Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2 ОСОБА_3 та представника
публічного акціонерного товариства
„Державний ощадний банк України"
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
„Імексбанк" на рішення Рівненського
міського суду від 13 жовтня 2014 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства „Імексбанк"
до ОСОБА_2, публічного акціонерного
товариства „Державний ощадний банк
України" в особі філії Рівненського
обласного управління АТ „Ощадбанк",
приватного нотаріуса Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання іпотечного договору
недійсним та зобов'язання вчинити
певні дії,

В С Т А Н О
В И Л А :

07 листопада 2012 року ПАТ
„Імексбанк" звернулося в Рівненський
міський суд з позовом до ОСОБА_2, ПАТ
„Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненського обласного
управління АТ „Ощадбанк", приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визнання іпотечного договору
недійсним та зобов'язання вчинити
певні дії.

27 листопада 2012 року ПАТ
„Імексбанк" подало заяву про уточнення
позовних вимог, відповідно до якої
просило: з метою погашення
заборгованості ОСОБА_2 за договором
кредиту № 508 від 17.03.2006 року, в розмірі
16286,09 доларів США та 3652,94 грн. пені і
судових витрат, звернути стягнення на
предмет іпотеки - житлову квартиру
АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета
іпотеки на публічних торгах за ціною,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на момент продажу; визнати
недійсним іпотечний договір, що
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ „Державний
ощадний банк України" та посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
27.06.2007 року, а також зобов'язати
останнього виключити з Державного
реєстру іпотек запис за № 5225465 від
02.07.2007 року та з Єдиного реєстру
заборон

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/2350/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Герасимчук М.К.

Доповідач : Григоренко М.П.

відчуження об'єктів нерухомого майна
запис за № 5217603 від 27.06.2007 року.

Рішенням Рівненського міського суду
від 13 жовтня 2014 року в задоволенні
позову ПАТ „Імексбанк" відмовлено у
повному обсязі.

В поданій на рішення суду
апеляційній скарзі ПАТ „Імексбанк"
покликається на його незаконність,
через порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи.

Вказує, що судом першої інстанції не
враховано, що норми Закону України
„Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" не змінюють, не припиняють дію
та не скасовують норм матеріального
права щодо обов'язковості виконання
зобов'язань та настання передбачених
законом і/або договором наслідків у
разі їх не виконання. Норми вказаного
Закону не встановлюють підстав для
відмови в судовому захисті прав
кредитора-іпотекодержателя у разі
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів в
межах виконавчого провадження.

Відмова в судовому захисті прав
кредитора з посиланням на встановлений
Законом мораторій ставить під загрозу
можливість поновлення таких прав в
майбутньому, зокрема, шляхом
використання судового способу захисту
цивільних прав та інтересів.

Суд може застосувати введений Законом
мораторій виключно у разі, якщо
предметом позовних вимог є звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
набуття його у власність
іпотекодержателя.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно відмовив ПАТ „Імексбанк"
у задоволенні решти позовних вимог,
оскільки на ці вимоги взагалі не
розповсюджується дія Закону України
„Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті".

Із цих підстав позивач просив
скасувати оскаржуване рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ
„Імексбанк" до ОСОБА_2, ПАТ „Державний
ощадний банк України" в особі філії
Рівненського обласного управління АТ
„Ощадбанк", приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 задовольнити та звернути
стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу її на
прилюдних торгах в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_2 по кредитному
договору № 508 від 17.03.2006 року, в розмірі
16286,09 доларів США та 3652,94 грн.; визнати
недійсним іпотечний договір
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ „Державний
ощадний банк України" і посвідченого
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
27.06.2007 року щодо вищевказаної квартири;
зобов'язати приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 виключити із Державного
реєстру іпотек запис за № 5225465 від
02.07.2007 року та з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис за № 5217603 від 27.06.2007 року;
витребувати у приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 оригінал листа філії АКБ
„Імексбанк" у м. Рівне № 951 від 22.06.2007
року про зняття заборони на відчуження
квартири та заяву про зняття обтяження
від 22.06.2007 року та призначити по справі
почеркознавчу експертизу.

Крім того, позивач просив для
забезпечення позовних вимог ПАТ
„Імексбанк": - зупинити виконавче
провадження ВП №34778392 від 17.10.2012 року
відкрите на підставі виконавчого листа
№ 2-6361 від 31.05.2012 року, виданого
Рівненським міським судом про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь
ПАТ „Державний ощадний банк України"
заборгованості по договору кредиту №
247 від 27.06.2007 року; - накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

В ході апеляційного розгляду справи
представник ПАТ „Імексбанк" підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ПАТ
„Державний ощадний банк України"
просили апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відмовляючи ПАТ „Імексбанк" у
задоволенні всіх позовних вимог, суд
першої інстанції керувався
положеннями Закону України „Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті".

