Номер провадження: 22-ц/785/6738/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: судді
Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова
В.О., Драгомерецького М.М.

При секретарі:
Колмакова В.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 19 грудня 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про звільнення майна з -
під арешту,-

в с т
а н о в и л а:

У жовтні 2013р. публічне акціонерне
товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ
"УкрСиббанк") звернулось до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 22.12. 2005р. між АКІБ "УкрСиббанк" і
ОСОБА_3 укладено договір про надання
споживчого кредиту №00, згідно з
яким останньому було надано кредит на
суму 115 000 доларів США, строком до
22.12.2012р. зі сплатою 13,5% річних. У рахунок
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним кредитним договором між АКІБ
"УкрСиббанк" і ОСОБА_3 було укладено
договір іпотеки від 22.12.2005р., предметом
яких є: земельна ділянка, загальною
площею 0,120 га, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною
площею 0,1192 га, розташованою за адресою:
АДРЕСА_2.На ці предмети іпотеки
накладено заборону відчуження.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 15.04.2013, яке набрало
законної сили, за вказаним кредитним
договором стягнуто солідарно з ОСОБА_7
та ОСОБА_4 заборгованість за вказаним
кредитним договором на суму 931 796,63 грн.
та судові витрати по справі.

Однак, 23.12.2012р. та 26.07.2012р. постановами
державних виконавців Київського ВДВС
Одеського МУЮ, ухвалами Малиновського
районного суду м. Одеси від 23.12.2010р. та
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 22.02.2011р.накладено
арешт на іпотечне майно.

На думку ПАТ "УкрСиббанк" накладення
арешту на спірне майно порушує їх права
як іпотекодержателя, і не відповідає
вимогам законодавства. Ураховуючи
викладене, ПАТ "УкрСиббанк" просило
скасувати арешт земельних ділянок -
загальною площею 0,120 га, розташованою
за адресою: АДРЕСА_1; - загальною площею
0,1192 га, розташованою за адресою:
АДРЕСА_2, накладений 23.12.2010р., 22.02.2011р.,
26.07.2012р. на підставі постанов
державного виконавця та ухвал суду.

Справу розглянуто у відсутності
сторін.

Рішенням суду від 19.12.2013р. позов
задоволено частково. Скасовано арешт
належних на праві власності ОСОБА_3
земельних ділянок: - загальною площею
0,120 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1
та загальною площею 0,1192 га,
розташованою за адресою: АДРЕСА_2, що
були накладені постановами державних
виконавців від 15.06.2010р та від 23.07.2010р.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, який є
стягувачем у справі за його позовом до
ОСОБА_3 про стягнення грошової суми 1 298
419,96 грн. та який не брав участі у цій
справи, просить рішення суду скасувати
та ухвалити у справі нове рішення про
відмову у задоволені позову у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права.

В судове засідання апеляційної
інстанції cторони, їх представники та
ОСОБА_2 не з'явилися, про день та час
розгляду справи повідомлені належним
чином. ОСОБА_2 у апеляційній скарзі
зазначив свою адресу: АДРЕСА_3. Проте
згідно з повідомлень ТОВ
«Укрспецкур'єр» він за цією адресою не
проживає, іншої адреси свого
проживання він не вказав. За наявності
таких обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у їх
відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.
305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 292 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, а також особи, які не брали
участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки,
мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Звертаючись з апеляційної скаргою
ОСОБА_2, посилався на те, що рішенням
Київського районного суду м. Одес від
08.11.2010р. стягнуто з ОСОБА_3 на його
користь грошову суму в розмірі 1 298 419,96
грн. Це рішення суду звернуто до
виконання, але не виконане.

Однак зняття арешту на майно ОСОБА_3
порушує його права, оскільки ОСОБА_3
може сплатити заборгованість перед
Банком, або іншим чином вирішити це
питання, та іпотека буде знята, а ОСОБА_3
при відсутніх арештах зможе відчужити
своє майно, уникнувши відповідальності
по своїм зобов'язанням перед ним.

Проте з такими доводами колегія суддів
погодитися не може.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в силу ст. 3
ЗУ «Про іпотеку» позивач має
пріоритетне право задовольнити
забезпечені іпотекою вимоги за рахунок
предметів іпотеки переважно перед
відповідачами, а тому це його право
підлягає захисту шляхом звільнення
цього майна з під-арешту.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Установлено, що 22.12.2005 року між ПАТ
"УкрСиббанк" і ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, за умовами якого
банк надав позичальнику в тимчасове
користування грошові кошти в сумі на
загальну суму 115 000,00 дол. США зі сплатою
13,5% річних з кінцевим строком
повернення кредиту до 22.12.2012р.

