Справа № 477/382/14-ц
Провадження № 2/477/980/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою
розпискою та відшкодування моральної
шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10 лютого 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до
відповідача, в якому просить стягнути з
ОСОБА_2 на його користь позику в сумі
58493,50 грн., три відсотка річних від
простроченої суми позики, яка станом на
22 жовтня 2013 року складає 1052,88 грн.,
проценти від суми позики відповідно до
рівня облікової ставки Національного
банку України, які складають 4846,98 грн.,
кошти, які були сплачені за кредитом в
сумі 9450,00 грн., моральну шкоду в сумі
20000,00 грн., а також судовий збір.

15 травня 2014 року заочним рішенням
Жовтневого районного суду позов був
задоволений частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь позивача борг в сумі
73843,00 грн., з яких 58493,50 грн. - сума позики,
1052,88 грн. - 3% відсотка річних від
простроченої суми, 4846,98 грн. - проценти
від суми позики відповідно до рівня
облікової ставки НБУ, 9450,00 грн. - кошти,
які були сплачені за кредитом та
судовий збір у сумі 738,43 грн.

Ухвалою суду від 22 липня 2014 року
зазначене заочне рішення суду у цій
справі скасоване та справу призначено
до судового розгляду.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що 28 грудня
2012 року відповідач взяла у нього в борг
за борговою розпискою 6500,00 доларів США
для оплати за легковий автомобіль KIA
SPORTAGE, 2008 року випуску, який був взятий
ОСОБА_2 в кредит. Також, на прохання
відповідача ним було здійснено оплату
за кредитним договором відповідача на
загальну суму 9450,00 грн. Оскільки в
борговій розписці дата повернення
кредиту не вказувалась, усною
домовленістю між ними було визначено,
що кошти підлягають поверненню за
першою вимогою. В червні 2013 року у
позивача виникла потреба у грошових
коштах, у зв'язку зі станом здоров'я.
Коли він звернувся до відповідача з
вимогою повернути йому кошти, остання
почала ігнорувати його телефонні
дзвінки, уникати зустрічі. Таким чином,
ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконала.
Вважає, що відповідач, відповідно до
діючого законодавства, зобов'язана
також сплатити йому три проценти
річних від простроченої суми. Крім
того, позивачу завдана ОСОБА_2 моральна
шкода, яка полягає в переживаннях та
стражданнях з приводу неповернення
коштів, так як ці кошти були потрібні на
лікування.

Оскільки відповідачем в добровільному
порядку борг не повернутий, позивач був
змушений звернутись з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився.
Від представника позивача до суду
надійшла заява з проханням розглядати
справу за відсутності позивача та його
представників, заявлені позовні вимоги
свого довірителя підтримує в повному
обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник в
судове засідання не з'явилися. Від
представника відповідача до суду
надійшла заява, відповідно до змісту
якої останній просить провести судове
засідання за його відсутністю,
оскільки приймає участь в іншому
процесі, а також просив повторно
призначити почеркознавчу експертизу
на підставі наявних експериментальних
зразків почерку відповідача,
проведення якої доручити експертам
Миколаївського відділення Одеського
НДІСЕ.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав.

28 грудня 2012 року ОСОБА_2 взяла в борг у
позивача 6500,00 доларів США, що
підтверджується борговою розпискою
(а.с. 10).

За розрахунком позивача сума боргу
становить 73843,36 грн., з яких 58493,50 грн. (6500
х 8,999 (офіційний курс на національному
валютному ринку до долара США станом на
06.02.2014 р.) - сума позики; 1052,88грн. - 3%
річних від простроченої суми, 4846,98 -
проценти від суми позики, відповідно до
рівня облікової ставки НБУ, 9450,00 - кошти,
які були сплачені по кредиту.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України
встановлено, що за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник - зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду або такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладання договору
позики та його умови може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у тій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості , такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Статтями 1048 та 1050 ЦК України
передбачено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір та порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки НБУ. Якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи викладене, проаналізувавши
фактичні обставини, суд вважає
встановленим факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, а тому позов в частині
стягнення боргу за борговою розпискою
підлягає задоволенню в повному обсязі.
А саме підлягають стягненню: 58493,50 грн. -
сума позики; 1052,88грн. - 3% річних від
простроченої суми, 4846,98 - проценти від
суми позики, відповідно до рівня
облікової ставки НБУ. Всього - 64393,36 грн.

22 серпня 2014 року ухвалою суду у справі
була призначена почеркознавча
експертиза за клопотанням відповідача
та представника позивача. Відповідач
не виконав в строк зобов'язання,
покладені на нього ухвалою суду, а саме:
не надав зразки вільних підписів та
почерку, необхідних для проведення
експертизи, в зв'язку з чим судом було
відновлено провадження у справі. Як
вбачається з поданої представником
позивача заяви, у відповідача відсутні
будь-які оригінали документів із
зразками підписів та почерку ОСОБА_2

Суд вважає за необхідне відмовити у
задоволенні клопотання представника
відповідача щодо проведення у справі
почеркознавчої експертизи за наявними
експериментальними зразками підписів
відповідача, оскільки відповідно до
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№ 53/5 від 08.01.1998 року (у редакції наказу
Міністерства юстиції України № 1950/5 від
26.12.2012 року, для проведення
почеркознавчої експертизи необхідно
надати вільні, умовно-вільні та
експериментальні зразки. Ненадання
зазначених зразків унеможливить
проведення експертного дослідження і в
результаті призведе лише до
затягування строків розгляду справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Враховуючи те, що відповідач під час
розгляду справи заперечувала щодо
наявності між нею та ОСОБА_1 будь-яких
домовленостей щодо погашення замість
неї кредиту за кредитним договором №
2, а позивачем ОСОБА_1 не надано
належних доказів щодо підстави сплати
ним в рахунок погашення кредиту
грошових коштів у сумі 9450,00 грн. замість
відповідача, суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Оскільки судом встановлено, що між
сторонами виник спір з приводу
невиконання договірних зобов'язань,
договором позики, який підтверджується
розписками відповідача, не було
передбачено відшкодування моральної
шкоди, завданої невиконанням
позичальником свого зобов'язання, то за
таких обставин суд приходить до
висновку, що позовна вимога позивача
про відшкодування моральної шкоди в
сумі 20000 грн. не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 79, ст. 88 ЦПК України з
відповідача також підлягають
стягненню на користь позивача судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог в сумі 643,93
грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за борговою розпискою та
відшкодування моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в сумі 64393 (Шістдесят чотири тисячі
триста дев'яносто три) грн. 36 коп., з
яких: 58493,50 грн. - сума позики; 1052,88грн. - 3%
річних від простроченої суми, 4846,98 -
проценти від суми позики, відповідно до
рівня облікової ставки НБУ,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 643 (Шістсот сорок
три) грн. 93 коп.

У задоволенні позовних вимог щодо
стягнення коштів, які були сплачені в
рахунок погашення кредиту в сумі 9450,00
грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.
-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В.Полішко