Проте, на розсуд колегії суддів,
оскаржуване рішення в частині відмови
в задоволенні позовних вимог ПАТ
„Імексбанк" до ОСОБА_2, ПАТ „Державний
ощадний банк України" в особі філії
Рівненського обласного управління АТ
„Ощадбанк", приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про визнання недійсним
іпотечного договору укладеного між
ОСОБА_2 та ПАТ „Державний ощадний банк
України" і посвідченого приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 27.06.2007 року
та зобов'язання ОСОБА_5 приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу виключити із
Державного реєстру іпотек запис за №
5225465 від 02.07.2007 року та з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис за № 5217603 від
27.06.2007 року підлягає скасуванню, у
зв'язку із неправильним застосуванням
норм матеріального права, з ухваленням
в цій частині нового рішення.

По справі встановлено, що 17
березня 2006 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 508, відповідно до
якого останньому було надано грошові
кошти, в розмірі 48 000 доларів США, для
придбання квартири в місті Рівне, з
кінцевим строком повернення основної
заборгованості 16 березня 2016 року.

На забезпечення виконання
вказаного кредитного договору між тими
самими сторонами 31 травня 2006 року було
укладено іпотечний договір,
відповідно до якого ОСОБА_2 передав в
іпотеку належну йому на праві
приватної власності квартиру АДРЕСА_1 і
при цьому сторони також обумовили, що
цей договір діє до виконання
позичальником ОСОБА_2 своїх зобов'язань
за кредитним договором.

Пунктом 4.1.4. цього іпотечного
договору було визначено, що
Іпотекодавець не має права
відчужувати Предмет іпотеки у
будь-який спосіб та не обтяжувати його
зобов'язаннями з боку третіх осіб без
отримання попередньої письмової згоди
на це від Іпотекодержателя.

Не виконавши у повному обсязі свої
зобов'язання за кредитним договором №
508 від 17 березня 2006 року, відповідач
ОСОБА_2 22 червня 2007 року надав
приватному нотаріусу ОСОБА_6
повідомлення та лист від імені ПАТ
„Імексбанк" із завідомо неправдивою
інформацію про те, що ним ніби-то
повністю здійснено погашення по
вказаному кредиту і що ПАТ „Імексбанк"
не заперечує проти зняття заборони на
відчуження майна, яке було предметом
іпотечного договору від 31 травня 2006
року, в зв'язку із чим вказаним
приватним нотаріусом було виключено
запис про перебування квартири АДРЕСА_1
в Державному реєстрі іпотек.

27 червня 2007 року між ВАТ „Державний
ощадний банк України" та ОСОБА_2 було
укладено інший іпотечний договір,
відповідно до якого останній передав в
іпотеку належну йому на праві
приватної власності квартиру АДРЕСА_1
на забезпечення виконання кредитного
договору № 274 від 27 червня 2007 року і в
зв'язку із чим приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 були внесені відповідні
відомості до Державного реєстру
іпотек та Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Із змісту ухвали Рівненського міського
суду від 07 жовтня 2013 року по матеріалам
кримінального провадження, внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0001463 від 06
березня 2013 року вбачається, що ОСОБА_8
визнав свою вину у наданні приватному
нотаріусу ОСОБА_6 повідомлення та листа
від імені ПАТ „Імексбанк" із завідомо
неправдивою інформацію про те, що ним
ніби-то повністю здійснено погашення
по кредиту і що ПАТ „Імексбанк" не
заперечує проти зняття заборони на
відчуження іпотечного майна, і ці його
дії були кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК
України, але від кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 було
звільнено у зв'язку із закінченням
строків давності (а.с. 132).

Законом України «Про іпотеку» (ч.
5 ст. 3) передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Відповідно до частини 3 статті 9 того ж
Закону іпотекодавець має право
виключно на підставі згоди
іпотекодержателя передавати предмет
іпотеки у наступну іпотеку.

Частиною 3 статті 12 Закону України
закріплено, що правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.

Частина 2 статті 215 ЦК України визначає,
що недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

З огляду на те, що на час укладення
27 червня 2007 року між ВАТ „Державний
ощадний банк України" та ОСОБА_2
іпотечного договору квартира АДРЕСА_1
вже перебувала під іпотекою по іншому
договору, який був укладений раніше між
ОСОБА_2 та позивачем і який є чинним до
теперішнього часу, ПАТ „Імексбанк" не
надавало своєї згоди відповідачу
ОСОБА_2 на передачу вищевказаної
квартири в іпотеку ВАТ „Державний
ощадний банк України", а виключення 22
червня 2007 року із Державного реєстру
іпотек запису про перебування
зазначеної квартири в іпотеці
відбулось в результаті вчинення
злочинних дій ОСОБА_2, тому укладений
останнім договір іпотеки із ВАТ
„Державний ощадний банк України" 27
червня 2007 року слід вважати недійсним,
відповідно до частини 3 статті 12 Закону
України „Про іпотеку", а в контексті
частини 2 статті 215 ЦК України нікчемним
правочином.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в пункті 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними" від
06.11.2009 № 9 правочин може бути визнаний
недійсним лише з підстав, визначених
законом, та із застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.

