Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
Одеського регіонального управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному будівництву» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, який діє від імені
ОСОБА_5, на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 27 листопада
2013 року та рішення апеляційного суду
Одеської області від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Одеське регіональне
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному будівництву»
звернулося до суду з указаним позовом.
Зазначало, що ОСОБА_3 займав
посаду директора Одеського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний Фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву». У квітні 2009
року інспекційною групою Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України проводилась
перевірка цієї установи, якою були
виявлені порушення вимог закону у її
діяльності. У зв'язку з цим, на підставі
акта інспекції, комісією прийнято
постанову № 28/21-п від 21 травня 2009 року,
якою накладено на Одеське регіональне
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний Фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву» штраф у розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становило 1 700 грн. Сплачена
сума штрафу є майновою шкодою, яка
заподіяна відповідачем, як працівником
підприємства, внаслідок неналежного
виконання ним посадових обов'язків.
Посилаючись на викладене, позивач
просив стягнути з ОСОБА_3 на
відшкодування майнової шкоди кошти в
межах середньомісячного заробітку
останнього у розмірі 1 350 грн.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 листопада 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь Одеського регіонального
управління Державної спеціалізованої
фінансової установи «Державний фонд
сприяння молодіжному будівництву»
матеріальну шкоду у розмірі 1 350 грн.
Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 30 січня 2014 року резолютивну
частину рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 27
листопада 2013 року змінено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь Одеського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву» матеріальну
шкоду у розмірі 850 грн. У іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє
від імені ОСОБА_5, просить скасувати
оскаржувані рішення суду першої та
апеляційної інстанцій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
відповідальність за непроведення
внутрішнього фінансового моніторингу
в Ѕ частині має нести, крім відповідача,
і ОСОБА_5

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, Одеське регіональне управління
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному будівництву» звернулося в
суд з позовом про відшкодування шкоди
до ОСОБА_3

Позовних вимог до ОСОБА_5 позивач не
заявляв.

Таким чином, при вирішенні спору, суди
мали робити висновок щодо
матеріально-правових відносин сторін у
справі та обґрунтованості вимог щодо
відповідача, а не наявність підстав для
покладення відповідальності на інших
конкретних осіб і визначати розмір
відповідальності останніх.

Оскільки ОСОБА_5 участі у розгляді
справи не брав, суд апеляційної
інстанції не міг робити висновок щодо
його прав та обов'язків, зокрема про те,
чи має він нести відповідальність за
непроведення внутрішнього фінансового
моніторингу в Ѕ частині завданої
позивачу шкоди.

За таких обставин ухвалене у справі
рішення апеляційного суду, відповідно
до ст. 341 ЦПК України підлягає зміні
шляхом виключення із його
мотивувальної частини висновку про те,
що ОСОБА_5 має нести відповідальність в
Ѕ частині завданої шкоди.

Що ж стосується ухвал судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 лютого і 3 березня 2014 року,
які постановлені за результатами
розгляду касаційних скарг Одеського
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
«Державний фонд сприяння молодіжному
будівництву», ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 27 листопада 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
30 січня 2014 року, то підстави для
скасування чи зміни вказаних ухвал
відсутні, оскільки при розгляді
касаційної скарги ОСОБА_4, який діє від
імені ОСОБА_5, колегія суддів не змінює
рішення апеляційного суду по суті
вирішення ним апеляційної скарги і
ухваленого за результатами її розгляду
рішення, його законність в цій частині
не перевіряє.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 341 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від
імені ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 30 січня 2014 року змінити,
виключити із мотивувальної частини
зазначеного рішення висновок про те, що
ОСОБА_5 має нести відповідальність в Ѕ
частині завданої шкоди.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник