Справа № 148/1634/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді
Ковганича С.В.

при секретарі
Мрочко Т.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тульчина
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Тульчинської міської ради, третьої
особи на стороні відповідача ОСОБА_5,
відділу Держземагенства у
Тульчинському районі про визнання
недійсним рішення 35 сесії 5 скликання №
860 Тульчинської міської ради від 23.06.2009
року «Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_5, за
рахунок земель житлової та громадської
забудови площею 0,0024 га для будівництва
та обслуговування гаража, яка
розташована по АДРЕСА_1», визнання
недійним рішення № 480 17 сесії 6
скликання Тульчинської міської ради
від 17.02.2012 року «Про видачу державного
акту серії ЯМ № 422284 гр. ОСОБА_5, на право
власності на земельну ділянку
розташовану по АДРЕСА_1, Вінницької
області з цільовим призначенням для
будівництва індивідуальних гаражів»
та скасування державного акту серії ЯМ
№ 422284 на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_5, кадастровий номер
:01:006:0083,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Тульчинської міської ради,
третьої особи на стороні відповідача
ОСОБА_5, відділу Держземагенства у
Тульчинському районі про визнання
недійсним рішення 35 сесії 5 скликання №
860 Тульчинської міської ради від 23.06.2009
року «Про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки гр. ОСОБА_5, за
рахунок земель житлової та громадської
забудови площею 0,0024 га для будівництва
та обслуговування гаража, яка
розташована по АДРЕСА_1», визнання
недійним рішення № 480 17 сесії 6
скликання Тульчинської міської ради
від 17.02.2012 року «Про видачу державного
акту серії ЯМ № 422284 гр. ОСОБА_5, на право
власності на земельну ділянку
розташовану по АДРЕСА_1, Вінницької
області з цільовим призначенням для
будівництва індивідуальних гаражів»
та скасування державного акту серії ЯМ
№ 422284 на право власності на земельну
ділянку ОСОБА_5, кадастровий номер
:01:006:0083, мотивуючи свої вимоги тим,
що 29.09.2009 року батько третьої особи на
стороні відповідача ОСОБА_5 мав намір
отримати дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для надання у власність. У
зв'язку з чим написав та подав
клопотання на ім'я міського голови.

27.05.2009 року продовжуючи оформлювати
документи на дану земельну ділянку
ОСОБА_5 разом з членами комісії
підписав акт вибору земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
гаража, в АДРЕСА_1, а також підписав
схему земельної ділянки яка
виділяється для будівництва гаража.

На основі даного клопотання, акту
вибору земельної ділянки для
будівництва та обслуговування гаража
від 27.05.2009 року, було прийнято рішення 35
сесії Тульчинської міської ради 5
скликання №860 від 23.06.2009 року про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки Тульчинської міської ради за
рахунок земель житлової та громадської
забудови на земельну ділянку площею
0,0024 га. для будівництва та
обслуговування гаража.

В 2010 році ОСОБА_5 помер. Його син ОСОБА_5,
використовуючи ідентичність прізвища,
ім'я та по-батькові вирішив заволодіти
правом на земельну ділянку та
продовжує оформляти документи на
земельну ділянку на своє ім'я.

20 травня 2011 року Тульчинська міська
рада 6 скликання 10 сесії, розглянувши
заяву ОСОБА_1, вирішила надати йому
дозвіл на складення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0.0026 га для будівництва
індивідуального гаража по АДРЕСА_1 для
надання у власність. ОСОБА_1 з 2003 року по
даний час відкрито безперервно
користується зазначеною земельною
ділянкою.

30 січня 2012 року було створено комісію,
яка склала акт про те що на спірній
земельній ділянці розташовано
збірно-розбірний гараж ОСОБА_1, тобто в
даний час Тульчинській міській раді
було достеменно відомо, що земельна
ділянка зайнята та не була вільною. З
приводу звільнення зайнятої земельної
ділянки Тульчинська міська рада до
суду не зверталась, рішення не
приймалось.

17 лютого 2012 року Тульчинська міська
рада в порушення вимог закону про
надання у власність вільних земельних
ділянок приймає рішення № 408 про
надання у власність та видачу
державного акту на спірну, зайняту
земельну ділянку ОСОБА_5

23 липня 2012 року ОСОБА_5 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку Серія ЯМ №422284 на
підставі рішення Тульчинської міської
ради, реєстр №480, 17 сесії 6 скликання від
17.02.2012 року площею 0.0021 га у межах згідно
з планом. Земельна ділянка розташована
АДРЕСА_1. Цільове призначення для
будівництва індивідуальних гаражів.
Кадастровий номер земельної ділянки
:01:006:0083.

03 жовтня 2013 року було подано заяву до
прокуратури Тульчинського районну та
РВ УМВС України про відкриття
кримінального провадження щодо
шахрайства при набуті права на
отримання земельної ділянки.

В межах даного кримінального
провадження на підставі постанови про
призначення судово-почеркознавчої
експертизи, винесеної 12.06.2013 року
слідчим СВ Тульчинського РВ УМВС
України у Вінницькій області старшим
лейтенантом міліції ОСОБА_6 в
кримінальному провадженні №0000368
від 28.06.2013 року двічі проводилась
почеркознавча експертиза.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ
при УМВС України у Вінницькій області
№358 від 01.08.2013 року підпис від імені
ОСОБА_5 в клопотанні на дозвіл про
складання проекту щодо відведення
земельної ділянки від 20.04.2009 року -
виконано не ОСОБА_5, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням якомусь
справжньому підпису ОСОБА_5

Відповідно до висновку почеркознавчої
експертизи №74/246 від 16.09.2013 року підпис
від імені ОСОБА_5 в клопотанні на дозвіл
про складання проекту щодо відведення
земельної ділянки від 20.04.2009 року -
виконано не ОСОБА_5, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням якомусь
справжньому підпису ОСОБА_5

Таким чином, вважає, що право власності
на землю ОСОБА_5 отримано з порушенням
чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач та його
представник, позов підтримав в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладенні в позовній заяві.