У разі якщо під час розгляду спору про
визнання правочину недійсним як
оспорюваного та застосування
наслідків його недійсності буде
встановлено наявність підстав,
передбачених законодавством, вважати
такий правочин нікчемним, суд, вказуючи
про нікчемність такого правочину,
одночасно застосовує наслідки
недійсності нікчемного правочину.

В зв'язку із чим, підлягає
виключенню із Державного реєстру
іпотек запис за № 5225465 від 02.07.2007 року та
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запис за №
5217603 від 27.06.2007 року, щодо перебування
квартири АДРЕСА_1 в іпотеці та під
обтяженням відповідно до договору
іпотеки, який був укладений 27 червня 2007
року між ВАТ „Державний ощадний банк
України" та ОСОБА_2

В решті оскаржуване рішення підлягає
залишенню без змін, оскільки суд першої
інстанції на законних підставах
відмовив ПАТ „Імексбанк" у зверненні
стягнення на предмет іпотеки у зв'язку
із набуттям чинності Закону України
„Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", так як ОСОБА_2 кредит було
надано в іноземній валюті, квартира
АДРЕСА_1 є його єдиним житлом і він не є
особою, яка підпадає під дію ст. 6
вищевказаного Закону.

Твердження позивача про те, що
Закон України „Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" не підлягає
застосуванню на стадії судового
розгляду справи про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів, а також
про те, що в майбутньому Банк буде
позбавлений можливості забезпечити
виконання погашення кредиту за рахунок
предмету іпотеки, на увагу не
заслуговують, з наступних підстав.

Статтею 3 Закон України „Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" визначено,
що цей Закон набирає чинності з дня
його опублікування та втрачає чинність
з дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості.

Тобто, вказана правова норма
вказує на те, що заборона на звернення
стягнення на предмет іпотеки по
валютних кредитах має тимчасовий
характер до прийняття відповідних
нормативних актів, яким буде визначено
особливості погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості і
тому, на переконання колегії суддів,
суд першої інстанції не вправі був
вирішувати питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки до
прийняття відповідних нормативних
актів, на підставі яких у позивача
ймовірно виникне обов'язок здійснити
перерахунок заборгованості по
кредитному договору.

Крім того, відмова ПАТ
„Імексбанк" у задоволенні позову у
зв'язку із набранням чинності Закону
України „Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", на переконання колегії суддів,
не буде перешкодою позивачу для
звернення із аналогічним позовом в
майбутньому, коли цей Закон втратить
чинність.

Вимоги ПАТ „Імексбанк" щодо
витребування у приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 оригіналу листа філії
АКБ „Імексбанк" у м. Рівне № 951 від
22.06.2007 року про зняття заборони на
відчуження квартири та заяви про
зняття обтяження від 22.06.2007 року і
призначення по цим документам
почеркознавчої експертизи, в даному
випадку не можуть бути предметом
розгляду даної цивільної справи,
оскільки встановлення винної особи у
вчиненні підробки документів, за що
законодавством України передбачена
кримінальна відповідальність, не може
бути здійснено в порядку цивільного
судочинства.

Питання зупинення виконавчого
провадження ВП №34778392 від 17.10.2012 року,
яке було відкрито на підставі
виконавчого листа № 2-6361 від 31.05.2012 року,
виданого Рівненським міським судом про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь
ПАТ „Державний ощадний банк України"
заборгованості по договору кредиту №
247 від 27.06.2007 року, також не можуть бути
предметом розгляду даної цивільної
справи, так як це питання має
вирішуватись в межах тієї справи, по
якій вищевказаний виконавчий документ
був виданий.

Щодо накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності, то такої
необхідності на даний час немає,
оскільки у зв'язку із визнанням
недійсним іпотечного договору, який
був укладений між останнім та між ВАТ
„Державний ощадний банк України" 27
червня 2007 року, вказана квартира
повертається у свій попередній статус,
тобто вважається такою, що перебуває
під обтяженням відповідно до
іпотечного договору, який був
укладений 31 травня 2006 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Імексбанк"
задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського
суду від 13 жовтня 2014 року, в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ПАТ „Імексбанк" до ОСОБА_2, ПАТ
„Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненського обласного
управління АТ „Ощадбанк", приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання недійсним іпотечного
договору укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
„Державний ощадний банк України" і
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 27.06.2007 року та
зобов'язання ОСОБА_5 приватного
нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу, виключити із
Державного реєстру іпотек запис за №
5225465 від 02.07.2007 року та з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна запис за № 5217603 від 27.06.2007 року,
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Визнати недійсним договір
іпотеки від 27 червня 2007 року, який був
укладений між ОСОБА_2 та ПАТ „Державний
ощадний банк України" щодо квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 27.06.2007 року
та зобов'язати приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 виключити із Державного
реєстру іпотек запис за № 5225465 від
02.07.2007 року та з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис за № 5217603 від 27.06.2007 року.

В решті оскаржуване рішення
залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
„Імексбанк" 365 грн. 40 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат
пов'язаних із сплатою судового збору за
подачу позову та апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.