АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Коробенко
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа Приватне акціонерне
товариство «Футбольний клуб «Шахтар»
(Донецьк)» про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особа Приватне акціонерне
товариство «Футбольний клуб «Шахтар»
(Донецьк)» про стягнення аліментів -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 заборгованість із
сплати аліментів за договором про
участь у вихованні та утриманні дитини
від 13.07.2011 року за червень, липень,
серпень, вересень та жовтень 2014 року в
сумі 202 501,80 грн., посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13
липня 2011 року між позивачем та
відповідачем був укладений
нотаріально посвідчений Договір про
участь у вихованні та утриманні їх
спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язався у добровільному порядку
щомісячно до 15 числа поточного місяця
сплачувати позивачу грошові кошти у
розмірі 27/100 від його заробітку,
зокрема: від суми заробітної плати, яку
відповідач отримує за основним місцем
роботи, за відрахуванням сум податків
та інших платежів.

Позивач зазначає, що відповідач працює
генеральним директором ПрАТ
«Футбольний клуб «Шахтар» (Донецьк)» і
в період з 01.01.2011 року до квітня 2013 року
відповідач виплачував їй згідно з
договором аліменти в розмірі 40 500
гривень, і це становило 27% від його
заробітної плати в розмірі 150 000
гривень.

В подальшому, як вказує позивач, їй
стало відомо, що на підставі наказу
№173-ок від 07.06.2013 року заробітна плата
відповідача з 01.07.2013 року з 150 001,32 грн.
була зменшена в 2,35 рази - до 64 433,42 грн.
При цьому трудовий контракт між
відповідачем та ПрАТ «ФК «Шахтар»
(Донецьк)» взагалі не укладався.

Позивач наполягає на тому, що зменшення
заробітної плати Відповідача, який
працює генеральним директором
акціонерного товариства, на підставі
наказу є протиправним, оскільки
питання заробітної плати члена
виконавчого органу в акціонерному
товаристві мають визначатись виключно
контрактом.

За таких обставин позивач вважає, що
зменшення заробітної плати
відповідача було протиправним, і
розмір аліментів має розраховуватись
із заробітної плати в розмірі 150
001,32 гривень.

У зв'язку з цим позивач, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
по сплаті аліментів з розрахунку 40 500,36
гривень на місяць за період з червня по
жовтень 2014 року, що становить загальну
суму в розмірі 202 501,80 гривень. Фактично
виплачені відповідачем за цей час
кошти у розмірі 92 588 гривень
позивач просить вважати погашенням
заборгованості по сплаті аліментів за
минулий час, оскільки з березня 2013 року
по лютий 2014 рік відповідач аліментних
платежів не здійснював.

Судом встановлено, що 29 березня 2002 року
між позивачем та відповідачем
зареєстровано шлюб.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась
донька ОСОБА_4.

13 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було укладено нотаріально посвідчений
договір про участь у вихованні та
утриманні дитини. (а.с.11-14).

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 26 липня 2011 року
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
розірвано.(а.с.15).

30 липня 2013 ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням
шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до п.2 Договору від
13.07.2011року, сторони погодили, що на
утримання дитини батько-ОСОБА_3
зобов'язується в добровільному порядку
щомісячно, до 15 числа поточного місяця
сплачувати матері-ОСОБА_1. грошові
кошти у розмірі 27/100 від його заробітку.
Сторони домовились, що у якості суми
заробітку для розрахунку аліментів
Сторони приймають суму заробітної
плати, яку батько отримує за основним
місцем роботи, за відрахуванням сум
податків та інших обов'язкових
платежів.

З довідки ПрАТ «Футбольний клуб
«Шахтар» (Донецьк)» вбачається, що з 01
липня 2013 року заробітна плата ОСОБА_3 за
вирахуванням податків становила 64 433,42
грн. в місяць.(а.с.71).

Як вбачається з виписки по картковому
рахунку ОСОБА_1 відповідачем були
сплачені аліменти за червень 2014 року в
розмірі 23 000 гривень, за липень-жовтень
2014 року - в розмірі 17 397,00 гривень
щомісяця, що відповідає розміру
зобов'язань ОСОБА_3 за Договором від
13.07.2011 року (64 433,42 : 10 х 27 = 17 396, 75
грн.).(а.с.85-88).

Крім цього, представник позивача
підтвердив суду апеляційної інстанції,
що відповідач починаючи з червня 2014
року по жовтень 2014 року сплачував
позивачу аліменти в розмірі 17 397,00 грн.
за кожен місяць, що становить 27/100 від
його заробітку на теперішній час
відповідно до п. 2 Договору від 13.07.2011
року про участь у вихованні дитини.

Також, судом першої інстанції вірно
встановлено той факт, що у платежах,
здійснених протягом червня-жовтня 2014
року в якості призначення платежу
зазначався місяць, за який сплачувався
кожний платіж, а тому підстав для їх
віднесення в рахунок погашення
заборгованості за попередні періоди
немає, в тому числі у зв'язку з тим, що
сама наявність такої заборгованості
судом не встановлювалася та не є
предметом позову.

Доводи апеляційної скарги про
протиправність зменшення заробітної
плати відповідача за основним місцем
роботи, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки це не впливає на
правильність визначення розміру
аліментів у спірний період, оскільки
згідно з Договором від 13.07.2011 року
розмір аліментів розраховуються саме з
фактично отриманої відповідачем
заробітної плати. Крім цього,
представник позивача в суді
апеляційної інстанції підтвердив той
факт, що наказ №173-ок від 07.06.2013 року про
зменшення заробітної плати
відповідача ніким не оскаржено та він є
чинним.

Доказів відповідно до приписів статей
58-59 ЦПК України про те, що відповідач за
місцем основної роботи отримував
заробітну плату у більшому розмірі ніж
64 433 грн. 42 коп. ні суду першої інстанції,
ні суду апеляційної інстанції
позивачем не надано.

Згідно ст. 189 Сімейного кодексу України
батьки мають право укласти договір про
сплату аліментів на дитину, у якому
визначити розмір та строки виплати.
Умови договору не можуть порушувати
права дитини, які встановлені цим
Кодексом. Договір укладається у
письмовій формі і нотаріально
посвідчується.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між відповідачем та ПрАТ «Футбольний
клуб «Шахтар» (Донецьк)» обов'язково
має бути укладено контракт щодо
зменшення заробітної плати, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки ці
правовідносини не стосуються
договірних відносин щодо сплати
аліментів між позивачем та
відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
впливають на правильність ухваленого у
справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування

Керуючись ст.ст.303,304,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 листопада 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: