Номер провадження: 22-ц/785/7937/14
Головуючий у першій інстанції Швець В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сєвєрової Є.С.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» на рішення
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 15 липня 2014 року у
справі за позовом Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

встановила:

КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, який в процесі
розгляду справи уточнив, та просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за послуги з
централізованого опалення у розмірі 9
200,58 гривень, за обслуговування
внутрішньобудинкових мереж у розмірі
259,68 гривень та судовий збір у розмірі
229,40 гривень. (а. с. 3, 52)

В обґрунтування позову посилався на те,
що відповідач являється користувачем
послуг, які надає КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» по наданню
централізованого опалення та
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж в будинку АДРЕСА_1. Оскільки
відповідач не оплачує послуги в
повному обсязі, станом на 01.06.2014 року за
нею утворилася загальна
заборгованість у розмірі 9 460,26 гривень.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 15 липня 2014
року у задоволенні позову КП «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» -
відмовлено. (а. с. 56-57)

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати рішення, ухвалити нове, яким
позов задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального права. (а. с. 59-60)

Заслухавши
суддю-доповідача, доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
представника Комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» підлягає
частковому задоволенню, виходячи із
наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із недоведеності
позову.

Проте, погодитись з таким висновком
суду не можна.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право власності на житло N 481 від 04 липня
1997 року та договору дарування від 27.05.2002
року (а. с. 31, 33-34).

Відповідно до рішень виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
1555 від 25.11.2004 року, № 1695 від 15.12.2008 року,
№ 1 від 06.01.2011 року, № 461 від 07.06.2013 року
встановлений тариф на теплову енергію,
що надається КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго». (а. с. 9-12)

У відповідності до п. 18, 20 «Правил
надання послуг по централізованому
опаленню, постачання холодної та
гарячої води та водовідведення»,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (
далі - Правила), плата за надані послуги
вноситься споживачем відповідно до
показань засобів обліку води і
теплової енергії або затверджених
нормативів (норм) споживання на
підставі платіжного документа
(розрахункової книжки, платіжної
квитанції тощо) або відповідно до умов
договору на встановлення засобів
обліку. Розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк. Відповідачка
не виконувала своїх зобов'язань в
повній мірі, не сплачувала за надані
послуги, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 01.06.2014
року складає 9 200,58 гривень -
заборгованість за надані послуги з
централізованого опалення та 259,68
гривень - заборгованість за
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж. (а. с. 52)

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
у сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Статтею 21 зазначеного Закону визначено
обов'язок виконавця послуг підготувати
та укласти зі споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг із
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також пунктом 8 вищезазначених Правил.

Плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору, який споживач
зобов'язаний укласти. При цьому, розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Відмова або зволікання з укладенням
вищезазначеного договору та несплата
за надані послуги є порушенням
законодавства.

Договір про надання послуг з
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж ОСОБА_2 з КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» не укладався.

Відповідно до п. п. 24, 25 Правил, споживач
може відмовитися від отримання послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживача від мережі централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мережі
заборонено.

Оскільки взаємовідносини виконавця
послуг та споживачів послуг з
централізованого теплопостачання
регулюються законом і договором,
відключення споживача від мереж
централізованого водопостачання без
оформлення відповідних документів ще
не є відмовою від одержання названих
послуг.

Таким чином, саме по собі відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення не є відмовою від надання
послуг.

В вересні 2009 року відповідачем було
проведено відключення належної їй
квартири від мережі централізованого
опалення, що вбачається із акту № 173
порушення порядку відключення від
системи централізованого опалення від
21.09.2009 року, підписаного начальником
ПТО ОСОБА_3, майстром в/д мереж ОСОБА_4 та
самою ОСОБА_2, проте будь-які документи,
підтверджуючі правомірність такого
відключення відсутні. (а. с. 21)

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що
відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води
регламентується Порядком відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання, затвердженим наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року N 4, і
здійснюється у разі, коли технічна
можливість такого відключення
передбачена затвердженою органом
місцевого самоврядування відповідно
до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Відключення приміщень від
внутрішньобудинкових мереж
центрального опалення виконується
монтажною організацією, яка реалізує
проект, за участю представника
власника житлового будинку,
представника виконавця послуг з
центрального опалення і гарячого
водопостачання та власника квартири.

Тобто, договірні відносини між
сторонами, які випливають із договору
про користування тепловою енергією, у
період з жовтня 2009 року по травень 2014
року фактично існували, оскільки КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» такі послуги
в належну ОСОБА_2 квартиру надавало, а
самовільне відключення споживача від
мережі центрального опалення не
звільняє його від цивільно-правової
відповідальності, а відтак
заборгованість по оплаті за послуги
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж підлягає стягненню з відповідача
на користь позивача.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання (частина п'ята статті 261 ЦК
України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у
статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
скільки з певними моментами (фактами),
які свідчать про порушення прав особи
(стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення в зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Оскільки Правилами передбачено, що
розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим, то
право позивача вважається порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
отже і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами
Правил оплату за послуги повинно
здійснюватись споживачем не пізніше 20
числа кожного календарного місяця,
наступного за розрахунковим, то
початок перебігу позовної давності для
стягнення цих платежів необхідно
обчислювати з моменту (місяця, дня)
невиконання споживачем кожного із цих
зобов'язань, а відтак і початок
перебігу позовної давності за кожний
черговий платіж починається з моменту
порушення строку його погашення.

ОСОБА_2 перестала виконувати щомісячні
зобов'язання по оплаті за послуги
централізованого опалення та за
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж з листопада 2009 року, у свою чергу
КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось
до суду з позовом до неї лише 04.02.2014
року, тобто поза межами строку,
встановленого ст. 257 ЦПК України.

Таким чином, початком перебігу строку
позовної давності є листопад 2009 року.

Як вбачається із матеріалів справи, КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» подало заяву
про збільшення позовних вимог у червні
2014 року. Отже, з ОСОБА_2 на користь КП
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» підлягає
стягненню сума заборгованості у період
з червня 2011 року по червень 2014 року у
розмірі 6 072,47 гривень, а саме: за надані
послуги з централізованого опалення у
розмірі 5 869,51 гривень та за
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж у розмірі 202,96 гривень.

При указаних обставинах, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
не вірно встановив обставини справи, не
визначився з характером спірних
правовідносин, нормами права, які
підлягають застосуванню, що
відповідно, призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 15 липня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового по суті заявлених позовних
вимог.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 309,
ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника
Комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» -
задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 15 липня 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» 6 072,47
гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.С.

Цюра Т.В.