У х в а л а

10 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на
незаконні дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Великоолександрівського районного
управління юстиції у Херсонській
області, заінтересовані особи: ОСОБА_2,
відділ державної виконавчої служби
Великоолександрівського районного
управління юстиції у Херсонській
області, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
26 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області
від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із скаргою на дії Головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Великоолександрівського районного
управління юстиції у Херсонській
області Єрмоленко А.І., посилаючись на
те, що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби перебуває
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 112 000 грн боргу за
договором позики та 1 120 грн судового
збору, а всього 113 120 грн. Зазначала, що в
ході примусового виконання
виконавчого листа державним
виконавцем було описано та арештовано
належне їй нерухоме майно, що
знаходиться в АДРЕСА_1, вартість якої
згідно експертної оцінки склала 377 712
грн, житловий будинок по АДРЕСА_2
оціночною вартістю 440 881 грн,
всього на суму 818 593 грн, а також
автомобіль «Renault Trafic», державний
номерний знак НОМЕР_1, вартість якого
згідно оцінки склала 101 841 грн. Про
вчинення державним виконавцем
виконавчих дій щодо опису й арешту
автомобіля вона дізналася лише у
червні 2014 року, отримавши повідомлення
державного виконавця про проведення
оцінки описаного й арештованого майна,
тому не могла своєчасно оскаржити дії
державного виконавця щодо проведення
опису та арешту автомобіля. Вважає, що
проведений державним виконавцем опис й
арешт належного їй транспортного
засобу є зайвим і безпідставним,
оскільки загальної вартості описаного
й арештованого нерухомого майна цілком
достатньо для повного погашення боргу.
При цьому, вказаний транспортний засіб
є предметом договору застави від 5
липня 2012 року, у зв'язку з чим звернення
стягнення на нього допускається лише
для задоволення вимог
заставодержателя. Крім того, скаржниця
посилається на те, що складений акт
опису та арешту майна транспортного
засобу від 9 січня 2014 року
містить порушення Інструкції з
організації примусового виконання
рішень. З огляду на вищевказане,
просить поновити строк оскарження дій
державного виконавця, зупинити
виконавче провадження, визнати
незаконними дії державного виконавця
при проведенні опису й арешту майна -
автомобіля та скасувати акт опису й
арешту автомобіля від 9
січня 2014 року.

Ухвалою Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
26 червня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 22 липня 2014 року скарга
задоволена частково.

Поновлено строк подання скарги на дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Великоолександрівського РУЮ Єрмоленко
А.І. щодо опису й арешту майна -
автомобіля НОМЕР_2.

В задоволенні решти вимог скарги
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити скаргу
в повному обсязі, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суди
обґрунтовано виходили з
безпідставності вимог ОСОБА_1 щодо
визнання незаконними дій державного
виконавця.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
процесуального права, а тому підстав
для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Великоолександрівського
районного суду Херсонської області від
26 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 22 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко