Справа № 165/2596/14-ц
Провадження № 2/165/696/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого судді
Василюка А.В.,

при секретарі
Навроцькій М.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, - суд,

встановив:

24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

Вимоги позивач обґрунтовує тим,
що 02 вересня 2007 року з відповідачем
ОСОБА_2 перебувала в шлюбі. Від шлюбу
народилася дочка ОСОБА_3, 2009 року
народження. Рішенням Нововолинського
міського суду від Волинської області
від 14 липня 2011 року шлюб між ними було
розірвано. На даний час вона винаймає
житло і проживає там разом з
малолітньою дочкою, яку утримує і
виховує. З серпня 2014 року вона
перебуває на обліку в Нововолинському
міському центрі зайнятості і отримує
допомогу у розмірі 1100 грн. щомісячно, в
той час як відповідач працює гірником
підземним на ВП «Шахта №9
«Нововолинська» ДП «Волиньвугілля»,
отримує високу заробітну плату, однак
відмовляється сплачувати їй на
утримання дочки більше ніж 700 грн.
Оскільки відповідач добровільно не
бажає змінювати розмір допомоги на
утримання дитини, а їй не вистачає
коштів на утримання дочки, просить суд
стягувати з відповідача аліменти на її
користь на утримання малолітньої
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його
заробітку щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що
до жовтня 2014 року відповідач сплачував
їй на утримання спільної дитини від 500
до 700 грн. щомісячно. Однак цих коштів їй
не вистачає на забезпечення дочки усім
необхідним. Дитина хворіє, має
викривлені кінцівки, з цих причин вона
змушена купувати ортопедичне взуття,
однієї пари якого не вистачає на сезон.
Отримує допомогу по безробіттю, однак
за ці кошти винаймає жило та сплачує
комунальні послуги. Її мати допомагає
продуктами харчування та нерегулярно
дає незначні суми коштів по 20-30 грн.
Крім того, вважає, що мати відповідача,
хоча і являється інвалідом ІІ групи,
однак не потребує матеріальної
допомоги зі сторони сина, оскільки
отримує пенсію та регресні виплати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов визнав частково. На
даний час працює гірником підземним на
ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП
«Волиньвугілля». З часу розірвання
шлюбу він протягом шести місяців
добровільно сплачував аліменти
позивачу від 1000 до 1300 грн. і платив за
комунальні послуги в квартирі, яку
винаймає позивач, а вподальшому до
подачі позову до суду про стягнення
аліментів, вносив на її банківський
рахунок в середньому по 750 грн. в місяць.
Також, він сплачує комунальні послуги в
квартирі, в якій він проживає і де
зареєстровані та не проживають позивач
з дитиною. Крім того, несе витрати на
покращення свого здоров'я, два роки
поспіль купує путівки в санаторій,
утримує свою непрацездатну матір, яка
отримує мінімальну пенсію та регрес,
розмір якого йому невідомий. Постійно
цікавиться дитиною, відвідує з нею цирк
та кінотеатр. А тому, погоджується
сплачувати аліменти в розмірі 1/6
частини свого заробітку щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, а саме: копію
свідоцтва про шлюб (а.с.3), копію
свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.4),
копію довідки про склад сім'ї та
прописку ОСОБА_1 (а.с.5), копію рішення
Нововолинського міського суду від 14
липня 2011 року (а.с.6-7), копію паспорта
ОСОБА_1 (а.с.8-9), копію трудової книжки
ОСОБА_1 (а.с.11), копію довідки з
Нововолинської ЦМЛ (а.с.12), копії
квитанцій до прибуткового касового
ордера (а.с.30-45), дійшов висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини, стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у нього інших дітей , або
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки чи сина, а також інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Копією довідки до акта огляду МСЕК
(а.с.25, 27), підтверджується, що матір
відповідача, у зв'язку з трудовим
каліцтвом визнана інвалідом ІІ групи,
однак жодних доказів того, що
відповідач несе витрати по утриманню
своєї матері останній не надав, навпаки
в судовому засіданні підтвердив той
факт, що його мати ОСОБА_4 отримує крім
пенсії ще й регресні виплати.

Більше жодних доказів, що відповідач
несе додаткові витрати на утримання
своєї матері, житла, та на своє
лікування ним суду не надано. Крім того,
останній підтвердив, що дочка хворіє на
двобічну плоскостопість та потребує
щороку купівлі їй ортопедичного
взуття.

Копією довідки Нововолинської
ЦМЛ (а.с.28) підтверджується, що
відповідач ОСОБА_2 хворіє з діагнозом
варикозна хвороба лівої ноги, пролапс
митрального клапана І ступеня.

Однак, суд критично ставиться до
тверджень відповідача стосовно
понесених ним витрат на своє
санітарно-курортне лікування,
оскільки, як пояснив в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 від
вартості путівок він сплачував лише 20%,
що підтверджується копіями квитанцій
до прибуткового касового ордера (а.с.30).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 є батьком
малолітньої ОСОБА_3, є працездатним, не
має на утриманні інших дітей та з
врахуванням його стану здоров'я (а.с.28)
та стану здоров'я малолітньої дочки
ОСОБА_3 (а.с.12), його матеріального
становища - працює та має стабільний
дохід, суд визначає до стягнення з
ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 в
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму доходів
громадян для дитини відповідного віку
до досягнення останньою повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід
держави 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.11, ст.60, ст.88, ст.213, ст.214,
ст.215, ст.218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, на
підставі ст.180, ст.181, ст.182, ст.183, ст.191
Сімейного кодексу України, - суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі
1/4 (однієї четвертої) частини його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 24 жовтня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення щодо стягнення платежу в
межах одного місяця підлягає негайному
виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Василюк