м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою та виселення,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 2 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду із позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні квартирою та виселення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що їм на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1. Проте
проживати та користуватись вказаною
квартирою вони не мають можливості,
оскільки відповідачі, які самовільно,
без їх згоди вселились у квартиру,
відмовляються на їх вимогу звільнити
житло, не надають їм ключі від квартири.
Відповідачі довели квартиру до
занедбаного стану, перешкоджають
доступу комунальних служб до житла.
Позивачі просили усунути перешкоди в
користуванні належною їм на праві
власності квартирою, зобов'язати
відповідачів передати їм всі ключі від
вхідних дверей квартири та надати
книжки на оплату комунальних послуг та
виселити відповідачів з квартири без
надання їм іншого жилого приміщення.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 2 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4,

ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
виселення задоволено частково.
Зобовʼ?язано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не чинити
ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 перешкоди в користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та надати останнім
ключі від вхідних дверей цієї квартири.
Виселено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про надання книжок на оплату
комунальних послуг відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 7 жовтня 2014
року рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 2 вересня 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від

2 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 7 жовтня 2014 року, мотивуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що відповідачами
порушено житлові права позивачів та
наявністю правових підстав для
зобовʼ?язання відповідачів не чинити
перешкоди у користуванні квартирою.

Згідно із 3 ст.47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української
РСР ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшли вірного висновку про часткове
задоволення позовних вимог, оскільки
встановили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до
членів сімʼ?ї колишнього наймача -
ОСОБА_4, а згодом власників -

ОСОБА_4 та ОСОБА_8, ніколи не належали та
не належить, вселились в спірну
квартиру самовільно, проживають у
квартирі незаконно, без правових
підстав, чинять перешкоди позивачам у
користуванні квартирою, перешкоджають
їх вселенню, не надають ключі від
квартири.

Доводи ОСОБА_6 стосовно пропуску строку
позовної давності не заслуговують на
увагу, оскільки суди надали вірну та
обґрунтовану оцінку даним обставинам,
які ґрунтуються на наявних в
матеріалах справи доказах.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 2 вересня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 7 жовтня 2014
року, тому що судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 2 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 7 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про усунення перешкод у
користуванні квартирою та виселення
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко
В.І. Журавель