Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,

Попович
О.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4, про відшкодування шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 27 вересня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 30 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
обґрунтовуючи вимоги тим, що
08 червня 2006 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «СК
«ПЗУ Україна» укладено договір
страхування транспортних засобів №
021.07698.36, предметом якого є страхування
автомобіля «Mitsubishi», державний номерний
знак НОМЕР_1. 14 травня 2007 року з вини
відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю автомобіля «Honda»,
державний номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, та автомобіля
«Mitsubishi» державний номер НОМЕР_1, водієм
якого був ОСОБА_4 Внаслідок ДТП
автомобіль «Mitsubishi» було пошкоджений,
вартість відновлювального ремонту
склала 11 513 грн 10 коп., яку позивач
виплатив ОСОБА_5 відповідно до умов
договору страхування. Посилаючись на
викладене, позивач просив стягнути на
свою користь з ОСОБА_3 страхове
відшкодування, сплачене ОСОБА_4, у
розмірі 11 513 грн 10 коп.

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від
27 вересня 2010 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року, позов
задоволено. Стягнуто на користь ПрАТ
«СК «ПЗУ Україна» з ОСОБА_3 шкоду,
заподіяну внаслідок ДТП, у розмірі 11 513
грн 10 коп. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, і направити
справу до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставинами, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами встановлено, що 14 травня 2007 року
сталася ДТП за участю автомобіля «Honda»,
державний номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3, та
автомобіля «Mitsubishi», державний номерний
знак НОМЕР_1, яким керував
водій ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 29 травня 2007 року
ОСОБА_3 визнано винним у вказаній ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4, як власника наземного
транспортного засобу автомобіля
«Mitsubishi», державний номерний знак
НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ «СК
«ПЗУ Україна», що підтверджується
договором страхування транспортних
засобів від 08 червня 2006 року №
021.07698.36 (а. с. 26-42).

Вартість майнових збитків, завданих
ОСОБА_4, зокрема, відновлювального
ремонту транспортного засобу
автомобіля «Mitsubishi», становить 11 513 грн 10
коп.

Цивільно-правова відповідальність
винної у ДТП особи - ОСОБА_3
застрахована не була.

Згідно з копією платіжного доручення
від 15 червня 2007 року № 11342 ПрАТ
«СК «ПЗУ Україна» виплатило ОСОБА_4 11 513
грн 10 коп. страхового
відшкодування (а. с. 44).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що позивачем було виплачено
страхове відшкодування особі,
потерпілій у ДТП, цивільно-правова
відповідальність відповідача
застрахована не була, тому на підставі
положень ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування»
відповідач зобов'язаний сплатити на
користь позивача суму виплаченого
страхового відшкодування.

Такі висновки судів відповідають
вимогам закону та ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

За положеннями ст. 993 ЦК України, ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник, або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результат
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
вимог ст. ст. 10, 60, 212-214, 303 ЦПК України
повно, всебічно та об'єктивно дослідили
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи, та в
межах доказів, наданих сторонами,
дійшли обґрунтованого висновку, що
оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
виплатило страхове відшкодування,
останнє набуло прав потерпілої особи, у
зв'язку з чим відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача суму
виплаченого страхового відшкодування.
Відповідач не надав жодних доказів на
підтвердження своїх доводів щодо
наявності у нього договору страхування
цивільно-правової відповідальності на
момент скоєння ДТП.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те,
що в результаті його неналежного
повідомлення судами першої та
апеляційної інстанцій про розгляд
справи він був позбавлений можливості
скористатися своїми процесуальними
правами не заслуговують на увагу,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що, подавши до суду першої
інстанції заяву про перегляд заочного
рішення та апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, ОСОБА_3
реалізував своє право щодо участі в
розгляді справи, поданні доказів, їх
дослідженні та доведенні перед судом
їх переконливості.

Інші доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів,
викладених в оскаржуваних рішеннях, що
не належить до компетенції суду
касаційної інстанції, та не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
отже колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Печерського районного
суду м. Києва від 27 вересня 2010 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак