Справа №488/3224/13-ц 19.11.2014 19.11.2014 19.11.2014
Провадження №22-ц/784/3026/14
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Орельською Н.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,
представника Банку - Рябчука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 06 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»,
приватного нотаріуса Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції про усунення перешкод у
здійсненні права власності та
покладення обов'язку вчинити певні
дії,

в с т а н о в и л а:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» (далі - Банк), приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
Реєстраційної служби Миколаївської
міського управління юстиції про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та покладення на
відповідачів обов'язку скасувати у
відповідному Державному реєстрі запис
про іпотеку, обтяження та зняти
заборони з нерухомого майна у зв'язку з
припинення в судовому порядку договору
іпотеки, предметом якого являвся
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у м.
Миколаєві та земельна ділянка, на якій
розташований цей будинок.

Позивачка зазначала, що рішенням
Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 05 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 21 травня 2013 року,
задоволено її зустрічний позов до
Банку про визнання припиненим
договору іпотеки, посвідченого в
нотаріальному порядку 01 березня 2007
року між нею та Банком, предметом
якого являвся належний їй на праві
власності вказаний житловий будинок та
земельна ділянка.

Посилаючись на те, що відповідачі
відмовляються вчинити дії щодо
скасування запису про іпотеку,
обтяження та зняття заборони
відчуження вказаних об'єктів
нерухомого майна, що призводить до
порушення її права вільно володіти та
розпоряджатись цим майном, позивачка
просила, а саме:

- зобов'язати приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 виключити з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна запис щодо
обтяження вказаних об'єктів нерухомого
майна; скасувати в Державному реєстру
іпотек запис про обтяження на підставі
іпотечного договору;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції зареєструвати припинення
іпотеки на вказані об'єкти нерухомого
майна.

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 06 червня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено:

- зобов'язати Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області
скасувати у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно запис про
іпотеку об'єкту житлової нерухомості в
м. Миколаїв, АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області
скасувати у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно запис про
обтяження об'єкту житлової нерухомості
в м. Миколаєві, АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області
скасувати у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно запис про
іпотеку земельної ділянки в м.
Миколаєві, АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Миколаївського міського управління
Миколаївської області скасувати у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно запис про обтяження
земельної ділянки в м. Миколаєві,
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1;

- зобов'язати приватного нотаріуса
ОСОБА_3 зареєструвати припинення
обтяження нерухомого майна іпотекою,
одночасно із зняттям заборони
накладеної під час посвідчення
договору іпотеки, щодо житлового
будинку в м. Миколаєві, АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1;

- зобов'язати приватного нотаріуса
ОСОБА_3 зареєструвати припинення
обтяження нерухомого майна іпотекою,
одночасно із зняттям заборони
накладеної під час посвідчення
договору іпотеки, щодо земельної
ділянки в м. Миколаєві, АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, а в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що
даний спір не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства. Крім
цього, Банк посилається на те, що
позивачка не довела належними доказами
порушення її прав з боку відповідачів.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія вважає, що її слід відхилити,
виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 01
березня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та кредит», правонаступником якого є
Банк, та ОСОБА_1 приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 посвідчено договір
іпотеки (із змінами, внесеними
додатковою угодою від 18 вересня 2007
року), реєстраційний №352, за умовами
якого остання як майновий поручитель
передала в іпотеку Банку належні їй на
праві власності житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 у м. Миколаєві і земельну
ділянку, на якій цей будинок
розташований, в забезпечення
зобов'язань ТОВ «Елта - Трейдінг» за
кредитним договором, укладеним 28
лютого 2007 року між останнім та ВАТ
«Банк «Фінанси та кредит».

Рішенням Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 05 березня 2013 року, яке
набрало законної сили, вказаний
іпотечний договір визнано припиненим.

Відповідно до ч.9 ст. 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі
- Закон) державна реєстрація припинення
іпотеки, обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення іпотеки,
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів.

В матеріалах справи наявні копії
листів ОСОБА_1 від 14 червня 2013 року на
адресу Банку та приватного нотаріуса
ОСОБА_3, в яких вона просила вчинити
дії щодо державної реєстрації
припинення іпотеки, скасування
обтяження та зняття заборони із
іпотечного майна.

Судом встановлено, що Банк як обтяжувач
за вказаним договором іпотеки із
відповідною заявою про припинення
іпотеки, скасування обтяження та
зняття заборони із вказаного
іпотечного майна ні до нотаріуса, ні до
Реєстраційної служби не звертався,
хоча таку заяву на вимогу позивачки
відповідно до ч.9 ст. 16 Закону він
зобов'язаний був подати.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції на підставі ч.9 ст. 16
Закону прийшов до обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
покладення обов'язку на приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та на
Реєстраційну службу Миколаївського
міського управління юстиції
зареєструвати припинення іпотеки та
припинення обтяження на предмет
іпотеки, оскільки ці обставини
порушують право позивачки вільно
володіти та розпоряджатись даним
нерухомим майном.

Доводи представника Банку стосовно
того, що даний спір не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства безпідставні. Відповідно
до роз'яснень, викладених у п. 21
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», якщо орган державної
влади та/або орган місцевого
самоврядування (суб'єкт владних
повноважень) бере участь у справі не на
виконання своїх владних повноважень, а
з інших правових підстав; не здійснює
владних управлінських функцій щодо
іншого учасника спору (наприклад,
надання згоди іншому співвласнику
житлового будинку на виконання
переобладнання та перепланування), то
залежно від змісту вимог і суб'єктного
складу сторін справа підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства
відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та
статті 2 КАС, не є публічно-правовим і
розглядається у порядку цивільного
судочинства спір між органом державної
влади та/або органом місцевого
самоврядування (суб'єктом владних
повноважень) як суб'єктом публічного
права та суб'єктом приватного права -
фізичною особою, в якому управлінські
дії суб'єкта владних повноважень
спрямовані на виникнення, зміну або
припинення цивільних прав фізичної
особи. У такому випадку це спір про
право цивільне, незважаючи на те, що у
спорі бере участь суб'єкт публічного
права, а спірні правовідносини
врегульовано нормами цивільного та
адміністративного права.

Характер спірних правовідносин
свідчить про те, що в даному випадку
управлінські дії Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції пов'язані з відновленням права
позивачки щодо вільного володіння та
розпорядження вказаним нерухомим
майном, яке знаходилось в обтяженні на
підставі договору іпотеки.

Що стосується посилань Банку на
порушення судом ч.9 ст. 16 Закону, то вони
теж не підлягають задоволенню. Із
матеріалів справи видно, що 10 червня 2013
року позивачка звернулась із письмовою
вимогою до Банку як обяжувача
належного їй зазначеного нерухомого
майна та приватного нотаріуса ОСОБА_3
про державну реєстрацію припинення
іпотеки, обтяження та зняття заборони.
Проте Банк у порушення вимог ч.9 ст. 16
Закону ні до нотаріуса, ні до
Реєстрації Ної служби не звернувся. А
тому позивачка змушена була звернутись
до суду за захистом порушеного права
щодо володіння та розпорядження
належним їй на праві власності
житловим будинком та земельною
ділянкою, іпотека щодо яких припинена.

За наведених обставин колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ "Банк «Фінанси
та Кредит» відхилити, а рішення
Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 06 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але з цього часу на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді: