врахував; не
звернув уваги на те, що спірні
правовідносини, зокрема виробнича
травма ОСОБА_4, яка, в свою чергу,
спричинила його смерть, виникла до
набрання чинності ЦК України 2003 року,
яким було визначене право члена сім'ї
потерпілого на відшкодування
моральної шкоди, завданої його смертю.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції застосовано закон,
який не підлягав застосуванню, що
призвело до неправильного вирішення
справи.

Також суд касаційної інстанції вважав,
що не можна погодитися і з рішенням
апеляційного суду, оскільки,
відмовивши в позові, апеляційний суд
навів інші підстави, ніж ті, що є
належними в спорі, що розглядається, та
наведені вище.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня

2014 року з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
закону, зокрема ст. ст. 1167, 1168 ЦК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_3
долучила до заяви витяг з Єдиного
державного реєстру судових рішень
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від

22 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»
про відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю батька, ОСОБА_4, якою
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою ПАТ
«ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення
Першотравневого міського суду
Дніпропетровської області від 1 липня

2013 року, залишене без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 жовтня 2013 року, про
часткове задоволення позову, стягнення
з підприємства на користь позивача
моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Відмовляючи у відкритті касаційного
провадження, суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, тобто правовідносини щодо
відшкодування моральної шкоди членам
сім'ї працівника, завданої його смертю
в результаті трудового каліцтва,
отриманого на виробництві, регулюються
не Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності», а ст. ст. 1167, 1168 ЦК
України.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ст. ст. 1167,
1168 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що вказана справа підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» про
відшкодування моральної шкоди, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П.
Гончар

В.І. Журавель

В.І. Мартинюк

Т.О. Писана