Справа № 525/1199/14-ц
Провадження № 2/525/439/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2014 року Великобагачанський
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого – судді
Хоролець В.В.

при секретарі -
Пилипенко П.І.

з участю позивача прокурора –
Шарайкіна О.В.

відповідачів – ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Велика Багачка
Полтавської області цивільну справу за
позовом прокурора Великобагачанського
району Полтавської області в інтересах
держави в особі Бюджетно-фінансового
управління Полтавської міської ради та
Дитячої міської клінічної лікарні м.
Полтави до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, -

в с т а н о в и в :

З позову прокурора
Великобагачанського району
Полтавської області вбачається, що
Великобагачанським районним судом
Полтавської області 08.10.2014 року у
справі № 525/729/14-к по обвинуваченню
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України
винесено ухвалу про звільнення ОСОБА_3
та ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв’язку зі зміною
обстановки в порядку ст. 48 КК України.
Додатковою ухвалою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 15.10.2014 року
цивільний позов прокурора у
вищевказаному кримінальному
провадженні про відшкодування витрат
на стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину залишено без
розгляду та роз’яснено можливість
пред’явити вказаний позов у порядку
цивільного судочинства у
відповідності до ст. 128 КПК України.

Як вказує у позові прокурор,
матеріалами вищевказаного
кримінального провадження та ухвалою
Великобагачанського районного суду
Полтавської області від 08.10.2014 року
доведено, що 14.02.2014 року близько 22 год.,
знаходячись в громадському місці, а
саме поблизу магазину "Зустріч" в с.
Кротівщина Великобагачанського району
Полтавської області ОСОБА_3, у групі з
ОСОБА_1, безпричинно, з хуліганських
спонукань, грубо порушуючи громадський
порядок в частині спокійних умов
відпочинку людей, проявляючи явну
неповагу до суспільства, що виразилось
в ігноруванні елементарних правил
поведінки, моральності та
добропристойності, в присутності
сторонніх підійшла до неповнолітньої
ОСОБА_4, після чого з особливою
зухвалістю останній численні удари
руками та ногами в різні частини тіла.
Внаслідок чого у ОСОБА_4 були виявленні
тілесні ушкодження у виді: закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, гематоми м’яких
тканин з субкон’юктивальним
крововиливом правого ока та саден
шкіри голови, обличчя, які у своїй
сукупності є легкими тілесними
ушкодженнями, що спричинили
короткочасний розлад здоров’я. З
діагнозом закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку,
правобічна параорбітальна гематома,
множинні садна потерпіла ОСОБА_4
знаходилась на стаціонарному
лікуванні у Дитячій міській клінічній
лікарні м. Полтави у період часу з 15.02.2014
року по 28.02.2014 року (тобто всього 13
ліжко-днів).

Прокурор зазначає в позові про те, що з
довідок № 482 від 14.03.2014 р., № 481 від 14.03.2014
р. та розрахунків, зроблених
лікувальним закладом за період
стаціонарного лікування ОСОБА_4 –
Дитячою міською клінічною лікарнею,
яка фінансується через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Полтавській області
вбачається, що на лікування потерпілої
ОСОБА_4 з міського бюджету витрачено
кошти у сумі 2461 грн. 46 коп., у тому числі
медикаменти за рахунок лікувального
закладу – у сумі 94 грн.16 коп.

ОСОБА_1 народилась 31.03.1997 року та є
неповнолітньою, тому згідно ст. 1179 ЦК
України відповідає за завдану нею
шкоду самостійно на загальних
підставах. У разі відсутності у
неповнолітньої особи майна,
достатнього для відшкодування
завданої нею шкоди, ця шкода
відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її
батьками, зокрема, матір’ю ОСОБА_1 –
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки
фінансування закладу охорони
здоров’я, зокрема, Дитячої міської
клінічної лікарні м. Полтави
здійснюється з місцевого бюджету м.
Полтава, у формуванні якого приймає
участь і держава, тому, як вказує
прокурор, вбачаються порушення
державних інтересів, оскільки
стаціонарне лікуванням потерпілої
здійснювалось за рахунок коштів
бюджету Полтавської міської ради.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, положення ст.ст.1179,1190,1206 ЦК
України та ч. 4 ст. 36-1 Закону України
«Про прокуратуру», прокурор
Великобагачанського району
Полтавської області звернувся до суду
в інтересах держави в особі
бюджетно-фінансового управління
Полтавської міської ради та Дитячої
міської клінічної лікарні м. Полтави з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення солідарно з вищевказаних
осіб коштів в сумі 2461 грн.46 коп., що були
затрачені на стаціонарне лікування
потерпілої від злочину ОСОБА_4
(а.с.а.с.1-2).

