Справа № 352/3123/13-ц
Провадження № 2/352/1015/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді
Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківськ справу за позовом
ОСОБА_1 до Старолисецької сільської
ради, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
04.05.2012 року «Про скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року «Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1» та 4 сесії 5 демократичного
скликання «Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
цивільним позовом до Старолисецької
сільської ради третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
04.05.2012 року про скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року „Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1" та 4 сесії 5 демократичного
скликання „Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки".

У позовній заяві позивач вказав, що
відповідно до рішення Старолисецької
сільської ради від 18.10.2006 року йому
передано у власність земельну ділянку
розміром 0,1480 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку.

04.05.2012 року Старолисецька сільська
рада рішенням 10 сесії 6 демократичного
скликання відмінила рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року „Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1" та 4 сесії 5 демократичного
скликання „Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки".

Оскільки позивач реалізував своє
суб'єктивне право на безоплатну
приватизацію земельної ділянки за
адресою АДРЕСА_1. у с. Старий Лисець,
виготовивши проектно-технічну
документацію та державний акт про
право власності на земельну ділянку,
вважає, що Старолисецька сільська рада
не мала права скасовувати своє
попереднє рішення.

У зв'язку з цим рішення Старолисецької
сільської ради від 04.05.2012 року позивач
вважає незаконним та таким, що підлягає
скасуванню.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача
Старолисецької сільської ради позов не
визнав, суду пояснив, що оспорюване
позивачем рішення сесії
Старолисецької сільської ради від
04.05.2012 року про скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року „Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1" та 4 сесії 5 демократичного
скликання „Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки"
було прийнято на підставі звернення
ОСОБА_3 про порушення її права
власності та на виконання листа
Головного управління Держкомзему в
Івано-Франківській області № 10-6-27/097
від 27.02.2012 р. у звязку з порушенням ст. 12,
118 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Представник відповідача також
пояснив, що 01.08.2006 р. рішенням
Тисменицького районного суду за ОСОБА_3
було визнано право власності на ?
частину будівельних матеріалів, які
були використані у процесі будівництва
будинку, який знаходиться на земельній
ділянці, дозвіл на приватизацію якої
згідно рішення Старолисецької
сільської ради від 18.10.2006 надано
позивачу. Скасовуючи оспорюване
позивачем рішення Старолисецької
сільської ради, депутати сільської
ради виходили з того, що рішенням від
18.10.2006 р. грубо порушено конституційні
права ОСОБА_3 та двох її неповнолітніх
дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник
позов не визнали. Вважають, що
позивачем умисно приховано інформацію
про те, що він має право згідно чинного
законодавства України лише на
отримання у власність чи користування ?
земельної ділянки у розмірі 0,07 га, а не
в цілому, так як рішенням Тисменицького
районного суду незакінчене
будівництво поділено порівну між ним
та ОСОБА_3 Крім того, на думку
представника третьої особи,
Старолисецька сільська рада, приймаючи
оспорюване позивачем рішення,
допустила помилку лише у назві, вживши
у своєму рішенні від 04.05.2012 року термін
«скасувати», замість «привести у
відповідність до норм чинного
земельного законодавства України», як
цього вимагало Головного управління
Держкомзему в Івано-Франківській
області у своєму листі.

Суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Отже, указаним положенням визначено
правові підстави набуття громадянами і
юридичними особами права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності. Такими
підставами є рішення органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Старолисецької сільської ради
від 18 жовтня 2006 року затверджено
матеріали земельно-кадастрової
інвентаризації земельних ділянок
ОСОБА_1 загальною площею 0,1479 га та
передано у власність дані земельні
ділянки.

На підставі зазначеного рішення на ім'я
ОСОБА_1 було видано державний акт про
право приватної власності на землю.

04 травня 2012 року сесія Старолисецької
сільської ради, розглянувши клопотання
Головного управління держкомзему в
Івано-Франківській області про
усунення порушень земельного
законодавства при виділенні земельної
ділянки ОСОБА_1 та заяву ОСОБА_3 про
порушення її прав, оскільки на
земельній ділянці знаходиться
недобудований житловий будинок, який є
спільною сумісною власністю
колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
скасувала рішення сесії сільської ради
від 18 жовтня 2006 року «Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельних ділянок
ОСОБА_1 загальною площею 0,1479 га» та
рішення «Про надання ОСОБА_1 на
приватизацію земельної ділянки».
Зазначеним рішенням було виділено
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,07 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель по АДРЕСА_1 та надано дозвіл
ОСОБА_1 на приватизацію земельної
ділянки площею 0,07 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку за
вищевказаною адресою.

Такої підстави для припинення права
власності на земельну ділянку, як
скасування рішення органу виконавчої
влади, на підставі якого видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку Земельним кодексом
України не передбачено і перелік
підстав припинення права власності на
земельну ділянку визначений ст. 140 ЗК
України.

Подібну позицію висловив Пленум
Верховного Суду України в п. 8 постанови
від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ (у редакції постанови Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2), згідно з яким при вирішенні
в судовому порядку питання про
недійсність документів, виданих на
підставі переглянутого рішення органу
виконавчої влади чи місцевого
самоврядування про скасування свого
рішення, за яким земельна ділянка була
неправомірно одержана у власність чи
користування, слід враховувати Рішення
Конституційного Суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп (справа про
скасування актів органів місцевого
самоврядування) відповідно до п. 5
мотивувальної частини якого органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.

Таку ж позицію висловив
Конституційний Суд України в
мотивувальній частині свого рішення
від 16 квітня 2009 року № 7рп/2009.

Разом з тим, за положеннями ст. 155 ЦК
України акт органу влади щодо надання
земельної ділянки може бути скасовано
за умов визначених цією статтею,
зокрема за умови порушення прав щодо
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою.

При розгляді даної цивільної справи
судом не було встановлено будь-яких
порушень у процесі надання ОСОБА_1
земельної ділянки у приватну
власність, а також не встановлено судом
порушень прав будь-яких осіб.

За таких обставин суд вважає, що
відповідач не вправі був скасовувати
свої попередні рішення, оскільки цим
погіршувалося існуюче становище
позивача.

Посилання представника відповідача на
те, що рішенням Старолисецької
сільської ради від 18 жовтня 2006 року
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачі у власність ОСОБА_1 земельної
ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд»
порушено права ОСОБА_3, з урахуванням
того, що на зазначеній земельній
ділянці знаходиться недобудований
будинок, на частину якого вона має
право, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16 квітня
2004 року № 7 (із подальшими змінами),
земельна ділянка, одержана
громадянином в період шлюбу в приватну
власність шляхом приватизації, є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно, нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земель фонду.
Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку, будівлі,
споруди, у відповідності до ст. 120 ЗК
України, ст. 377 ЦК України.

На підставі наведеного, відповідно до
ЗУ «Про місцеве самоврядування» в
Україні», ст.ст. 53, 80, 83, 89, 125, 126, 140 ЗК
України, ст.ст. 155, 257, 267, 268, 319 ЦК України,
керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старолисецької
сільської ради, третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_3 про визнання
незаконним та скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
04.05.2012 року «Про скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року «Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1» та 4 сесії 5 демократичного
скликання «Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки» -
задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Старолисецької сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 04.05.2012
року про скасування рішення
Старолисецької сільської ради від
18.10.2006 року „Про затвердження
матеріалів земельно-кадастрової
інвентаризації земельної ділянки по
АДРЕСА_1" та 4 сесії 5 демократичного
скликання „Про надання дозволу ОСОБА_1
на приватизацію земельної ділянки".

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий
Р.Р. Струтинський