РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14246/14-ц

пр. № 2/759/5115/14

24 листопада 2014 року

Святошинський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі
Сіряченко Я.В.

з участю представника позивача
Докійчука О.Л.

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Росвен Інвест
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Росвен Інвест
Україна» звернулось до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.
Просило суд стягнути з відповідачки на
користь позивача прострочену
заборгованість по тілу кредиту -
7118грн.3коп., прострочені відсотки за
користування кредитом 0,9грн., за
прострочену комісію в розмірі
5539грн.68коп., а також судові витрати по
справі по сплаті судового збору в
розмірі 243грн.60коп. В судовому
засіданні в частині позовних вимог про
стягнення пені в розмірі 350грн.
відмовився , про що судом було
постановлено ухвалу про закриття
провадження по справі в цій частині
позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що 23.12.2013р. між
ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест
Україна» укладено договір факторингу
№2013/1 про відступлення права вимоги за
договорами кредиту, згідно якого
фактор набув право грошової вимоги до
відповідачки ОСОБА_2 по договору про
надання споживчого кредиту № 490157056 від
14.07.2009р., укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Альфа-Банк». Згідно укладеного
Договору ПАТ «Альфа-Банк» надав
відповідачці кредит на принципах
поворотності, платності, строковості у
сумі 17311грн.25коп. з кінцевим строком
погашення до 14.07.2014року. Відповідач
виконувала взяті на себе зобов'язання з
істотним порушенням умов Договору
кредиту, сплачуючи поточні щомісячні
платежі з простроченням їх дати сплати,
сплачуючи їх не повному обсязі або не
сплачуючи взагалі, що спричинило
виникнення простроченої
заборгованості за укладеним кредитним
Договором.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову
заперечувала, просила застосувати
строк позовної давності, оскільки на її
думку позовна заява подана 19.08.2014року
після понад чотирьох з половиною років.
Також договір факторингу №2013-1 від
23.12.2013р. є недійсним, оскільки залучення
банками «колекторських» організацій (
діяльність яких на законодавчому рівні
не врегульована) для вимагання
виконання зобов'язань боржниками за
кредитними договорами можливо лише за
наявності письмового запиту або
письмового дозволу боржника на
розкриття банківської таємниці. Методи
роботи «Росвен Інвест Україна» є
несприятливими для здійснення своєї
діяльності на території України, з
урахуванням постійних погроз
СМ-розсилками та телефонними дзвінками
з 7год.ранку та після 22год.вечора.
Позивач зобов'язаний був письмово
повідомити її про відповідні права
вимоги, вона такого повідомлення не
отримувала. На сьогоднішній день нею
сплачено 26065грн.23коп., вона виплатила
Банку набагато більше, чим отримала.
Із-за фінансової кризи не мала
можливості своєчасно погашати кредит,
про що відповідно повідомила банк.

Суд, заслухавши пояснення сторін в
судовому засіданні, дослідивши
письмові докази, встановив наступне.

14.07.2009року між Закритим акціонерним
товариством «Альфа-банк», який в
подальшому змінив найменування на ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено
Кредитний договір № 490157056, згідно якого
банк надав позичальнику кредит в сумі
17311грн.25коп. з кінцевим строком
погашення до 14.07.2014року. та сплатою за
користування кредитом процентів у
розмірі 0,01% річних./а.с.12-17/

23.12.2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ
«Росвен Інвест Україна» укладено
договір факторингу №2013/1 про
відступлення права вимоги за
договорами кредиту, згідно якого
фактор набув право грошової вимоги до
відповідачки ОСОБА_2 по договору про
надання споживчого кредиту № 490157056 від
14.07.2009р., укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ
«Альфа-Банк»./а.с.4-8/.

За змістом частини 1 статті 1077
Цивільного кодексу України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Згідно п.2.1 Договору факторингу №2013/1
від 23.12.2013р. за цим Договором ПАТ
«Альфа-Банк» (надалі клієнт)
зобов'язується передати у власність
ТОВ «Росвен Інвест Україна» (надалі
Фактор), а Фактор - прийняти Права
Вимоги та в їх оплату надати грошові
кошти в розпорядження клієнта за плату
та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.2.2. право вимоги, що
відступається згідно даного Договору
включає суму заборгованості за
основною сумою кредитів, нарахованими
процентами, комісіями та всіма іншими
платежами за Основними договорами,
право на одержання яких належить
Клієнту.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк
зобов'язується за кредитним договором
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

Згідно ч.2 ст.1082 ЦК України боржник має
право вимагати від фактора надання
йому в розумний строк доказів того, що
відступлення права грошової вимоги
факторові справді мало місце. Якщо
фактор не виконає цього обов'язку,
боржник має право здійснити платіж
клієнтові на виконання свого обов'язку
перед ним.

Згідно ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник
не був письмово повідомлений про
заміну кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.

Згідно ч.1 ст.517 ЦК України первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення.

Згідно ч.2 ст.517 ЦК України боржник має
право не виконувати свого обов'язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні.