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 заявлені позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, в
своїх поясненнях посилався на
обставини, що викладені в позові і
просив позов прокурора
Великобагачанського району
Полтавської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про відшкодування витрат на
лікування особи, яка потерпіла від
злочину ОСОБА_4 задовольнити.

Представники
бюджетно-фінансового управління
Полтавської міської ради та Дитячої
міської клінічної лікарні м. Полтава в
судове засідання не з’явились, від них
надійшли клопотання про розгляд справи
у відсутність їх представників,
просили позов прокурора задовольнити
(а.с.а.с.28,31,49).

Відповідачі - неповнолітня
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, її мати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідач ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в судовому засіданні 21.11.2014
року позовні вимог прокурора
Великобагачанського району про
стягнення коштів на стаціонарне
лікування потерпілої від злочину
ОСОБА_4 визнали у повному обсязі і не
заперечили проти його задоволення.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України “у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності передбачених законом
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.”

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача - прокурора
прокуратури Великобагачанського
району ОСОБА_5, пояснення відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши
письмові докази по справі, надані
особами, що беруть участь у справі на
засадах змагальності та
диспозитивності, та всі докази в їх
сукупності і давши їм належну оцінку,
приходить до висновку, що позов
прокурора Великобагачанського району
Полтавської області в інтересах
держави в особі Бюджетно-фінансового
управління Полтавської міської ради та
Дитячої міської клінічної лікарні м.
Полтави до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину підлягає задоволенню, виходячи
з таких підстав.

Згідно ст.121 Конституції України на
прокуратуру України покладається
представництво інтересів громадян або
держави в суді у випадках, встановлених
законом.

У випадках, встановлених
законом, до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб, або державні чи суспільні
інтереси (ч.2 ст.3 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України,
прокурор, який звертається до суду в
інтересах держави, в заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави та обґрунтовує
необхідність їх захисту.

Статтею 36-1 Закону України «Про
прокуратуру» визначено, що підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.
При цьому, згідно ч.4 ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру»
представництво інтересів держави
здійснюється прокурором також на
підставі заподіяння державі шкоди
внаслідок вчинення кримінального
правопорушення чи іншого суспільно
небезпечного діяння, передбаченого
законом про кримінальну
відповідальність.

Також, Рішенням Конституційного Суду
України від 08.04.1999 року визначено, що
прокуратура уповноважена подавати
позовні заяви в інтересах держави в
особі органів місцевого
самоврядування, якщо спірні відносини
пов’язані з виконанням органами
місцевого самоврядування делегованих
їм законом повноважень органів
виконавчої влади.

Предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи (причини пропуску
строку позовної давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що 14.02.2014 року
близько 22 год., знаходячись в
громадському місці, а саме поблизу
магазину "Зустріч" в с. Кротівщина
Великобагачанського району
Полтавської області ОСОБА_3, у групі з
ОСОБА_1, безпричинно, з хуліганських
спонукань, грубо порушуючи громадський
порядок в частині спокійних умов
відпочинку людей, проявляючи явну
неповагу до суспільства, що виразилось
в ігноруванні елементарних правил
поведінки, моральності та
добропристойності, в присутності
сторонніх підійшла до неповнолітньої
ОСОБА_4, після чого з особливою
зухвалістю останній численні удари
руками та ногами в різні частини тіла.
Внаслідок чого у ОСОБА_4 були виявленні
тілесні ушкодження у виді: закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, гематоми м’яких
тканин з субкон’юктивальним
крововиливом правого ока та саден
шкіри голови, обличчя, які у своїй
сукупності є легкими тілесними
ушкодженнями, що спричинили
короткочасний розлад здоров’я.
Ухвалою Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 08.10.2014
року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6 звільнено від
кримінальної відповідальності у
зв’язку зі зміною обстановки, а
кримінальне провадження щодо даних
осіб за ч.2 ст.296 КК України на підставі
ст.48 КК України закрите у зв’язку зі
зміною обстановки (а.с.а.с.5-6).

