Справа № 505/4512/14-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2014 Котовський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Нікітішина В.П.

при
секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Котовську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
мешкає у АДРЕСА_1, звернулась 22.10.2011 року
до суду з цим позовом, вказуючи, що
перебувала з відповідачем у шлюбі до 2007
року. Від шлюбу у них є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. На цей час донька
повнолітня і навчається в
Крижопільському професійному
будівельному ліцеї, тому потребує
матеріальної підтримки з боку батьків.
Добровільно такої допомоги відповідач
не надає, хоча працює в Котовському
локомотивному депо та має пристойну
зарплату. Тому просила постановити
рішення суду, яким стягувати з
відповідача на її користь аліменти в
розмірі по 1/4 його доходів що місяця на
утримування доньки, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30%
прожиткового мінімуму встановленого
законом на дитину відповідного віку, на
період її навчання, до досягнення нею
23-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

В ході розгляду справи в суді
позивач підтримала свій позов у
повному обсязі.

Додатково пояснювала, що насправді у
неї немає доказів ухилення відповідача
стосовно надання допомоги дочці на
період її навчання у добровільному
порядку, однак оскільки за законом має
таке право, тому реалізувала його
шляхом подачі цього позову.

Відповідач ОСОБА_2, який
зареєстрований за місцем постійного
проживання в АДРЕСА_2, на виклики у
судові засідання не з'являвся. Причин
неявки суду не представив. Заяви про
розгляд справи у свою відсутність не
надав. Заперечень до позову не
представив. У телефонному режимі
повідомив суд про те, що добровільно за
його заявою стягуються аліменти на
дочку у розмірі 25% від зарплати на
період її навчання, а тому не бачить
підстав у цьому позові.

За згоди позивача справу розглянуто
у відсутність відповідача за наявними
у справі письмовими доказами.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку про наступне.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
що сторони є батьком повнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 01.11.1996 року
(а.с.6).

ОСОБА_3 навчається в
Крижопільському професійному
будівельному ліцеї 01.09.2012 року по 30.06.2015
року, що підтверджується довідкою
цього ліцею від 10.10.2014 року (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки
зобов'язані утримувати повнолітню
дитину, якщо вона продовжує навчання,
але не більше ніж досягнення нею 23-х
річного віку за умови, що вони можуть
надавати таку допомогу.

Право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів згідно
ч.3 ст.199 СК України має той з батьків з
ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно даних позову позивач
проживає в АДРЕСА_1 (а.с.1), однак згідно
паспорту зареєстрована в
с.М.Олександрівка Котовськогьо району
Одеської області (а.с.2).

Як свідчить із наданих позивачем
копії паспорту ОСОБА_3, остання з 14.12.2012
року зареєстрована на постійне місце
проживання в АДРЕСА_2 (а.с.4), тобто за
місце реєстрації проживання батька,
відповідача у справі.

Згідно вищезазначеної довідки ліцею
слідує, що ОСОБА_3 знаходиться не
повному державному забезпеченні,
отримує стипендію та проживає у
гуртожитку (а.с.8).

Таким чином позивач не довела
належними доказами факту проживання
повнолітньої дитини ОСОБА_3 саме з нею.

Крім цього згідно положень ст.3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання чи мало з боку
відповідача порушення прав позивача
щодо предмету цього спору, суд бере до
уваги наступне.

Позовна заява надійшла та
зареєстрована у суді 22.10.2014 року
(вх.№12549) (а.с.1).

Тобто, на момент звернення до суду з
цим позовом ОСОБА_3 ще не досягла свого
повноліття. Відповідно у позивача на
час подачі заяви до суду взагалі не
виникло правових підстав передбачених
ст.199 СК України на право звернення до
суду з цим позовом. Викладені у позові
твердження позивача про не бажання
відповідача надавати матеріальну
допомогу на дочку є голослівними.

Відповідно цим обставинам справи
рішення суду не може прийматися як
застереження від будь-яких можливих
порушень та не може бути умовним. Суд не
може розглядати справу та приймати
рішення на майбутнє, приймаючи за
наявні не існуючі порушення, оскільки
це суперечить приписам чинного
законодавства України.

З урахуванням зазначеного суд не
находить доказів порушення прав
позивача у сімейних правовідносинах,
які підлягають судовому захисту
відповідно до положень ст.199 СК України,
а тому у позові слід вімовити у поному
обсязі.

Керуючись ст.ст.182,191,199 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10,60,88,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 у її позові до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на повнолітню
дитину - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Одеської області
через суд який його ухвалив протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами
які не були присутніми у судовому
засіданні протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

С
у д д я -