2/335/2470/2014 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
24 листопада 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,
при секретарі: Франчук Г.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
10.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, в якому зазначала
29.09.2007 р. між нею та відповідачем у
справі було укладено шлюб,
зареєстрований Орджонікідзевським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Запорізького міського
управління юстиції України в
Запорізькій області, актовий запис №
503. Від шлюбу мають неповнолітню дитину:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачем. Вважала недоцільним і
неможливим подальше збереження сім’ї,
оскільки вони з відповідачем мають
різні погляди на сімейні відносини,
шлюбні стосунки існують формально.
Шлюбні стосунки фактично припинені з 01
липня 2014 року, спільне господарство не
ведеться. Посилаючись на зазначене,
просила суд розірвати шлюб.
Позивач ОСОБА_3 надала суду письмову
заяву про розгляд справи у її
відсутність, без проведення фіксації
судового процесу, підтримала викладене
в позовній заяві, наполягала на
позовних вимогах, просила суд
задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач до судового засідання не
з’явився, причину неявки суду не
сповістив, про час та місце розгляду
справи завчасно повідомлявся, у
встановленому законом порядку,
заперечень до позовної заяви не надав,
тому, зі згоди позивача, суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням статті 224 ЦПК
України.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі за адресою, вважається,
що судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
чином.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв’язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224
ЦПК України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача, на підставі наявних у
справі доказів, без фіксації судового
процесу.

Всебічно та повно з’ясувавши
обставини справи, об’єктивно оцінивши
в сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного із
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред’явлено одним із подружжя.

Частиною другою ст. 112 СК України
встановлено, що суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного із них, інтересам їх
дітей.

З матеріалів справи вбачається, що
29.09.2007 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено шлюб, зареєстрований
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції України в Запорізькій області,
актовий запис № 503. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження.

Судом встановлено, на теперішній час
спільне господарство сторони не
ведуть, мешкають окремо, сімейних
відносин не підтримують, мають окремий
бюджет. Примирення та збереження сім’ї
неможливе.

Ураховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих, суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню, оскільки подальше спільне
життя подружжя і збереження сім'ї є
неможливим, так як фактично шлюбні
відносини між подружжям припинені і
шлюб між сторонами підлягає
розірванню.

Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила прізвище у
зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачем питання щодо
стягнення судових витрат з відповідача
не ставиться, суд залишає судові
витрати за позивачем.

Керуючись ст. 104, ч. 3 ст. 105, 110, 112,113 СК
України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215,224-226
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 29 вересня 2007 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Запорізького міського управління
юстиції України в Запорізькій області,
актовий запис № 503.

Залишити ОСОБА_1 її шлюбне прізвище
«Олексюк».

Рішення суду є документом, що
підтверджує факт розірвання шлюбу
судом після набрання ним законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
в 10-денний строк з дня отримання
заочного рішення.

Суддя:

Ю.В.Апаллонова