Ухвалою Великобагачанського районного
суду Полтавської області від 15.10.2014
року цивільний позов прокурора
Великобагачанського району
Полтавської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину ОСОБА_4 залишено
без розгляду, роз’яснено можливість
подати даний позов в порядку
цивільного судочинства (а.с.7).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ст.57
ЦПК).

Кожна сторона зобов’язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір (ст.60 ЦПК України).

З матеріалів справи та довідки Дитячої
міської клінічної лікарні м. Полтави
№482 від 14.03.2014 року вбачається, що
потерпіла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
проходила лікування в хірургічному
відділенні Дитячій міській клінічній
лікарні м. Полтави у період часу з 15.02.2014
року по 28.02.2014 року (всього 13 ліжко-днів)
з діагнозом закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку, множині
садна, гематоми голови, повік обох очей,
субкон’юктивальний крововилив
правого ока (а.с.3). При цьому, з
розрахунку витрат закладу охорони
здоров’я на стаціонарне лікування
хворої ОСОБА_4 вбачається, що за
вищевказаний період з міського бюджету
витрачено кошти на ці цілі на загальну
суму 2461 грн.46 коп., у тому числі
медикаменти за рахунок лікувального
закладу – 94 грн.16 коп. (а.с.3). Ці
обставини визнаються відповідачами
справі, про що вони зазначили в
судовому засіданні 21.11.2014 року.

Згідно ч.1 ст.1206 Цивільного Кодексу
України, особа, яка вчинила злочин,
зобов’язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров’я на
лікування потерпілого від цього
злочину. У відповідності до вимог ч.3
ст.1206 цього Кодексу, якщо лікування
проводилося закладом охорони
здоров’я, що є у державній власності
або у власності територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету.

Оскільки фінансування закладу охорони
здоров’я, зокрема, Дитячої міської
клінічної лікарні м. Полтави
здійснюється з місцевого бюджету м.
Полтави, у формуванні якого приймає
участь і держава, тому вбачаються
порушення державних інтересів,
оскільки лікуванням потерпілої
здійснювалось за рахунок коштів
бюджету Полтавської міської ради.

Відповідач у справі ОСОБА_1 народилась
31.03.1997 року і є неповнолітньою особою,
однак, у неї відсутнє на праві
власності будь-яке майно та
самостійний дохід (а.с.а.с.34-36,37-38), тому,
відповідно до положень ч.2 ст.1179 ЦК
України, заподіяна нею шкода в повному
обсязі повинна бути відшкодована її
батьками, зокрема, матір’ю ОСОБА_1 –
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є відповідачем
у справі.

Згідно ч.1 ст.1190 ЦК України, особи,
спільними діями яких було завдано
шкоди, несуть солідарну
відповідальність.

