Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в
складі :

головуючої одноособово судді - Середи
І.В.,

при секретарі - Стьопіну О.К.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

адвоката позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергія і газ
Україна» про стягнення середнього
заробітку та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергія і газ
Україна» і після зменшення вимог
просив стягнути середній заробіток за
час затримки виплати в розмірі 154286
грн., вихідну допомогу у розмірі 108000
грн. та моральну шкоду в розмірі 20000
грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
вказував на те, що на підставі наказу
№61-п від 06.08.2014 р. його було звільнено з
посади головного інженера з 08.08.2014 р за
угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП
України, однак відповідач не здійснив
повного розрахунку. Крім того,
посилаючись на порушення його прав,
вказував на завдання йому душевних
страждань, оскільки на його утриманні
знаходяться син, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1,
та дружина ОСОБА_4, які знаходяться на
його утримання, оскільки дружина з 2012
року доходів від господарської
діяльності не отримує, а йому потрібно
знайти гроші для оздоровлення сина
перед початком навчального року,
понести витрати на придбання шкільної
форми, навчального приладдя. В позивача
погіршилося самопочуття та він
змушений був звертатися до медичної
установи для проведення коштовного
обслідування.

В судовому засіданні позивач
підтримав зменшені вимоги, та зазначив,
що лише 06.11.2014 року він отримав на свою
картку 33928,62 грн. сума в яку увійшла
виплата заробітної плати та
компенсація за невикористану
відпустку.

Представник відповідача в
засідання не з'явився направив
письмові заперечення в яких просив
відмовити в задоволенні вимог та
зазначав, що вказані позивачем суми є
завищеними оскільки не враховано
вирахування податків, зборів та інших
обов'язкових платежів, крім того 31.10.2014
року йому було сплачено заробітну
плату, компенсацію за невикористану
відпустку, вихідну допомогу, середній
заробіток за час затримки, за серпень
2014 року, а саме 33928,62, яка складається з
заробітної плати в розмірі 7163,72 грн. та
компенсації за невикористану
відпустку в розмірі 26764,90 грн.. Також
заперечував проти стягнення моральної
шкоди у зв'язку з тим, що позивач не
наводить жодних обґрунтувань в її
підтвердження.

Заслухавши позивача та його
адвоката, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позову виходячи з наступного.

Як було судом встановлено ОСОБА_1
з 05.06.2013 р працював в ТОВ «Енергія і газ
Україна» на посаді головного інженера
на підставі наказу №20-п від 05.06.2013 р..

08.08.2014 року позивача було звільнено за
угодою сторін, згідно п.1 ст.36 КЗпП
України на підставі наказу №61-п від
06.08.2014 р..

Згідно з вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Оскільки відповідачем було сплачено
06.11.2014 року лише заробітну плату та
компенсацію за невикористану
відпустку в загальній сумі 33938,62 грн.,
тому підлягає стягненню також і
середній заробіток в розмірі 154286 грн.
за період затримки у виплаті
заробітної плати, а саме з 08.08.2014 р. по
06.11.2014 р., тобто за 90 днів (1714,29 грн.
середньоденна зарплата Х 90 днів), а
також невиплачена при звільненні
позивачу вихідна допомога в розмірі
трьох середніх заробітних плат в
розмірі 108000 грн..

Звертаючись до суду з вимогою про
стягнення моральної шкоди позивач
вказував на те, що на його утриманні
знаходиться син, якого він повинен був
оздоровити та підготувати до
навчального періоду в школі, сам
хворів, потребував матеріальної
допомоги, тоді як дружина також не
отримує доходу, в підтвердження чого
надав, копію свідоцтва про народження
сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, копію
свідоцтва про шлюб, довідку з головного
управління Міндоходів в Одеській
області, виписку з медичної карти КУ
«Міська клінічна лікарня №10»,
відомості про звернення з вимогою
виплатити розрахунок.

Враховуючи ту обставину, що заробітна
плата працівника є єдиним джерелом для
влаштування свого життя та життя своєї
родини, а відсутність грошових коштів
на це, привело позивача до втрати
нормальних життєвих зв'язків та
додаткових зусиль з її боку для
організації свого життя, суд вважає, що
відповідно до ст.237-1 КЗпП України,
виходячи з принципу розумності та
справедливості позовні вимоги в
частині стягнення з відповідача
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню в розмірі 5000 гривень.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК
України та п.1 ч.2 ст.4 Закону України
«Про судовий збір» з відповідача
необхідно стягнути в доход держави
судовий збір у розмірі 1786,46 грн.(1542,86
грн.+243,60 грн.).

Керуючись ст.ст.10,11,58-60,64,88, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Енергія і
газ Україна» () на користь
ОСОБА_1(інн НОМЕР_1) середній заробіток
за час затримки виплати в розмірі 108000
грн. з відрахуванням обов'язкових
платежів та моральну шкоду в розмірі
5000 грн..

В іншій частині вимог ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Енергія і
газ Україна» () на користь
держави судовий збір у розмірі 1323,60
гривень.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а для відповідача з дня
отримання копії.

Суддя: