Справа
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"23" вересня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Києві,
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва,
звернулося до Дніпровського районного
суду м. Києва з позовом, в якому просить
суд: стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість
по оплаті за фактично надані
житлово-комунальні послуги у розмірі 8
355, 63 гривень та судовий збір у розмірі
243,60 гривень.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що ОСОБА_1,ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є наймачами квартири АДРЕСА_1.
Квартира за вищевказаною адресою є
трикімнатною, не приватизованою,
ізольованою, житловою площею 44,80 кв.м.
Заборгованість за фактично надані
житлово-комунальні послуги за період з
01 січня 2002 року по 01 січня 2014 року
складає 8 355 гривень 63 копійки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив справу
розглядати у його відсутність та у разі
неявки відповідачів, належним чином
повідомлених про день, місце та час
розгляду справи, постановити заочне
рішення.

Відповідачі в судове засідання не
з`явилися, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, відповідно до вимог ст.
ст. 74, 75, 76 Цивільного
процесуального кодексу України, про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили.

Відповідно до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника позивача та
відповідачів, та за згодою
представника позивача постановити
заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197
Цивільного процесуального кодексу
України, у зв'язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до наступного.

Згідно довідки форми 3, виданої
Житловою ремонтно-експлуатаційною
організацією № 401, від 07 травня 2014 року
№ 739, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 1977 року, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 1988 року, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 1992 року, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 1997 року. Квартира не
приватизована.(а.с.6).

Згідно ст. 68 Житлового кодексу
Української РСР, наймач зобов'язаний
своєчасно вносити квартирну плату і
плату за комунальні послуги. Квартирна
плата та палата за комунальні послуги в
будинках державного і громадського
житлового фонду вносяться щомісяця в
строки, встановлені Радою Міністрів
Української РСР.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу
Української РСР, члени сім'ї наймача, що
проживають разом, користуються нарівні
з наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за
зобов'язаннями, що випливають із
зазначеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Житлового
кодексу Української РСР, плата за
користування житлом (квартирна плата)
обчислюється виходячи із загальної
площі квартири (одноквартирного
будинку).

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу
Української РСР, плата за комунальні
послуги (водопостачання, газ, теплова
енергія та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Зі змісту п. 35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 1992 року № 572, обов'язок по
сплаті за обслуговування і ремонт
будинку, комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Відповідно до довідки ЖРЕО № 401,
заборгованість по житлово-комунальним
послугам за адресою: АДРЕСА_1, станом на
01 січня 2014 року складає 8 322,63 гривень, а
саме за комунальні послуги 7258,48 гривень
та по квартплаті 1 064,15 гривень (а.с.8).
Вказана сума боргу також
підтверджується розрахунком
заборгованості по комунальним
послугам та квартплаті, де сума боргу
розрахована з 01 січня 2002 року по
грудень 2013 року (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 71 Цивільного
кодексу Української РСР, 1963р.,
загальний строк для захисту права за
позовом особи, право якої порушено
(позовна давність), встановлюється в
три роки.

Відповідно до ст. 75 Цивільного
кодексу Української РСР, 1963р., позовна
давність застосовується судом,
арбітражем або третейським судом
незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові (ч.1 ст.80 Цивільного
кодексу Української РСР, 1963р.)

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (який набрав чинності
з 01 січня 2004 року), Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав та
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Як передбачено у п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (який набрав
чинності з 01 січня 2004 року)
зазначається, що правила Цивільного
кодексу України про позовну давність
застосовуються до позовів, строк
пред'явлення яких, встановлений
законодавством, що діяло раніше, не
сплинув до набрання чинності цим
Кодексом.

Статтею 540 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
беруть участь кілька кредиторів або
кілька боржників, кожний з кредиторів
має право вимагати виконання, а кожний
із боржників повинен виконати
обов'язок у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства.

Статтею 541 Цивільного кодексу України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема неподільності предмета
зобов'язання.

З огляду на вищевикладені обставини,
суд вважає за необхідне застосувати
в межах даного спору строк позовної
давності до заявлених позивачем
вимог про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги за період з
01 січня 2002 року по грудень 2004 року, у
зв'язку зі спливом загального
строку позовної давності, як це
передбачено ст.71 Цивільного кодексу
Української РСР, 1963р., з урахуванням
положень п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (який набрав
чинності з 01 січня 2004 року), у зв'язку з
чим позовні вимоги Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва про стягнення з відповідачів
заборгованості по сплаті за комунальні
послуги в розмірі 1779,32 гривень,
задоволенню не підлягають, оскільки
дані вимоги пред'явлено поза межами
загальних строків позовної
давності.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку
про часткове задоволення позову
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу. З ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
підлягає стягненню солідарно
заборгованість за квартплату та
комунальні послуги в розмірі 6543,31
гривень.

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідачів солідарно на користь
позивача підлягає до стягнення судовий
збір у розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 64, 66 - 68 Житлового кодексу УРСР,
ст.ст. 71, 75, 80 Цивільного кодексу
Української РСР, 1963р., ст. ст. 540, 541
Цивільного кодексу України, ст. 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218, 224-228, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
боргу - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва заборгованість по оплаті за
фактично надані житло-комунальні
послуги у розмірі 6543 гривні 31 копійки
та судовий збір в сумі 243 гривні 60
копійок, а всього 6786 (шість тисяч сімсот
вісімдесят шість) гривень 91 (дев'яносто
одна) копійка.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: