Березівський районний суд Одеської
Справа № 1504/1346/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 р.
м.
Березівка

Березівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського
С.Й.,

при секретарях Гораку І.В., Ткачук
В.В., Козубенко О.О.,

за участю адвокатів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Про
визнання заповіту недійсним»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із
цим позовом просив визнати недійсним
заповіт, складений 20 березня 2012 р.
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, посвідчений
приватним нотаріусом Березівського
районного нотаріального округу
Одеської області.

На обґрунтування поданого позову
позивач посилався на хвороби батька
через які він щодня приймав різні
медичні препарати які впливали на його
свідомість та нервову систему. Крім
цього він зловживав алкогольними
напоями. Останні місяці свого життя
перед смертю 04.05.12 р. батько знаходився
під впливом як лікарських препаратів
та і алкоголю у зв'язку з чим у батька
спостерігався процес психічного
розладу, фактично він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними коли складав заповіт на
ім'я відповідачки 20 березня 12 р..

Відповідачка проти позову
заперечувала. Посилалась на те, що її
чоловік дійсно перед смертю 04.05.12 р.
хворів, але хвороба не була пов'язана із
його психічною діяльністю, препарати,
які впливають на його свідомість та
нервову систему він не приймав, а
алкоголь не вживав. Він був повністю
адекватний і міг усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
Заповіт від 20 березня 2012 р. був
складений ним цілком свідомо по його
добрій волі та власному бажанню.

У судовому засіданні було
встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1., що було зареєстровано
відділом ДРАЦС Березівського РУЮ
Одеської області, а.з.83, свідоцтво про
народження НОМЕР_1. Його батьками були
записані ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 23
червня 2009 р. склав заповіт, яким усе
його майно, що буде належати йому на
день смерті, де б воно не знаходилось і
з чого б воно не складалось, у тому
числі нежитлову будівлю - авто будинок,
що розташований за адресою АДРЕСА_1, а
також все те, на що він за законом буде
мати право заповідав ОСОБА_3. Заповіт
був посвідчений державним нотаріусом
Березівської державної нотаріальної
контори, зареєстровано у реєстрі за
№381.

24 травня 2011 р. ОСОБА_5 уклав
довіреність, за якою уповноважив свого
сина ОСОБА_3 представляти його інтереси
з питань пов'язаних з веденням
підприємницької діяльності..
Довіреність була посвідчена приватним
нотаріусом Березівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстровано у реєстрі за №835.

20 березня 2012 р. ОСОБА_5 уклав
заповіт. за яким усе його майно, де б
воно не було та з чого б воно не
складалось і взагалі все те. що йому
належатиме на день смерті і на що за
законом він має право він заповідав
ОСОБА_4. Заповіт був посвідчений ОСОБА_6
приватним нотаріусом Березівського
районного нотаріального округу,
зареєстровано у реєстрі за №229.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - помер, що
було зареєстровано Відділом ДРАЦС
Березівського РУЮ Одеської області,
а.з. №42, свідоцтво про смерть НОМЕР_2.

Допитана у судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 показала суду, що працює
приватним нотаріусом у Березівському
нотаріальному окрузі. Спадкодавець
ОСОБА_5 на час складання заповіту 20.03.12
р. всі свої дії розумів та підписав
заповіт власноручно.

Допитаний у судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 показав суду, що
перебував із ОСОБА_5 тривалий час у
дружніх стосунках. Знає про
«залежність померлого від алкоголю»,
та проблеми у відносинах із дружиною,
відповідачкою по справі. При цьому
свідок зазначав, що ОСОБА_5 час перед
смертю був морально подавлений у нього
неодноразово виникало бажання
закінчити своє життя самогубством.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 показала суду, що працює на
посаді лікаря психіатра Березівської
ЦРЛ. ОСОБА_5 на обліку у неї як психічно
хворий не був і за допомогою не
звертався.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_9 показала суду. що з родиною
ОСОБА_5 тривалий час перебувала у
дружніх стосунках. За деякий час перед
своєю смертю ОСОБА_5 прохав її взяти всі
документи на станцію технічного
обслуговування та все його майно до
себе на зберігання, посилаючись на те.
що їх можуть у нього вкрасти. Також
свідок зазначала, що ОСОБА_5 складав
заповіт на ім'я свого сина позивача по
справі ОСОБА_3.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 пояснила суду, що є родичкою
сторін по справі. ОСОБА_5 останнім часом
перед смертю був у постійному
алкогольному сп'янінні. Також, часто у
стані сп'яніння була і його дружина
ОСОБА_4. Вони між собою часто сварились
з приводу вчинків молодшого сина
ОСОБА_11.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 пояснив суду, що є лікарем
інфекціоністом Березівської ЦРЛ,
тривалий час наглядав за ОСОБА_5 на його
прохання. При цьому ОСОБА_5 також
перебував під наглядом у його
відділенні. Приймав відповідні
препарати. Крім цього свідок посилався
на вживання ОСОБА_5 спиртного.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 показав суду, що є працівником
станції технічного обслуговування, яка
належала на праві власності ОСОБА_5 до
його смерті. Свідок зазначав, що перед
смертю ОСОБА_5 постійно сварився із
дружиною ОСОБА_4 та постійно вживав
алкоголь. Також, посилався на те, що у
ОСОБА_5 були часті зміни настрою, він
був неадекватний у своїх діях та
вчинках.

Допитаний у судовому засіданні свідок
ОСОБА_14 показав суду, що є працівником
станції технічного обслуговування, яка
належала на праві власності ОСОБА_5
Свідок вказував, що ОСОБА_5 мав проблеми
через вживання алкоголю. Також, у нього
були проблеми з меншим сином ОСОБА_11, у
зв'язку з його вчинками та дружиною
ОСОБА_4 з цього приводу.

У зв'язку з необхідністю в з'ясуванні по
справі обставин, що потребують
спеціальних знань, ухвалою суду від 25
грудня 2013 р. по справі була призначена
комісійна посмертна, комплексна судова
психолого - психіатрична експертиза.

При цьому, з урахуванням того, що ОСОБА_5
на обліку у лікаря психіатра не був і за
допомогою з приводу психічних розладів
не звертався до комісії експертів були
поставлені також і конкретні запитання
експерту психологу.

Згідно акту №184 від 16 квітня 2014 р.
експертна комісія дійшла до висновку,
що склад відображених у медичній
документації, нозологічних форм
захворювання, визначали у померлого
ОСОБА_5 на час укладення ним 20 березня
2012 р. заповіту відмічених психічних
розладів з кваліфікуючими ознаками
психоорганічного синдрому на фоні
інтоксикаційного синдрому, в наслідок
хронічного алкоголізму 3-ї стадії,
алкогольного цирозу печінки,
атеросклерозу сосудів головного мозку
у виді стійкого когнітивного порушення
з емоційною нестійкістю та втратою
критичних та прогностичних функцій, що
абсолютно виключає можливість до
вільного волевиявлення особи, його
спосібність визначати, організовувати,
усвідомлювати свої дії та їхні правові
наслідки, на час вчинення правової дії.
Згідно діючому міжнародному
діагностичному стандарту по МКБ-10
актуальний юридичний релевантний стан
ОСОБА_5 слід розцінювати як розлад
психіки і поведінки, в наслідок
вживання психоактивних речовин
(алкоголь), кінцева (третя) стадія
залежності, з стійким
інтелектуально-мнестичним зниженням,
вираженими емоційно вольовими
порушеннями у виді стійкого,
вираженого психоорганічного синдрому,
інтоксикаційного ґенезу (F 10.741 по МКБ
-10), що абсолютно позбавляло ОСОБА_5
спосібності усвідомлювати значення
своїх дій і керувати ними у момент
укладення заповіту від 20 березня 2012 р..

Вивчивши справу, заслухавши пояснення
сторін, їхніх представників, допитавши
свідків, на підставі наданих доказів і
доведення їхньої переконливості суд
дійшов до наступного.

Згідно ч.1 ст.225 ЦК України правочин,
який дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а у
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Як встановлено у судовому засіданні
стан ОСОБА_5 слід розцінювати як розлад
психіки і поведінки, в наслідок
вживання психоактивних речовин
(алкоголь), кінцева (третя) стадія
залежності, з стійким
інтелектуально-мнестичним зниженням,
вираженими емоційно вольовими
порушеннями у виді стійкого,
вираженого психоорганічного синдрому,
інтоксикаційного ґенезу (F 10.741 по МКБ
-10), що абсолютно позбавляло ОСОБА_5
спосібності усвідомлювати значення
своїх дій і керувати ними у момент
укладення заповіту 20 березня 2012 р..

При цьому як було зазначено експертом
психологом ОСОБА_5 як людина
характеризувався як слабовольний,
м'який, не здатний до відстоювання
своїх границь, протидії чужої волі,
залежності, впливовості від сторонніх
осіб, інертності нерішучості,
зниженням
інтелектуально-мнестических,
критичних, прогностичних і
контролюючих функцій, які з
урахуванням специфіки і складності
його соціально-правової ситуації
впливати на його поведінку та
можливість вільно волевиявити свої
наміри, що у період підписання заповіту
20.03.12 р. є за своєю логікою суперечливим
до його сімейної ситуації що склалась
та об'єктивним життєвим обставинам, що
у свою чергу свідчить про те, що станом
на час підписання заповіту він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Також, у судовому засіданні було
встановлено, що свідки ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 вказували на вживання
до смерті ОСОБА_5 алкоголем, що значно
посилилось у останні місяці його життя.
Дані обставини були кваліфіковані
комісією експертів як хронічний
алкоголізм 3 стадії, що у свою чергу
значно впливало на можливість померлим
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним та відповідати його
внутрішній волі.

При цьому суд враховує показання
нотаріуса з приводу поведінки ОСОБА_5
під час підписання заповіту. Однак, суд
вважає, що як зазначено у висновку
експертів №184 від 16 квітня 2014 р. у осіб з
хворобами аналогійні тим, що страждав
ОСОБА_5 може зберігатись зовнішня
упорядкованість поведінки з
автоматизацією поведінкових реакцій.
Такий хворий може відповідати на
прості запитання, підтверджуючи свою
волю і складаючи при цьому враження
цілком дієздатної і усвідомлюючої свої
дії особи.

На думку суду по справі позивачем
надані всі необхідні докази які
свідчать про те, що на час складання
заповіту 20 березня 2012 р. його батько
ОСОБА_5 мав розлади вольової функції і
вільної регуляції поведінки, а також
розлади критичної та прогностичної
функції, що має важливість при оцінки
ним спосібності усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.
При цьому основною ознакою деградації
особи ОСОБА_5 є алкогольний цироз
печінки, яким він страждав перед смертю
і який особливо у кінцевих стадіях його
прояву надає психічні розлади
пов'язані із інтоксикацією центральної
нервової системи.

З огляду на все вищенаведене суд
вважає, що права позивача є порушеними
у зв'язку з чим він підлягає судовому
захисту, а відповідно з чим заповіт,
укладений 20 березня 2012 р. ОСОБА_5, та
посвідчений приватним нотаріусом
Березівського районного нотаріального
округу - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Про визнання
заповіту недійсним» - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт, складений 20
березня 2012 р. ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Березівського районного нотаріального
округу Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду одеської області
через Березівський районний суд
одеської області.

Суддя:________________________________________________________