Справа № 466/1459/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2014 р.
Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
Ковальчука О.І.

при секретарі с/з
Кривяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовом Приватного
акціонерного товариства «Акціонерної
страхової компанії «ІНГО Україна» до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхової компанії
«Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення
коштів,-

встановив:

ПАТ «АСК ІНГО Україна» звернулося до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» грошові кошти у розмірі
24229,66 грн. та стягнути з ОСОБА_3 грошові
кошти у розмірі 500.00 грн. а також судові
витрати.

В обгрунтування позову посилається на
те, що 27.11.2013 року на перехресті вулиць
Музики-Бойчука у м. Львові сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів «Тойота Авенсіс» д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та
«Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4 Постановою
Шевченківського районного суду м.
Львова від 13.12.2013 року ОСОБА_3 була
визнана винною у скоєнні ДТП та
притягнута до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «Тойота
Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1 була
застрахована у ТДВ СК "Альфа-Гарант" на
підставі полісу АС/0403520 від 02.02.2013 року з
франшизою у розмірі 500.00 грн.

Транспортний засіб «Тойота Рав 4» д.н.з.
НОМЕР_2 був застрахованим від ризику
пошкодження внаслідок ДТП у ПрАТ АСК
"Інго Україна" на підставі договору
добровільного страхування № 640567333.13
від 19.04.2013 року. Згідно розділу 2
Договору - виплата страхового
відшкодування здійснюється без
вирахування зносу на деталі та вузли,
що підлягають заміні в ході
відновлювального ремонту
транспортного засобу.

Внаслідок вказаної ДТП застрахованому
у ПрАТ АСК «ІНГО Україна»
транспортному засобу було завдано
механічних пошкоджень. Згідно
рахунку-фактури № ПП00002203 від 05.12.2013
року, - вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Тойота Рав 4» д.н.з.
НОМЕР_2 складає 24729.66 грн. Згідно
висновку експертного
авто-товарознавчого дослідження № 70/13
від 09.12.2013 року - вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2, за умови
його проведення на СТО офіційного
дилера, складає 25121.17 грн. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Тойота Рав 4» р.н. НОМЕР_2, з урахуванням
значення коефіцієнта фізичного зносу,
складає 25121.17 грн.

Визначивши розмір завданої шкоди у
встановленому Законом порядку позивач,
керуючись умовами договору
добровільного страхування, здійснив
виплату страхового відшкодування
власнику пошкодженого транспортного
засобу у розмірі 24729.66 грн., шляхом
оплати вартості ремонтних робіт, що
підтверджується страховим актом № 107090
від 16.12.2013 року та платіжним дорученням
№ 4263 від 30.12.2013 року.

Таким чином ПрАТ АСК "ІНГО Україна"
набуло право зворотної вимоги (в
порядку суброгації) до особи, винної у
завданні збитків у розмірі фактично
сплачених грошових коштів, а до її
страховика в частині, передбаченій
ст.ст.22.1. та 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача СК
«Альфа-Гарант» із заявою про
відшкодування завданих збитків від
12.02.2014 року, яка була залишена без
задоволення. В свою чергу відповідач
ОСОБА_3 також добровільно не
компенсувала власну частину майнових
вимог позивача.

Розділом 4 полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0403520 від
02.02.2013 року «СК «Альфа-Гарант»
передбачено ліміт відповідальності
страхової компанії за шкоду, завдану
майну потерпілого у розмірі 50000.00 грн. з
франшизою у розмірі 500.00 грн. Таким
чином, позивач вважає, що відповідач
ОСОБА_3 зобов'язана сплатити на користь
позивача розмір франшизи - 500.00 грн., яка
не підлягає до компенсації її
страховиком.

У зв'язку із вище наведеним, позивач
вважає свої права порушеними, а відтак
змушений звернутись до суду.

Представник позивача Хом’як О.Г. у
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, покликаючись
на підстави та мотиви викладенні в
позовній заяві. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача Товариства з
додатковою відповідальністю
«Страхової компанії «Альфа-Гарант»
Сухарина С.І. позов заперечив,
підтримавши письмові заперечення
долучені до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилася повторно з невідомих суду
причин, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи, що стверджується
відмітками у журналі реєстрації
вихідної кореспонденції та
повідомленням про вручення поштового
рекомендованого відправлення,
заперечень на позовну заяву
відповідачем до суду подано не було, а
тому в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи без її
участі.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2013 року на
перехресті вулиць Музики-Бойчука у м.
Львові сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів «Тойота
Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3 та «Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 13.12.2013 року, яка
набрала законної сили, встановлено
обставини вказаної ДТП та з'ясовано, що
ДТП сталася внаслідок дій ОСОБА_3, яка
не переконалась, що не створить
небезпеки іншим учасникам дорожнього
руху, не скористалась допомогою
сторонніх осіб, чим порушила вимоги п.
10.9 ПДР України та вчинила ДТП, що
підтверджує вину відповідача у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу «Тойота
Авенсіс» д.н.з. НОМЕР_1 була
застрахована у ТзДВ СК "Альфа-Гарант" на
підставі полісу АС/0403520 від 02.02.2013 року.
Транспортний засіб «Тойота Рав 4» д.н.з.
НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ АСК
"Інго Україна" на підставі договору
добровільного страхування № 640567333.13
від 19.04.2013 року.

Внаслідок вказаного ДТП
застрахованому у ПрАТ АСК «ІНГО
Україна» транспортному засобу було
завдано механічних пошкоджень. Згідно
рахунку-фактури № ПП00002203 від 05.12.2013
року - вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Тойота Рав 4» д.н.з.
НОМЕР_2 складає 24729.66 грн. Згідно
висновку експертного
авто-товарознавчого дослідження № 70/13
від 09.12.2013 року - вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2, за умови
його проведення на СТО офіційного
дилера, становить 25121,17 грн. Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Тойота Рав 4» д.н.з. НОМЕР_2, з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу, становить 25121,17 грн.

Визначивши розмір завданої шкоди у
встановленому Законом порядку позивач,
керуючись умовами договору
добровільного страхування, здійснив
виплату страхового відшкодування
власнику пошкодженого транспортного
засобу у розмірі 24729.66 грн., шляхом
оплати вартості ремонтних робіт, що
підтверджується страховим актом № 107090
від 16.12.2013 року та платіжним дорученням
№ 4263 від 30.12.2013 року. Крім того позивач з
метою досудового врегулювання спору
звернувся до відповідача СК
«Альфа-Гарант» із заявою від 12.02.2014 року
про відшкодування завданих збитків в
порядку регресу на суму 24229,66 грн., яка
була залишена без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної чи
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Частиною першою статті 990 ЦК України
передбачено, що страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

Згідно ст. 22.1. Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", - у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», - у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Частиною першою статті 1191 ЦК України
передбачено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо
інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до ст. 993 ЦК України та
ст. 27 Закону України "Про страхування"
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст. 36.6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальником або особою,
відповідальною за завдані збитки має
бути компенсована сума франшизи, якщо
вона була передбачена договором
страхування.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що із Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» підлягають стягненню в
користь Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» грошові кошти
у розмірі 24229.66 грн. Згідно полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/0403520 від 02.02.2013 року, сума
франшизи становить 500,00 грн.(а.с.7) та
таку на користь позивача, має сплатити
відповідач ОСОБА_3

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в користь
держави судові витрати.

Керуючись ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 169, 209, 212-215
ЦПК України, ст. ст. 22,979, 990, 993,1166,1187,1191 ЦК
України, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» () на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» () грошові кошти у
розмірі 24229,66 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» () грошові кошти у
розмірі 500,00 гривень.

Стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача 247, 31 грн. судового
збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з моменту його проголошення через
Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: О. І. Ковальчук