АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Калініченко Л.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрінформсервіс", закритого
акціонерного товариства "Київгума" про
визнання права власності та за
зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрінформсервіс" до ОСОБА_1, третя
особа: закрите акціонерне товариство
"Київгума", про стягнення коштів та
розірвання договорів, за апеляційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрінформсервіс" на
рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 29 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідачами не
виконані зобов'язання щодо введення
проінвестованого нею об'єкту в
експлуатацію, оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна та
передачу об'єкту у її власність.

ТОВ "Укрінформсервіс" звернулося до
суду із зустрічним позовом, в якому
просило стягнути з ОСОБА_1 1 154 440 грн. 34
коп. штрафних санкцій та трьох
процентів річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання, а
також розірвати договір № Б 8-1.008/10
купівлі-продажу облігацій від 08 квітня
2010 року, укладений між ОСОБА_1, від імені
якої діяв повірений - ЗАТ "Фондова
компанія "Український фінансовий
альянс" та ТОВ "Укрінформсервіс", та
інвестиційний договір № ИД-02-А від 07
квітня 2010 року, укладений між ОСОБА_1 та
ТОВ "Укрінформсервіс".

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 29 вересня 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за
ОСОБА_1 право власності на громадський
(виробничий) будинок (приміщення) літ.
"1Ю" НЖ корпус № 2 загальною площею 652,3
кв. м., основною площею 317,6 кв. м.,
допоміжною площею 334,7 кв. м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1. У
задоволенні зустрічного позову ТОВ
"Укрінформсервіс" відмовлено.

У поданій апеляцйній скарзі ТОВ
"Укрінформсервіс", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
позову та задовольнити їх зустрічний
позов.

Представники ТОВ
"Укрінформсервіс" - Зарубін О.О.,
Печальнов І.Г. в суді апеляційної
інстанції підтримали апеляційну
скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вважав, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Від ліквідатора ЗАТ "Київгума" - Кудляка
Є.В. надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність. З урахуванням
положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України його
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням
Київської міської ради від 29 травня 2003
року № 487/647 "Про оформлення права
користування земельними ділянками" ВАТ
"Київгума" була передана в оренду
земельна ділянка площею 9,42 га для
експлуатації та обслуговування
дитячого оздоровчого табору по
АДРЕСА_1. На підставі зазначеного
рішення було укладено договір оренди
земельної ділянки від 20 серпня 2003 року
№ 79-6-00140.

Розпорядженням КМДА від 08 липня 2002 року
№ НОМЕР_1 "Київгума" було дозволено
здійснити проектування та
реконструкцію дитячого оздоровчого
табору під дитячий оздоровчий комплекс
сімейного типу на АДРЕСА_1.

Відповідно до дозволу на виконання
будівельних робіт від 30 листопада 2004
року № 1260-Гл/Т та від 04 грудня 2008 року №
0973-Гл-Т ЗАТ "Київгума" виступило
замовником реконструкції дитячого
оздоровчого табору під дитячий
оздоровчий комплекс сімейного типу на
на АДРЕСА_1.

17 грудня 2004 року між ЗАТ "Київгума" та
ТОВ "Укрінформсервіс" укладено договір
№ 17-12/04 про пайову участь у
реконструкції, відповідно до умов
якого ними здійснювалось фінансування
реконструкції всього комплексу з
подальшим розподілом між сторонами
об'єктів нерухомості, що входять до
об'єкту реконструкції. На підставі
зазначеного договору ТОВ
"Укрінформсервіс" здійснювало
залучення коштів від інших осіб на
проведення реконструкції комплексу,
укладаючи при цьому інвестиційні
договори з інвесторами.

