Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
встановлення факту, поділ майна та
визнання права власності, за
касаційними скаргами представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

В липні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
майна спільною сумісною власністю та
поділ майна.

На обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що спірні майно та
кошти є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, а тому підлягають
поділу в судовому порядку внаслідок
відсутності домовленості у вирішенні
спору в добровільному порядку між
сторонами спору. Крім того, позивач
стверджує, що факт проживання однією
сім'єю та наявність у неї з
відповідачем спільного побуту та
бюджету з червня 2007 року до 05 січня 2010
року підтверджується письмовими
доказами та показами свідків.

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 24 грудня
2013 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з 23 квітня 2008 року по 04 січня 2010
року.

Визнано автомобіль «CITROEN NEMO», державний
номер НОМЕР_1, вартістю 72 тис. грн та
автомобіль «MERSEDES-BENZ R320», державний
номер НОМЕР_2, вартістю 400 тис. грн
спільною частковою власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

В порядку розподілу майна:

- визнано право власності на автомобіль
«MERSEDES-BENZ R320», державний номер НОМЕР_3 за
ОСОБА_4;

- визнано право власності на автомобіль
«CITROEN NEMO», державний номер НОМЕР_1, за
ОСОБА_5

Зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_4
автомобіль «MERSEDES-BENZ R320», державний
номер НОМЕР_2, разом із свідоцтвом про
реєстрацію вказаного транспортного
засобу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
різницю у вартості поділеного майна в
розмірі 194 тис. грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Скасовано ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 27 серпня 2012
року про забезпечення позову.

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 27 лютого 2014 року
виправлено описку в резолютивній
частині заочного рішення Подільського
районного суду м. Києва, а саме вказано
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 різниці у вартості поділеного
майна в розмірі 164 тис. грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року рішення районного
суду в частині встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання автомобіля
«CITROEN NEMO», державний номер НОМЕР_1,
спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 і визнання в порядку
розподілу майна права власності на
автомобіль «CITROEN NEMO», державний номер
НОМЕР_1, за ОСОБА_5, визнання права
власності на автомобіль «MERSEDES-BENZ R320»,
державний номер НОМЕР_2, за ОСОБА_4,
зобов'язання ОСОБА_5 передати ОСОБА_4
автомобіль «MERSEDES-BENZ R320», державний
номер НОМЕР_2, разом із свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу та
стягнення різниці у вартості
поділеного майна в розмірі 164 тис. грн.,
скасовано і ухвалено в цій частині нове
рішення наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
про встановлення факту проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 23 квітня 2008
року по 04 січня 2010 року, визнання
автомобіля «CITROEN NEMO», державний номер
НОМЕР_1, спільною сумісною власністю,
визнання права власності на автомобіль
«MERSEDES-BENZ R320», державний номер НОМЕР_2, за
ОСОБА_4, зобов'язання ОСОБА_5 передати
ОСОБА_4 автомобіль «MERSEDES-BENZ R320»,
державний номер НОМЕР_2, разом із
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу та стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різниці у
вартості поділеного майна в розмірі 164
тис. грн, відмовлено.

В порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя:

- визнано за ОСОБА_4 право власності на
1/2 частину автомобіля «MERSEDES-BENZ R320»,
державний номер НОМЕР_2;

- визнано за ОСОБА_5 право власності на
1/2 частину автомобіля «MERSEDES-BENZ R320»,
державний номер НОМЕР_2.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від 11
вересня 2014 року і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_7 просить частково скасувати
рішення апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року.

Касаційні скарги обґрунтовані
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційних скарг правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги підлягають відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
часткове задоволення позову та
вирішуючи питання про встановлення
факту проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу з 23 квітня
2008 року по 04 січня 2010 року, визнаючи
автомобілі спільною частковою
власністю сторін, та в порядку
розподілу майна визнаючи за позивачем
право власності на автомобіль «CITROEN
NEMO», а за відповідачем право власності
на автомобіль «MERSEDES-BENZ R320», суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості та
доведеності даних позовних вимог. В
іншій частині позову районний суд
відмовив за його недоведеністю та
необґрунтованістю.

Колегія суддів апеляційного суду не
погодилася з висновком суду першої
інстанції про доведеність того, що в
період з 23 квітня 2008 року по 04 січня 2010
року у сторін по справі були наявні
взаємні права та обов'язки, які
притаманні подружжю, вони проживали
разом, у них було спільне господарство,
у зв'язку з відсутністю належних та
переконливих доказів у матеріалах
справи на підтвердження цих обставин. У
зв'язку з наведеним, вимога про
визнання автомобіля «CITROEN NEMO» спільною
сумісною власністю сторін задоволенню
не підлягає, оскільки є похідною від
попередньої позовної вимоги.

Також, апеляційний суд на підставі
зібраних у справі доказів встановив, що
між сторонами спору 05 січня 2010 року
було укладено шлюб, а тому придбаний
відповідачем в період шлюбу автомобіль
«MERSEDES-BENZ R320» є спільною сумісною
власністю подружжя (позивача та
відповідача у справі) і підлягає
поділові між сторонами в рівних
частках, по Ѕ частині за кожним.
Визнання за позивачем права власності
на автомобіль з компенсацією
відповідачу вартості його частки є
неприпустимим, оскільки позивач
попередньо не внесла на депозитний
рахунок суду вартість частки
ОСОБА_5 на автомобіль «MERSEDES-BENZ R320» і
згоди його в порядку ст. 364 ЦК України на
такі дії вона не отримувала, а тому в
цій частині позову колегія суддів
апеляційного суду відмовила в позові. В
іншій частині апеляційний суд
погодився з обґрунтованими висновками
районного суду про недоведеність та
безпідставність позовних вимог.

Доводи касаційних скарг та наявні в
матеріалах справи документи не
свідчать про порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 та представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7
відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська