Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,

Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
прокуратури Христинівського району
Черкаської області, прокуратури
Черкаської області про стягнення
судових витрат, відшкодування майнової
та моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 24
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 24 квітня 2014 року
визнано неподаною та повернуто
заявникам.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
не погоджуючись із вказаною ухвалою
апеляційного суду, просять справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до
апеляційної скарги, яка не оформлена
відповідно до вимог, встановлених
статтею 295 цього Кодексу, а також у разі
несплати суми судового збору
застосовуються положення статті 121
цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору
позовна заява вважається поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Визнаючи неподаною та повертаючи
апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 24 квітня 2014
року, суддя апеляційного суду виходив з
наявності підстав, передбачених ст. ст.
121, 297 ЦПК України, оскільки заявники не
усунули недоліків апеляційної скарги
щодо сплати судового збору.

Посилання ОСОБА_3 на звільнення від
сплати судового збору на підставі
закону суддя визнав безпідставними,
оскільки, на його думку,
«п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про
судовий збір» поширюється тільки при
поданні позовної заяви, на подачу
апеляційної скарги вказана вимога
закону не поширюється»; також відсутні
будь-які підстави для застосування
ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

Проте з такими висновками погодитися
не можна, виходячи з наступного.

Згідно з п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір не
справляється за подання позовної заяви
про відшкодування шкоди, заподіяної
особі незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їх посадовою або
службовою особою, а так само
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури або суду.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»
згідно зі ст. 5 Закону № 3674-VI визначено
пільги щодо сплати судового збору,
відповідно до якої від його сплати
звільняються позивачі за подання
окремих позовів, а також деякі
категорії осіб, визначені законом,
незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від
сплати судового збору при пред'явленні
окремих позовів, і деякі категорії осіб
незалежно від виду позову звільняються
від сплати судового збору не лише при
пред'явленні позову, а й при поданні
апеляційних чи касаційних скарг, заяв
про перегляд судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами та
Верховним Судом України.

Отже, помилковим є висновок судді
апеляційного суду про необхідність
сплати заявниками судового збору за
подання апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції по суті
вирішеного спору та відсутність
підстав для застосування п. 13 ч. 2 ст. 3
Закону України «Про судовий збір».

Такий висновок судді апеляційного суду
не може бути підставою для позбавлення
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права на захист
порушених прав, свобод та інтересів,
оскарження судового рішення як
складової частини права на
справедливий судовий розгляд,
передбаченого ст. 6 Європейської
конвенції прав людини.

За таких обставин відповідно до ст. 342
ЦПК України постановлена у справі
ухвала судді апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи
до суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року скасувати,
справу передати до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак