У х в а л а

іменем україни

18 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А., Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк», поданою представником -
Шулікою Аліною Володимирівною, на
рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те,
що 2 листопада 2005 року між позивачем та
ОСОБА_6 укладений кредитний договір б/н,
відповідно до якого остання отримала
кредит в розмірі 5 000 грн у вигляді
встановленого ліміту на платіжну
картку зі сплатою 48 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, та
спадщину після її смерті прийняв її син
ОСОБА_4 Станом на день смерті ОСОБА_6
заборгованість за кредит ним договором
становила 22 486 грн 62 коп., яку позивач
просив стягнути з відповідача на свою
користь.

Рішенням
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 червня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 жовтня
2014 року рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 24 червня 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Шуліка А.В. просить скасувати
оскаржувані судові рішення попередніх
інстанцій та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що позивачем пропущений річний строк
для пред'явлення вимог до спадкоємця
після смерті позичальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України
кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою і третьою цієї статті,
позбавляється права вимоги.

Дослідивши всі наявні в матеріалах
справи докази, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог, а
доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм процесуального права чи
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 червня
2014 року та ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 жовтня
2014 року, оскільки судові рішення
законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк», подану
представником - Шулікою Аліною
Володимирівною, відхилити.

Рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 24 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 жовтня
2014 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Н.А. Горелкіна