Таким чином, заміна у зобов'язанні
кредитора на підставі договору
факторингу не припиняє прав та
обов'язків боржника. У разі, якщо
боржник не одержав від клієнта або
фактора письмове повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові, а також доказів
відступлення права грошової вимоги,
він вправі здійснити платіж клієнтові
(первісному кредитору) на виконання
свого обов'язку перед ним.

Разом з тим, з наданого позивачем
витягу з реєстру передачі прав вимоги
до договору факторингу №2013/1 від
23.12.2013року, укладеного між «ПАТ
«Альфа-Банк» та ТОВ «Росвен Інвест
Україна» заборгованість за кредитним
договором становить заборгованість по
тілу кредиту - 7118грн.3коп., прострочені
відсотки за користування кредитом
0,9грн., за прострочену комісію в розмірі
5539грн.68коп. В судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала
того факту, що із-за світової
фінансової кризи вона хоча і погашала
заборгованість, але були періоди коли
вона погашала несвоєчасно та не в
повному обсязі. Із наданих
відповідачкою квитанцій про сплату
кредиту вбачається, що останнє
погашення вона здійснила
10.10.2012р./а.с.44-56а/.

Також згідно із письмових заяв
відповідачки адресованих голові
правління ПАТ «Альфа-банк» вбачається,
що вона підтверджувала факт
несвоєчасної сплати нею по графіку
погашення заборгованості по
кредитному договору у зв'язку з тяжким
матеріальним становищем./а.с.38-42/

Листом від 22.10.2012р. ПАТ «Альфа-Банк»
повідомив відповідачку ОСОБА_2 про
прийняте рішення про не стягнення 80%
від нарахованих неоплачених штрафних
санкцій за Договором №490157056, при умові
повного погашення нею простроченої
заборгованості та 20% нарахованих
несплачених штрафних санкцій до
5.11.2012р./а.с.43/

Відповідачкою не було спростовано
наданого позивачем розрахунку
заборгованості згідно витягу з реєстру
передачі прав вимоги до договору
факторингу №2013/1 від 23.12.2013року,
укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ
«Росвен Інвест Україна», а також не
було надано доказів на підтвердження
виконання нею свого зобов'язання за
договором про надання споживчого
кредиту за №490157056 від 14.07.2009року. перед
ПАТ «Альфа-Банк» в повному обсязі..

Крім того, під здійсненням письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові у порядку,
визначеному ст.1082 ЦК України, слід
розуміти як надсилання та/або вручення
такого повідомлення боржнику,
оформленого окремим документом, так і
пред'явлення до боржника відповідного
позову із зазначенням грошової вимоги,
яка підлягає виконанню, та фактора, на
користь якого має бути здійснено
відповідний платіж.

На час розгляду позову договір
факторингу за №2013/1 від 23.12.2013року, який
укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ
«Росвен Інвест Україна» недійсним не
визнаний.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк
зобов'язується за кредитним договором
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі ...) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Суд не приймає до уваги посилання
позивачки на застосування строку
позовної давності, оскільки згідно п.1.1
кредитного Договору №490157056 від
14.07.2009року строк, визначений Графіком
платежів та розрахунком сукупної
вартості споживчого кредиту та
реальної процентної ставки, з
урахуванням всіх супутних послуг
(надалі-Розрахунок), який є Додатком №1
до цього Договору. Позивачка мала
повертати Кредит Банку відповідно до
графіку погашення кредиту, але в
будь-якому випадку не пізніше
14.07.2014року. Відповідно строк позовної
давності обчислюється на наступний
день після обумовленого остаточного
строку погашення Кредиту, а саме з
15.07.2014року. У зв'язку з чим , відповідно
до норм ч.5 ст.261 ЦК та ст.267 ЦК України
підстави для застосування строку
позовної давності відсутні.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

З урахуванням доказів, оцінку яким суд
дав вище, суд приходить до висновку про
те, що вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Росвен Інвест
Україна» є законними та
обгрунтованими.

Керуючись вимогами ст.88 ЦПК України
суд стягує з відповідачки ОСОБА_2 на
користь позивача ТОВ «Росвен Інвест
Україна» судові витрати по справі
сплачений судовий збір в розмірі
243грн.60коп.(двісті сорок три грн.60коп.).

На підставі викладеного та керуючись
ч.2 ст.516, ч.1,2 ст.517, ст.ст.525, 526, 610, п.4 ч.1
ст.611, ст.1049, ч.1 ст.1054, ч.1 ст.1077, ч.1,2 ст.1082
ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 208, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,
ід.н.НОМЕР_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Росвен
Інвест Україна» (код ЕДРПОУ 37616221 МФО
300528 р/рах.№ 8912 в АТ «ОТПБанк»)
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 12658грн.88коп. (дванадцять тисяч
шістсот п'ятдесят вісім грн.88коп.),
сплачений судовий збір 243грн.60коп., а
всього 12902грн.48коп.( дванадцять тисяч
дев'ятсот дві грн.48коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя