справа № 208/7125/14-ц
№ провадження 2/208/2159/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

21 жовтня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: судді Похвалітої С.М.,
при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- представника позивача ОСОБА_1,

- Відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2; третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, ТОВ «Стелла» про визнання права
власності за набувальною давністю та
визнання недійсним права власності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із
позовом до до ОСОБА_2 про визнання права
власності за набувальною давністю та
визнання недійсним права власності.

У своєму позові, з урахуванням уточнень
до позовних вимог, позивач просить суд
визнати за нею право власності за
набувальною даністю на ? частину
квартири, що належить ОСОБА_2, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1;
визнати недійсним за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача судові витрати.

В обґрунтуванні позову позивач
зазначила, що її син ОСОБА_4 проживав та
був зареєстрований у
м.Дніпродзержинську за адресою:
АДРЕСА_1 28.11.1987 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
був зареєстрований шлюб, від якого вони
мають доньку ОСОБА_2, яка народилась в
листопаді 1988 року. Починаючи з 25.01.1988
року по 01.08.1989 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6
проживали однією сім'єю, а після
народження доньки - разом із донькою
ОСОБА_2 у с.Мусієвка Нікопольського
району Дніпропетровської області. З
06.10.1997 року ОСОБА_4 остаточно проживав
однією сім'єю із своєю дружиною ОСОБА_6
та донькою ОСОБА_2, переїхавши знову до
м.Дніпродзержинська, де набув статусу
безробітного з 06.10.1997 року по 25.05.1998 року
у Дніпропетровському міському центрі
зайнятості. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
був розірваний за рішенням суду у
Нікопольському районному відділу РАЦС.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер у лікарні у
комунальному закладі
м.Дніпродзержинську, лікарні швидкою
медичної Дніпропетровської обласної
ради. Внаслідок того, що ОСОБА_4
періодично не проживав у квартирі
АДРЕСА_1, не маючи грошових коштів
сплачувати комунальні послуги,
внаслідок свого довготривалого
безробіття, з квітня 1996 року по
теперішній час вона постійно проживала
у зазначеній квартирі, користувалася
нею, сплачуючи комунальні послуги за цю
квартиру. 27 червня 1997 року квартира
АДРЕСА_1 була приватизована на ОСОБА_4
та його доньку ОСОБА_2 та з квітня 2003
року ОСОБА_4 не проживав у зазначеній
квартирі. Відповідачка ОСОБА_2 також не
проживала у зазначеній квартирі. А з 2005
року була знята з реєстраційного
обліку, проживаючи у с.Мусієвка
Нікопольського району
Дніпродзержинської області.
Відповідач ніколи не користувалася
квартирою, не пред'являла своїх прав на
квартиру, не сплачувала комунальні
послуги, не робила ремонтів. Вважає, що
починаючи з 1996 року вона добросовісно,
відкрито та безперервно володіє
квартирою АДРЕСА_1, утримувала її,
підтримувала в належному стані,
роблячи поточні ремонти, фактично
проживає у ній, то з 01 січня 2001 року по
теперішній час вона добросовісно,
відкрито та безперервно володіє
квартирою вже більше 13,5 років.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги, посилався на обставини
викладені в позові, прохав суд визнати
за позивачем право власності за
набувальною даністю на ? частину
квартири, що належить ОСОБА_2, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1;
визнати недійсним за ОСОБА_2 право
власності на ? частину квартири за
адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідача судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
визнала позовні вимоги позивача, про що
надала суду заяву у якій зазначила, що
проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В судове засідання представник третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, ТОВ «Стелла», у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
у якій просить розглянути справу у
відсутність їх представника.

Вислухавши представника позивача,
відповідача, вивчивши матеріали
цивільної справи, суд вважає вимоги
позивача такими, що підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 є сином позивачу ОСОБА_7, що
вбачається з наданого суду свідоцтва
про народження, яке видане
Дніпродзержинським міським РАГС від 24
жовтня 1960 року, актовий запис № 1499.

Син позивача ОСОБА_4 проживав та був
зареєстрований у м.Дніпродзержинську
за адресою: АДРЕСА_1

28.11.1987 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був
зареєстрований шлюб, який 09 лютого 2000
року був розірваний, що вбачається зі
свідоцтва про укладення шлюбу від 28
листопада 1987 року та зі свідоцтва про
розірвання шлюбу, який виданий
відділом реєстрації актів цивільного
стану Нікопольського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області 06 липня 2005 року, актовий запис
№ 11.

Від шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають доньку
ОСОБА_2, яка народилась в листопаді 1988
року, що вбачається зі свідоцтва про
народження.

Судом встановлено, що починаючи з 25.01.1988
року по 01.08.1989 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6
проживали однією сім'єю, а після
народження доньки - разом із донькою
ОСОБА_2 у с.Мусієвка Нікопольського
району Дніпропетровської області. З
06.10.1997 року ОСОБА_4 остаточно проживав
однією сім'єю із своєю дружиною ОСОБА_6
та донькою ОСОБА_2, переїхавши знову до
м.Дніпродзержинська, де набув статусу
безробітного з 06.10.1997 року по 25.05.1998 року
у дніпропетровському міському центрі
зайнятості. Зазначені факти в судовому
засіданні не заперечувалися
відповідачем.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 27.06.1997 року,
видане відділом обліку та розподілу
житлової площі міськвиконкому згідно з
розпорядженням № 8610 від 27.06.1997 року,
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, що вбачається з
наданого суду свідоцтва.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що
вбачається зі свідоцтва про смерть, яке
видане Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції у
Дніпропетровської області 22 лютого 2014
року, актовий запис № 270.

Відповідачем також в судовому
засіданні не заперечувалось, що вона
ніколи не користувалася квартирою, не
пред'являла своїх прав на квартиру, не
сплачувала комунальні послуги, не
робила ремонтів, та те, що позивач
починаючи з 1996 року та на даний час
добросовісно, відкрито та безперервно
володіє квартирою АДРЕСА_1, утримувала
її, підтримувала в належному стані,
роблячи поточні ремонти, проживає в
ній.

Відповідно до вимог ч.2 ст.370 ЦК України,
у разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Враховуючи вимоги ч.2 ст.370 ЦК України,
усі співвласники квартири АДРЕСА_1, а
саме ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають рівні
частки, а саме по 1/2 частини зазначеної
квартири.

Ч.1, ч.4 ст. 344 ЦК України визначено, що
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Право власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач добросовісно володіла майном,
а саме 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1, і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, а тому позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

В частині вимог позивача про визнання
недійсним за ОСОБА_2 право власності на
? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1,
суд вважає необхідним відмовити, у
зв'язку з недоведеністю свої вимог в
цій частині позивачем.

Оскільки, при подачі позовної заяви
позивачем було сплачено судовий збір у
розмірі 418 грн. 33 коп. згідно наданої
квитанції про сплату судового збору, а
тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, суд вважає, що ці кошти
необхідно стягнути з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 344, 392 ЦК України,
ст.ст. 4, 5, 10, 60, 88, 169, 208, 209, 213, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2;
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, ТОВ «Стелла»
про визнання права власності за
набувальною давністю та визнання
недійсним права власності,
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності за набувальною давністю на ?
частину квартири № 52, загальною площею
39,3 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., яка
належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
суму судового збору в розмірі 418 грн. 33
коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про визнання недійсним право
власності на частину квартири,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги з
дня його проголошення.

Суддя
Похваліта С. М.