Зокрема, 07 квітня 2010 року між ОСОБА_1
(інвестор) та ТОВ "Укрінформсервіс"
(емітент) укладено інвестиційний
договір № ИД-02-А щодо фінансування
об'єкту нерухомості - корпусу типу "А" за
№ 02 в оздоровчому комплексі сімейного
типу, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до умов інвестиційного
договору інвестор забезпечує
фінансування реконструкції об'єкта
нерухомості шляхом придбання у
власність облігацій, випущених
емітентом, та має право отримати у
власність об'єкт нерухомості,
розрахувавшись за нього з
використанням облігацій, а емітент
зобов'язаний здійснити достроковий
викуп облігацій для оплати інвестором
об'єкта нерухомості на умовах,
визначених даним договором. Для
реалізації права на придбання об'єкта
нерухомості інвестор зобов'язується у
визначений даним договором строк
придбати у власність всю кількість
облігацій, необхідних для розрахунку
за об'єкт нерухомості, передати
облігації емітенту для дострокового
викупу, а емітент, на умовах визначених
даним договором, зобов'язувався
передати інвестору об'єкт нерухомості
та надати інвестору
документ/документи, які є підставою для
оформлення права власності інвестора
на об'єкт нерухомості. Розрахункова
кількість облігацій, які інвестор мав
придбати для оплати за об'єкт
нерухомості та пред'явити емітенту для
дострокового викупу складає 9 515 000
облігацій, які інвестор був
зобов'язаний придбати дванадцятьма
рівними частинами по 793 000 облігацій в
строк до 10 березня 2011 року (пункти 2.1.,
2.2., 3.1, 5.2.2. - 5.2.2.12 договору).

Позивачкою надано суду підтвердження
викупу облігацій на суму 289 445 грн.
Такий факт розрахунку не заперечувався
і ТОВ "Укрінформсервіс".

Разом з тим, між ЗАТ "Київгума" та ОСОБА_1
укладено угоду щодо врегулювання
наявних грошових вимог від 24 березня 2014
року, відповідно до якої сторони,
враховуючи наявність у ЗАТ "Київгума"
прав замовника реконструкції дитячого
оздоровчого табору під дитячий
оздоровчий комплекс сімейного типу на
АДРЕСА_1; навність у ЗАТ "Київгума" прав
і обов'язків учасника спільної
інвестиційної діяльності за договором
№ 17-12/04 про пайову участь у
реконструкції, укладеному 17 грудня 2004
року між ЗАТ "Київгума" та ТОВ
"Укрінформсервіс", відповідно, в силу
ст. 1138 ЦК України солідарної
відповідальності перед особами, які
залучалися ТОВ "Укрінформсервіс" до
фінансування реконструкції; наявність
кримінального провадження № КП №
0000006 щодо шахрайських дій
колишнього директора ЗАТ "Київгума"
ОСОБА_6 по заволодінню коштами,
сплачених ОСОБА_1 на виконання умов
інвестиційного договору№ ИД-02-А від 07
квітня 2010 року; неналежне виконання ТОВ
"Укрінформсервіс" своїх зобов'язань за
відповідним інвестиційним договором,
домовилися про те, що з моменту
підписання цієї угоди позивачка
набуває майнові права на будинок літ.
"1Ю" НЖ корпус № 2 загальною площею 652,3
кв. м., основною площею 317,6 кв. м.,
допоміжною площею 334,7 кв. м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
є об'єктом фінансування за
інвестиційним договором № ИД-02-А від 07
квітня 2010 року.

Доводи скаржника про те, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку,
що укладений між ЗАТ "Київгума" та ТОВ
"Укрінформсервіс" договір № 17-12/04 про
пайову участь у реконструкції від 17
грудня 2004 року є договором простого
товариства є необгрунтованими та
підлягають відхиленню.

Зазначений договір передбачає спільну
інвестиційну діяльність з будівництва
(реконструкції) дитячого оздоровчого
комплексу сімейного типу в рамках
підприємницької діяльності сторін,
об'єднання їх вкладів, розподіл між
ними прибутку, координацію спільних
дій учасників, їх участь у результатах
спільних дій, а також подальші дії
учасників після закінчення
будівництва, а отже, за своєю правовою
природою є договором простого
товариства.

Колегія суддів також критично
ставиться до доводів скаржника
відносно того, що договір № 17-12/04 про
пайову участь у реконструкції від 17
грудня 2004 року не був взятий на облік в
органах державної податкової
інспекції як договір про спільну
діяльність, оскільки реєстрація
договору про спільну діяльність в
податкових органах є правом учасників
сторін у випадку, коли вони мають намір
окремо оподатковувати результати
такої діяльності, однак, відсутність
такої реєстрації не впливає на
чинність самого договору та визначення
його правової природи.