Отже, виходячи з системного аналізу
наданих сторонами доказів у справі та з
урахуванням положень ч.4 ст.61 ЦПК
України та норм ст.ст.1179,1190 ЦК та ст.1206
ЦК України суд приходить до висновку,
що дійсно вказаними вище закладом
охорони здоров’я (Дитячою міською
клінічною лікарнею м. Полтави)
затрачені кошти на лікування
потерпілої від злочину, передбаченого
ч.2 ст.296 КК України, вчиненого ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 – ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і
вартість цих витрат за рахунок коштів
місцевого бюджету (2461 грн.46 коп.)
вбачається з належних письмових
доказів у справі та проведеного
розрахунку лікарняного закладу та
визнається відповідачами у справі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 При цьому суд
враховує, що оскільки бюджетне
фінансування Дитячої міської
клінічної лікарні м. Полтави
здійснюється з місцевого бюджету, у
формуванні якого приймає участь і
держава, тому вбачається порушення
державних інтересів, за захистом яких
звернувся до суду прокурор
Великобагачанського району
Полтавської області в межах даного
позову, адже лікуванням вказаної
потерпілої ОСОБА_4 заподіяно шкоду
інтересам держави, так як здійснені
зайві витрати з місцевого бюджету, які
на даний час залишилися не
відшкодованими винними особами;
ненадходження (неповернення) сум за
лікування потерпілої впливає на
наповнюваність бюджету, а відповідно
завдається шкода державним інтересам.
Таким чином, виходячи з положень
ст.ст.1179,1190 ЦК України стягнення з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
витрат на стаціонарне лікування
потерпілої від злочину ОСОБА_4 в сумі 2461
грн.46 коп. повинно бути проведене в
солідарному порядку.

У відповідності до ч.1 ст.174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи. Згідно ч.4
ст.174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
передбачених законом підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.
Аналізуючи безпосередньо визнання
відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
позовних вимог прокурора
Великобагачанського району про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину в судовому засіданні 21.11.2014
року з позиції ч.4 ст.174 ЦПК України суд,
виходячи з меж та суті заявлених
позовних вимог та правовідносин, що
виникли між сторонами, і з урахуванням
досліджених матеріалів справи, приймає
визнання відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2
(яка відповідає за шкоду в силу ч.2 ст.1179
ЦК України) та ОСОБА_3 позову прокурора
Великобагачанського району до нього,
оскільки це визнання позовних вимог є
процесуальним правом відповідачів,
виходячи з ч.2 ст.31 та ст.174 ЦПК України,
не суперечить закону і не порушує
права, свободи та інтереси інших осіб.

За загальним правилом ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Згідно ч.3 цієї статті, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Отже, враховуючи, що прокурор при
зверненні до суду звільнений від
сплати судового збору згідно Закону
України «Про судовий збір» і його
позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволені у повному
обсязі, судові витрати по справі
підлягають стягненню в дохід держави з
відповідачів у справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у рівних частках.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч.2 ст.1179, ст.1190, ст.ст.ч.1,3 ст.1206
ЦК України, ст.ст.3,4,10,11,45,57,58,60,ч.4 ст.61,
ст.88,ч.ч.1,4 ст.174,ст.ст.179,212-215 ЦПК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги прокурора
Великобагачанського району
Полтавської області в інтересах
держави в особі Бюджетно-фінансового
управління Полтавської міської ради та
Дитячої міської клінічної лікарні м.
Полтави до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код суду
невідомий, жительки с. Скибівщина
Великобагачанського району
Полтавської області, що навчається в
Полтавському кооперативному
технікумі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки
с. Скибівщина Великобагачанського
району Полтавської області, працюючої
в СФГ «Грентознавець» та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, жительки с. Кротівщина
Великобагачанського району
Полтавської області, не працюючої на
користь дитячої міської клінічної
лікарні м. Полтави (м. Полтава, пров.
Рибальський, 10 а) кошти в сумі 2461 (дві
тисячі чотириста шістдесят одну) грн.46
коп., що затрачені на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_4, які
зарахувати на розрахунковий рахунок
№6766, , МФО 831019 ГУ ДКСУ у
Полтавській області.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код суду
невідомий, жительки с. Скибівщина
Великобагачанського району
Полтавської області, що навчається в
Полтавському кооперативному
технікумі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, жительки
с. Скибівщина Великобагачанського
району Полтавської області, працюючої
в СФГ «Грентознавець» та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код
НОМЕР_2, жительки с. Кротівщина
Великобагачанського району
Полтавської області, не працюючої,
судові витрати (судовий збір) на
користь держави в сумі 243 (двісті сорок
три) грн.60 коп., по 81 (вісімдесят одній)
грн. 20 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Повний текст рішення
складений 24.11.2014 року.

Суддя