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором від
22.12.2005р. між ПАТ "УкрСиббанк" і ОСОБА_3
укладено іпотечний договір, предметом
якого є дві земельні ділянки: площею 0,120
га та 0,1192 га за адресою: АДРЕСА_2
відповідно.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 15.04.2013р., яке набрало
законної сили, за вказаним кредитним
договором стягнуто солідарно з ОСОБА_7
та ОСОБА_4 заборгованість за вказаним
кредитним договором на суму 931 796,63 грн.
та судові витрати по справі.

23.12.2012р. та 26.07.2012р. постановами
державних виконавців Київського ВДВС
Одеського МУЮ, ухвалами Малиновського
районного суду м. Одеси від 23.12.2010р. та
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 22.02.2011р. накладено
арешт на вказане іпотечне майно.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодавець) має
право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Застава, як правовий інститут
цивільного законодавства виконує
забезпечувальну функцію, тобто
спрямований на те, щоб гарантувати
кредитору-заставодержателю
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна, незалежно від
майнового стану боржника, і наявності у
нього заборгованості перед іншими
кредиторами, отже застава
встановлюється для гарантування
майнових інтересів
кредитора-заставодержателя.
Положеннями ст. 16 ЗУ «Про заставу»
передбачено, що право застави виникає з
моменту укладення договору застави, а в
разі, коли договір підлягає
нотаріальному посвідченню - з моменту
нотаріального посвідчення цього
договору.

Право застави (іпотеки) у ПАТ
"УкрСиббанк" виникло з 22.12.2005р., разом з
тим арешт на спірне майно, що
оспорювався, був накладений пізніше -
23.12.2010р., 22.02.2011р. та 26.07.2012р.

Для задоволення вимог стягувачів, які
не є заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; коли
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю (частина третя ст. 54
Закону України «Про виконавче
провадження».

Частиною 4 ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що про
звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, про арештоване майно боржника
знаходиться у заставі, роз'яснює
заставодержателю право на звернення до
суду з позовом про звільнення
заставленого майна з-під арешту.

Отже, заставодержатель має переважне
право на задоволення його вимог про
стягнення боргу з боржника шляхом
звернення стягнення на заставлене
майно.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
"УкрСиббанк", суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки банк має переважне право
перед іншими кредиторами на
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета обтяження, то накладення
арешту на предмет обтяження є
перепоною для реалізації банком
предмета іпотеки, що є порушенням
майнових прав і інтересів Банку.
Обставин, які передбачені ч. 3 ст. 54 ЗУ
«Про виконавче провадження», судами не
встановлено, і таких обставин не надав
апелянт, хоча в силу положень ч.3 ст. 10
ЦПК України він повинен довести ті
обставини на які він посилається як на
підставу своїх вимог, а саме про те, що
судом не встановлена вартість
предметів іпотеки на час прийняття
рішення та що можливо достатньо лише
одної земельної ділянки для
задоволення вимог іпотекодержателя.
Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позичальником кредитні
зобов'язання належним чином не
виконані і він має заборгованість
перед Банком за кредитом на суму 931 796,63
грн. та судові витрати в розмірі 3 219 грн.

Пленум Верховного Суду України п. 8
постанови №12 від 24.10.2008р. « Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», роз'яснень, що
при поданні апеляційної скарги
особою, яка не має передбаченого ст.
292 ЦПК права на апеляційне
оскарження, у тому числі особою, яка не
брала участі у справі, про права та
обов'язки якої суд першої інстанції
питання не вирішував, суддя-доповідач
відповідно до цієї норми та частини
третьої ст. 297 ЦПК постановляє ухвалу
про відмову в прийнятті апеляційної
скарги, а якщо це питання буде
встановлено при розгляді справи по
суті- закриває апеляційне провадження.

Таким чином, матеріалами справи
встановлено, що оскаржуваним рішення
права, обов'язки та законні інтереси
ОСОБА_2 не порушено і судом вони не
вирішувались, а тому є усі підстави для
закриття апеляційного провадження за
його апеляційною скаргою.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 292, 303, 304, 307, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 19 грудня 2013 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкСиббанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про звільнення майна з -
під арешту - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської
області: В.Ф. Парапан

М.М.Драгомерецький

В.О.Панасенков