22-ц/772/3468/2014Головуючий в суді першої
інстанції Бойко В. М.Категорія 50
Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р. м. ВінницяКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області у
складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Матківської М.В., Копаничук С.Г.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання дитини, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 29.10.2014 року, ухвалене по
даній справі, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з вказаним позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
малолітнього сина.

Мотивуючи позовні вимоги, посилалась
на те, що вона з серпня 1997 року по
жовтень 2012 року перебувала з ОСОБА_3 в
зареєстрованому шлюбі від якого мають
сина ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3
матеріальної допомоги на утримання
сина не надає, від виконання своїх
батьківських обовязків ухиляється, що
і спонукало її звернутись в суд з
позовом про стягнення з нього
аліментів, які просила стягнути в
твердій грошовій сумі, посилаючись на
те, що відповідач офіційно не працює,
має нерегулярний мінливий дохід.

Рішенням суду першої інстанції позов
задоволено частково. З ОСОБА_3 стягнуті
аліменти на користь позивачки на
утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ?
частки від всіх видів його заробітку
щомісячно до досягнення сином
повноліття.

ОСОБА_2, не погодившись з таким
рішенням, оскаржила його в
апеляційному порядку. При цьому, в
апеляційній скарзі вона просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, вона посилається на те, що суд,
не дотримавшись вимог матеріального і
процесуального права, ухвалив
незаконне рішення.

На підтвердження цих доводів наведені
обставини про те, що суд при визначенні
розміру аліментів не врахував реальних
доходів відповідача і проігнорував
положення ст. 125 СК України про те, що
дитина має право на достатній життєвий
рівень, чого не забезпечує розмір
присуджених аліментів.

Окрім цього, судом не був врахований
стан здоров'я дитини, яка потребує
санаторно-курортного лікування.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши законність
та обґрунтованість оскаржуваного
рішення, в межах вимог апеляційної
скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо
недотримання норм матеріального права
при визначенні розміру стягуваних
аліментів знайшли своє часткове
підтвердження і за наслідками тягне
зміну оскаржуваного рішення. Оскільки
при ухваленні рішення суд знехтував
положеннями ч. 2 ст. 182 СК України про
граничний розмір стягуваних аліментів.

Щодо інших доводів апеляційної скарги
то вони є безпідставними, носять
декларативний характер та знаходяться
поза межами заявлено позову.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на утримання малолітньої
дитини, суд виходив із того, що
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
позивачка мала б довести свої позовні
вимоги, в тому числі спроможність
відповідача сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно. Проте вона доказів про
стягнення аліментів у такому розмірі і
у такий спосіб не довела.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів з огляду на наступні обставини.

Заявляючи позовні вимоги, ОСОБА_2
навела підстави позову про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів на її користь на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
обґрунтувала їх доказами доданими до
позовної заяви.

Щодо вимог про стягнення аліментів
саме в твердій грошовій сумі і в
розмірі 1000 грн. то нею не наведено
жодних доказів. Обґрунтовуючи ці
вимоги, вона керувалась суб'єктивним
переконанням, що такий спосіб і розмір
аліментів буде справедливим та
обґрунтованим.

В той час, коли відповідач, оспорюючи
вимоги в цій частині, надав докази на
підтвердження того, що він має постійне
місце роботи та заробітну плату. Згідно
довідки з місця роботи, розмір
отримуваної ним заробітної плати
вказує на його неспроможність
сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн.
(а.с.17).

За наявних обставин, визначений судом
розмір аліментів стягнутих з
відповідача на користь ОСОБА_2 на
утримання дитини відповідає вимогам ч.
1 ст. 183 СК України.

Щодо визначення аліментів у твердій
грошовій сумі то відповідно до вимог ч.
1 ст. 184 СК України вони можуть
визначатись у такий спосіб, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.
Позивачкою не обґрунтовані вимоги про
стягнення з відповідача аліментів саме
у твердій грошовій сумі.

Оспорюючи рішення, ОСОБА_2 посилається
на те, що воно не відповідає вимогам ст.
185 СК України, оскільки судом не
враховано те, що відповідач має
приймати участь у додаткових витратах.
В даному випадку ці витрати, пов'язані з
лікуванням та оздоровленням дитини.

Проте, такі доводи є помилковим,
оскільки визначення аліментів та
додаткових витрат в розумінні
Сімейного кодексу України не є
тотожними і тому порядок їх стягнення
здійснюється за різними правилами.

Більш того, заявляючи позовні вимоги
про стягнення аліментів, ОСОБА_2 не
обґрунтовувала їх обставинами про
незадовільний стан здоров'я дитини.
Питання про стягнення таких додаткових
витрат в ході розгляду справи судом
першої інстанції позивачка взагалі не
ставила

За наведених обставин, керуючись ст.ст.
307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити
частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 29.10.2014 року,
ухвалене по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання дитини, змінити, доповнивши
після слів «у розмірі ? від всіх видів
його заробітку (доходу) щомісячно»
словами, «але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку».

Врешті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:(підпис)В.П. Нікушин
Судді:(підпис)М. В. Матківська
(підпис) С.Г. КопаничукЗ
оригіналом вірно: Суддя апеляційного
суду Вінницької області
________ В.П. Нікушин