Провадження № 2/487/3462/14
Заводський районний суд міста
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2014 Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі: головуючого судді
Кузьменка В.В., із секретарем судового
засідання Каламурза О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про
стягнення аліментів з ОСОБА_2,

встановив:

28.10.2014 до Заводського районного суду
міста Миколаєва надійшов цивільний
позов ОСОБА_1, яким вона просить суд
ухвалити рішення про стягнення з
ОСОБА_2 аліменти на її користь на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх
доходів щомісячно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після
розірвання шлюбу з відповідачем,
спільна дитина знаходиться на її
утриманні, що потребує значних
матеріальних затрат, які позивач сама
здійснювати не спроможна. Відповідач
проживає окремо та добровільну
допомогу доньці не надає, що стало
причиною звернення до суду.

В судовому засіданні сторони були
відсутні, надавши суду заяви про
розгляд справи без їх участі, позивач
вимоги, викладені в позові підтримала,
відповідач позов визнав, в повній мірі
усвідомлюючи свій обов'язок участі в
утриманні дитини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
їх в сукупності суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Судом установлено, що з 05.08.2005 сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано рішенням Заводського
районного суду міста Миколаєва від
22.08.2013. В період вказаного шлюбу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина
син ОСОБА_3, про що Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Миколаївського міського управління
юстиції в Книзі реєстрації народжень 206
року травня місяця 03 числа зроблено
відповідний актовий запис за №1142.

В даний час дитина проживає з матір'ю та
знаходиться на її повному утриманні, що
потребує значних фінансових затрат,
які позивач самостійно здійснити не
спроможна, добровільну допомогу
відповідач не надає, проживає окремо
від сім'ї, має постійне джерело
прибутку.

Відповідно до статті 180 Сімейного
кодексу України (СК України), батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК
України, за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з частиною 1 статті 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною 2 статті 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, коли розмір аліментів
визначається у твердій грошовій сумі.

Таким, чином, керуючись положеннями
статті 182 СК України, суд, враховуючи
стан здоров'я та матеріальне становище
дітини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у нього непрацездатних
дружини, батьків, дочки, сина, вважає за
можливе стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти у розмірі 1/4
частини від його заробітку (доходу), але
не менше 30% прожиткового мінімуму
щомісяця, починаючи стягнення з
моменту подання позову до суду, тобто з
28.09.2014 і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до статті 88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 208-218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
(одна четверта) частини всіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісяця, починаючи
стягнення з 28 вересня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Згідно з пунктом 1 статті 367 ЦПК України,
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допустити негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
(шістдесят) коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Миколаївської
області через Заводський районний суд
міста Миколаєва.

СУДДЯ
В.В.КУЗЬМЕНКО