Ураховуючи те, що укладений між ЗАТ
"Київгума" та ТОВ "Укрінформсервіс"
договір про пайову участь у
реконструкції за своєю правовою
природою є договором простого
товариства, зазначені особи фактично
здійснювали спільну інвестиційну
діяльність з будівництва
(реконструкції) дитячого оздоровчого
комплексу сімейного типу та спільно
діяли для досягнення мети цього
договору в межах підприємницької
діяльності, тому відповідно до ч. 2 ст.
1138 ЦК України вони мають солідарно
відповідати за всіма спільними
зобов'язаннями незалежно від підстав
їх виникнення. Зокрема, враховуючи
наведене, ЗАТ "Київгума", як учасник
спільної інвестиційної діяльності має
відповідати за інвестиційними
договорами, на підставі яких
залучались кошти на будівництво, в тому
числі й таким учасником спільної
діяльності, як ТОВ "Укрінформсервіс".

Оскільки інвестиційний договір №
ИД-02-А від 07 квітня 2010 року був
укладений ТОВ "Укрінформсервіс" в межах
спільної інвестиційної діяльності з
ЗАТ "Київгума", де зазначені особи в
силу ст. 543 ЦК України є солідарними
боржниками, можливість виконання
обов'язку ЗАТ "Київгума" передбачена
законодавством та не суперечить суті
зобов'язання.

Передаючи майнові права ОСОБА_1 на
об'єкт нерухомого майна, ЗАТ "Київгума"
як забудовник виконало обов'язок ТОВ
"Укрінформсервіс" за інвестиційним
договором, а тому, зобов'язання
позивачки щодо оплати облігацій ТОВ
"Укрінформсервіс" припинились. При
цьому грошові зобов'язання ОСОБА_1 вже
регулюються угодою щодо врегулювання
наявних грошових вимог, укладеною з ЗАТ
"Київгума".

Колегія суду також вважає
безпідставними доводи ТОВ
"Укрінформсервіс" відносно того, що
оскаржуваним рішенням суду за
позивачкою було визнано право
власності на інший житловий корпус, ніж
визначений у додатку до інвестиційного
договору.

Так, в самому договорі визначено номер
корпусу, що був об'єктом інвестицій -
корпус № 2 типу "А" за адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи убачається, що
будівельні роботи проводились на
підставі затвердженого проекту
реконструкції дитячого дошкільного
оздоровчого табору під дитячий
оздоровчий комплекс сімейного типу на
АДРЕСА_1, на земельній ділянці, яка
перебуває в орендному користуванні у
ЗАТ "Київгума" згідно з договором
оренди від 20 серпня 2003 року, що
зареєстрований Головним управлінням
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації.

В проекті реконструкції, на підставі
якого і здійснювалась реконструкція
комплексу, у "Відомості житлових та
громадських будівель та споруд", яка
знаходиться у частині "Креслення"
проекту реконструкції №67/2-2002
міститься схематичне зображення місця
розташування корпусів у комплексі, в
тому числі і корпусу № 2. Матеріали
справи, в тому числі, технічний паспорт
БТІ, висновок експертного дослідження
та матеріали проекту реконструкції
комплексу свідчать про те, що було
проінвентаризовано та досліджувалось
саме корпус № 2 типу "А" в оздоровчому
комплексі, який і був об'єктом
інвестицій у відповідності до
інвестиційного договору № ИД-02-А від 07
квітня 2010 року. Також, матеріалами
справи підтверджується той факт, що
корпус, позначений у додатку до
інвестиційного договору ОСОБА_1 має № 1
та не міг бути об'єктом інвестицій.

Оскільки позивачці за первісним
позовом передані майнові права на
об'єкт забудовником - вважається, що нею
фактично створено за власний рахунок
на підставі договору об'єкт
нерухомості, а отже, у відповідності до
ч. 1 ст. 331 Цивільного кодексу України,
позивач вважається власником
зазначеного об'єкту нерухомості.

За таких обставин суд першої інстанції,
дослідивши докази у справі, дав їм
належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин справи і вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов
обгрунтованого висновку про наявність
правових підстав для визнання за
ОСОБА_1 права власності на спірний
об'єкт нерухомості та правомірно
відмовив у задоволенні зустрічного
позову ТОВ "Укрінформсервіс".

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи з урахуванням вищевикладеного
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом
обставини, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрінформсервіс" відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 29 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: