ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л.К.,
розглянувши в місті Києві матеріали
цивільної справи та перевіривши
дотримання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК
України у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди.

Матеріали цивільної справи надійшли до
загальної канцелярії Дарницького
районного суду м. Києва ( м. Київ, вул.
О.Кошиця, 5 - а ) за вх. № 54487 від 26
листопада 2014 року і передані судді для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі у приміщенні суду
( по вул. Севастопольській, 14 ), що
підтверджується даними контрольного
журналу № 849 від 28 листопада 2014 року.

Зазначена заява підлягає залишенню без
руху, оскільки подана з порушенням
вимог ст. 119-120 ЦПК України, а саме
заявником не сплачено судовий збір
згідно ставок ЗУ "Про судовий збір".

Згідно п.6 ч.4 ЗУ "Про судовий збір",
позови про відшкодування моральної
шкоди з ціною позову до 5 розмірів
мінімальної заробітної плати 0,2
розміру мінімальної заробітної плати

Згідно вимог ч.2 ст.119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:

1)найменування суду, до якого подається
заява;

2)ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі;

3)зміст позовних вимог;

4)ціну позову щодо вимог майнового
характеру;

5)виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги;

6)зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.;

7)перелік документів, що додаються до
заяви.

Як зазначає Пленум ВС України у
постанові №2 від 12.06.2009р. "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суду першої інстанції"
у позовні заяві повинні міститися не
лише позовні вимоги, а й бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, і зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину".

З змісту позовної заяви та доданих до
неї матеріалів судом встановлено, що
всупереч вищевказаних вимог чинного
законодавства України у позовній заяві
відсутні докази щодо ненадання
відповідачем позивачу копії постанови
про закриття кримінального
провадження, не надано доказів
викладених обставин на які посилається
позивач, як на підставу своїх вимог, не
наведено обставин порушення,
невизнання або оспорювання прав,
свобод чи інтересів позивача з боку
відповідача.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується. При
недотриманні позивачем зазначених
вимог настають наслідки, передбачені
ст.121 ЦПК (п.4 постанови Пленуму ВС
України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди").

Питання про звільнення від судових
витрат у справі поставити позивач в
клопотанні, що подається разом з
позовною заявою або викладається в
прохальній частині позовної заяви, де
повинен навести обставини, які
свідчать про підстави для звільнення
від сплати судового збору та подати
суду відповідні докази, в іншому
випадку у суду не має підстав для
звільнення та суд зобов'язаний
залишити позовну заяву без руху.

З змісту позовної заяви та доданих
до неї матеріалів вбачається, що
всупереч вищезазначених вимог у
позовній заяві не зазначено в чому
конкретно полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно особисто позивачеві, які
особисті немайнові права позивача
порушені, на які нематеріальні блага
вони посягають, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди у сумі
1 000 грн., з чого при цьому виходив та
якими доказами це підтверджується, не
доведені обставини, на які посилається
позивач, як на підставу своїх вимог, не
зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування, не
додається документ про сплату судового
збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України
способами забезпечення судом доказів є
допит свідків, призначення експертизи,
витребування та (або) огляд доказів, у
тому числі за їх місцезнаходженням. У
необхідних випадках судом можуть бути
застосовані інші способи забезпечення
доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у
заяві про забезпечення доказів повинні
бути зазначені: докази, які необхідно
забезпечити; обставини, що можуть бути
підтверджені цими доказами; обставини,
які свідчать про те, що подання
потрібних доказів може стати
неможливим або ускладненим, а також
справа, для якої потрібні ці докази або
з якою метою потрібно їх забезпечити.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України №9 від 12.06.2009 р.
"Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду", у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені всі відомості, визначені
частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі
невідповідності заяви цим вимогам
застосовуються наслідки, встановлені
частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

В порушення вищезазначених вимог
законодавства України, заявник просить
про витребування доказів за
відсутністю належним чином
оформленого клопотання про
забезпечення доказів, документ про
сплату судового збору не додається, що
не дає можливості суду вирішити дане
питання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 121 ЦПК України,, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди -
залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
даної ухвали.

Роз'яснити заявнику, що у випадку не
виконання вимог даної ухвали в строк,
заява буде вважатися неподаною та
повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК