Справа № 457/857/14-ц
номер провадження №2/457/282/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Марчука В.І.

при секретарі -
Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя.

Позивач зазначає, що з відповідачем
ОСОБА_2 уклав шлюб 14.07.1990 року. За час
перебування у шлюбі ними набуто
квартиру №6 з добудованою мансардою,
яка знаходиться по вул. Шевченка, 27 у м.
Трускавець Львівської області
загальною площею 85,3 кв.м. та житловою
площею 35,1 кв.м. Позивач вважає дану
квартиру спільною сумісною власністю.
Відповідач в добровільному порядку
відмовляється поділити вищевказане
нерухоме майно, тому позивач змушений
звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не
з‘явився, однак подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує, просить
позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з‘явилась, однак подала заяву про
розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги визнає, не заперечує
щодо задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з‘явилась, однак подала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить позов задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК
України) суд розглядає справу в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін, кожна з яких відповідно до ч.1
ст.60 ЦПК України повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони з 14 липня 1990 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі. Згідно
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 05.11.2008 року, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 належить на праві
спільної часткової власності квартира
№6 за адресою: м. Трускавець вул.
Шевченка, 27. Відповідно до експлікації
спірної квартири загальна площа її
становить 85,3 кв.м., житлова площа – 35,1
кв.м.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу
України дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно
до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути
будь-які види майна, за винятком тих,
які згідно із законом не можуть їм
належати (виключені з цивільного
обороту), незалежно від того, на ім'я
кого з подружжя вони були придбані чи
внесені грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст.55 Конституції
України кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень та протиправних посягань.

Беручи до уваги вищезазначене, суд
вважає, що позов є підставним та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності по 1/3 частки кожному на
квартиру №6 у будинку №27 по вул
Шевченка в місті Трускавці Львівської
області житловою площею 35,1 кв.м.,
загальною площею 85,3 кв.м.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_4