Справа № 295/5189/13-ц
УХВАЛА

04.03.2014 р.
Іменем України
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Зоренко Т.О.,

з участю представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 (довіреність
від 26.07.2013 р.),

та представника відповідачів за
первісним позовом ОСОБА_2 (договір від
17.11.2013 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_3,

до ОСОБА_4, ОСОБА_5,

10020, АДРЕСА_1,

Управління Державної міграційної
служби України у Житомирській області,

10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, буд. 44,

про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням

а також зняття їх з реєстраційного
обліку,

та матеріали зустрічної позовної заяви

ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

до ОСОБА_3,

про вселення, –

встановив:

28.01.2014 р. представник позивачів за
зустрічним позовом ОСОБА_2 подала до
суду позовну заяву щодо вселення
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартиру № 9, яка
розташована у жилому будинку 18/26 по
бульвару Польському, що у м. Житомирі.

Одночасно із вказаним зустрічним
позовом подала заяву про його
забезпечення, шляхом накладення
арешту, заборони відчуження чи інші
дії, пов’язані із спірною квартирою №
9, що за адресою: м. Житомир, бульв.
Польський, буд. 18/26.

При цьому ОСОБА_2 зазначає, що такі види
забезпечення, пов’язані із предметом
позову та гарантуватимуть належне
виконання рішення суду, а невжиття
таких заходів – утруднить або зробить
неможливим у подальшому виконання
рішення суду.

Так, згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суддя приходить до висновку, що
заява адвоката ОСОБА_2 щодо
забезпечення позову відповідає
вимогам ст. 151 ЦПК України та підлягає
задоволенню, проте частково.

Зі змісту копії договору дарування під
№ 2270 від 05.08.1998 р. вбачається, що ОСОБА_3
стала власником квартири за адресою:
АДРЕСА_2. /а.с. 28-29/

У відповідності із п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 152
ЦПК України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб, а також забороною
вчиняти певні дії.

Оскільки спір між сторонами по справі
виникає щодо права володіння,
користування та розпорядження на
власний розсуд згаданою вище
квартирою, суддя вважає за необхідне
застосувати заходи забезпечення
позову шляхом заборони її відчуження.

Разом з тим, задоволенню не підлягають
вимоги про накладення арешту на
квартиру, оскільки зазначений спосіб
забезпечення позову є фактично
дублюванням вжитого судом вище способу
обтяження, а тому у його задоволенні
належить відмовити за недоцільністю.

Враховуючи викладене, а також те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим у
подальшому виконання рішення суду, і
те, що заходи забезпечення пов’язані
та співмірні заявленим позовним
вимогам, суддя вважає за доцільне
задовольнити частково заяву
представника ОСОБА_2 про забезпечення
позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, –

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову
задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3, ідентиф. № НОМЕР_1, у
будь-який спосіб відчужувати, надавати
в іпотеку чи іншим чином
розпоряджатися квартирою № 9, що за
адресою: м. Житомир, бульвар Польський,
буд. 18/26.

Виконання даної ухвали покласти на
Реєстраційну службу Житомирського
міського управління юстиції
Житомирської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

У решті вимог заяви відмовити.

Копію даної ухвали після її виконання,
направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п’яти днів із дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії даної ухвали. Ухвала набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
вона не була подана.

Суддя
В.О. Корицька