Провадження № 2/344/4799/14
У Х В А Л А

05 грудня 2014

м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бородовського
С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши мирову угоду в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

до Івано-Франківського міського суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2
про стягнення коштів. В позові вказано,
що 05/09/2013 р. позивач передав, а
відповідачка отримала від нього позику
в сумі 40000 гривень на строк до 05/09/2014 р.

24/11/2014 р. відповідач подала суду мирову
угоду між нею та позивачем, яку просила
суд затвердити.

Позивач також подав суду заяву про
затвердження мирової угоди між ним та
відповідачкою, яку підтримав в
судовому засіданні та просив
задовольнити.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до Івано-Франківського
міського суду з позовом до
відповідачки про стягнення з неї
грошових коштів у зв`язку з
неповерненням відповідачкою позики,
яку вона отримала 05/09/2013 року в сумі 40000
гривень до 05/09/2014 р.Предметом спору є
грошові кошти. Підставою позову є
невиконання відповідачкою обов`язків з
договору позики.

Строни просять суд затвердити мирову
угоду від 05/11/2014 р., відповідно до змісту
якої відповідачка передає позивачеві
транспортний засіб Мерседес-Бенц Е320 1994
року випуску АТ 9969АР у власність
позивача.

Вирішуючи питання щодо затвердження
мирової угоди, суд враховує, що одним із
способів врегулювання спору між
сторонами судової справи є укладення
мирової угоди. Мирова угода - це угода
сторін, в якій вони викладають
прийнятний для них варіант вирішення
судової справи, розподіляють спірні
права та обовязки, або відмовляються
від таких шляхом досягнення
компромісу. Наслідком затвердження
мирової угоди судом є припинення
провадження по справі, а також
встановлення, припинення чи зміна прав
та обовязків для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України,
мирова угода укладається сторонами з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обовязків сторін та
предмета позову.

Вирішуючи питання щодо затвердження
мирової угоди, суд має з'ясувати чи не
суперечать умови мирової угоди вимогам
закону, не порушують права третіх осіб.

Відповідно до процесуального закону
предмет мирової угоди не є самостійним,
а обмежується предметом спору у
конкретній цивільній справі.

Так транспортний засіб, який є
предметом мирової угоди не є предметом
спору за позовом. Відповідно права щодо
нього не можуть вирішуватись в цьому
спорі.

Фактично сторони просять суд не про
затвердження мирової угоди, а про
посвідчення їх договору
купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до п. 5 ст. 656 ЦК України
особливості договору купівлі-продажу
окремих видів майна можуть
встановлюватися законом.

Тому сторонами не враховано, що мирова
угода не є правочином, який вчинюється
за загальними правилами цивільного
законодавства, а мирова угода є
різновидом припинення спору в межах
предмету спору, який визначений в
позові.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо
вона не відповідає закону, або за своїм
змістом вона є такою, що не може бути
виконана у відповідності з її умовами,
або якщо така угода остаточно не
вирішує спору чи може призвести до
виникнення нового спору. Мирова угода
не може вирішувати питання про права і
обовязки сторін, які можуть виникнути у
майбутньому, а також стосуватися прав і
обовязків інших юридичних чи фізичних
осіб, які не беруть участі у справі, або,
хоча й беруть таку участь, але не є
учасниками мирової угоди. Укладення
мирової угоди неможливе і в тих
випадках, коли ті чи інші відносини
одночасно врегульовані законом і не
можуть змінюватись волевиявленням
сторін. Умови мирової угоди повинні
безпосередньо стосуватися предмета
позову, що виключає зазначення в ній
дій, коштів чи майна, які не відносяться
до предмету спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду не надано жодного доказу того, що
відповідачка є власником
транспортного засобу і взагалі може
ним розпоряджатись, а також того, що
вона є одноосібним власником
автомобіля.

Суду не надано доказу, що мирова угода
не порушує права третіх осіб,
кредиторів відповідачки чи інших
співвласників.

При цьому відповідно до Закону України
“Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень” сторони не
надали суду доказу того, що автомобіль
відповідачки не є предметом будь-якого
обтяження.

Сторони не надали суду доказів того, що
вказаною мировою угодою вони не мають
наміру вивести з-під обтяження та
заборони відчуження майно
відповідачки.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах,
наданих їй договором або актами
цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України вказано, що при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб.

В п. 3 ст. 13 ЦК України вказано, що не
допускаються дії особи, що вчиняються з
наміром завдати шкоди іншій особі, а
також зловживання правом в інших
формах.

Відповідно до п. 4 ст. 13 ЦК України при
здійсненні цивільних прав особа
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

В п. 6 ст. 13 ЦК України вказано, що у разі
недодержання особою при здійсненні
своїх прав вимог, які встановлені
частинами другою - п'ятою цієї статті,
суд може зобов'язати її припинити
зловживання своїми правами, а також
застосувати інші наслідки, встановлені
законом.

В п. 3 ст. 16 ЦК України зазначено, що суд
може відмовити у захисті цивільного
права та інтересу особи в разі
порушення нею положень частин другої -
п'ятої статті 13 цього Кодексу.

За положеннями ч. 5 ст. 175 ЦПК України
якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди.

Враховуючи зазначене, суд вважає у
задоволенні вищевказаної заяви щодо
затвердження мирової угоди відмовити.

Керуючись ст. 175 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

у визнанні мирової угоди відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо
від рішення суду.

Головуючий

С.О.
Бородовський