Представник відповідача, ОСОБА_3, яка
діє за довіреністю, позов не визнала. В
заперечення позовних вимог суду
пояснила, що рішення сесій
Тульчинської міської ради були
прийняті відповідно до вимог чинного
законодавства. Так, рішення «Про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_5, за рахунок земель
житлової та громадської забудови
площею 0,0024 га для будівництва та
обслуговування гаража, яка розташована
по АДРЕСА_1» було прийнято на підставі
поданої заяви співвласника будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_5 Після виготовлення акту
вибору вільної земельної ділянки під
будівництво та обслуговування гаража
на дворовій території житлового
будинку, погодженого зі всіма службами
району, рішенням 35 сесії 5 скликання
Тульчинської міської ради від 23.06.2009
року надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0024 га для
будівництва і обслуговування гаража,
який розташований в АДРЕСА_1, для
надання у власність. Останнім був
виготовлений проект відведення, який
рішенням 17 сесії 6 скликання від 17.02.2012
року був затверджений. Земельна
ділянка передана безкоштовно у
власність ОСОБА_5 та виданий Державний
акт на право власності. При вирішенні
даного питання, зі сторони
Тульчинської міської ради не було
допущено порушення вимог чинного
законодавства. Доказами того, що
земельна ділянка видавалась сааме
ОСОБА_5, а не його батьку ОСОБА_5 є
наявність в матеріалах копії паспорта
заявника. Разом з тим, чинним
законодавством не передбачено, що
подана заява до міської ради має бути
власноручно написана заявником.

Третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_5, позовні вимоги
заперечив в повному обсязі пояснивши,
що він являється співвласником будинку
АДРЕСА_1 в м. Тульчині і звернувся із
заявою до Тульчинської міської ради
про надання дозволу на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0024 га для
будівництва та обслуговування гаража в
АДРЕСА_1 і надання її у власність. Ним
був виготовлений проект відведення
земельної ділянки, який рішенням 17
сесії 6 скликання Тульчинської міської
ради від 17.02.2012 року був затверджений.
Дана земельна ділянка була передана
йому у власність на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку. При вирішенні
питання про виділення йому спірної
земельної ділянки, остання була вільна
від забудови і ніким не
використовувалася. При подачі заяви до
міської ради та виготовленні
документів, ним наддавалась копія його
паспорту, що підтверджує той факт, що
саме він звертався до міської ради, а не
його батько ОСОБА_5 Що стосується
проведеної експертизи в межах
кримінального провадження, то йому про
неї стало відомо лише при розгляді
цивільної справи в суді, де він був
відповідачем. При призначенні
експертизи, в нього ніхто не відбирав
зразки підписів.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд встановив:

Відповідно до вимог ст. 61 ч.3 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, рішенням Тульчинського районного
суду в цивільній справі № 226 / 6676 / 12 за
позовом ОСОБА_7 до Тульчинської міської
ради, ОСОБА_5, третя особа на стороні
позивача, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про
визнання недійсним рішення 35 сесії 5
скликання Тульчинської міської ради №
860 від 23.09.2009 року про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
Тульчинської міської ради ОСОБА_5 за
рахунок земель житлової та громадської
забудови, площею 0,0024 га для будівництва
та обслуговування гаража, яка
розташована по АДРЕСА_1, яка призначена
для будівництва індивідуальних
гаражів та скасування Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 422284, що виданий на ім'я
ОСОБА_5 на підставі рішення
Тульчинської міської ради № 480 17 сесії 6
скликання від 17.02.2012 року площею 0,0021 га,
у межах згідно з планом, яка
розташована по АДРЕСА_1, яка призначена
для будівництва індивідуальних
гаражів, кадастровий номер
:01:006:0083, в позовних вимогах
відмовлено. (а.с. 88-90).

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області від 18.02.2014 року,
рішення Тульчинського районного суду
залишено без змін. (а.с. 91-92).

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14.05.2014 року, рішення
Тульчинського районного суду та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
залишено без змін. (а.с. 93-94).

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що в даному судовому
засіданні беруть участь ті самі особи.
Зокрема, відповідачем в обох справах є
Тульчинська міська рада, предмет спору
один і той же. В попередній справі
ОСОБА_1 приймав участь на стороні
позивача без самостійних вимог, в даній
справі є позивачем, з тими самими
позовними вимогами. Третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_5 в
попередній справі був відповідачем, в
даній справі є третьою особою на
стороні відповідача.

Судовим рішенням Тульчинського
районного суду від 15.01.2014 року
встановленні наступні обставини та
відповідні їм правовідносини:

«Рішенням виконавчого комітету
Тульчинської міської ради № 102 від
20.03.1996 року ОСОБА_8 було надано дозвіл на
тимчасове розміщення тимчасового
збірно-розбірного авто гаража розміром
3х3,9 м. на дворовій території будинку
АДРЕСА_1 в м. Тульчині і зобов'язано
останнього замовити документи на
тимчасове розміщення авто гаража в
Тульчинському
архітектурно-планувальному бюро.

Як випливає із даного рішення
виконкому Тульчинської міської ради
земельна ділянка ОСОБА_8 в тимчасове
користування не виділялась. Йому
надавався лише дозвіл на тимчасове
розміщення тимчасового
збірно-розбірного авто гаража. Право
користування земельною ділянкою у
ОСОБА_7 фактично не виникло, оскільки не
були додержані вимоги ст. ст. 19, 22 ЗК
УРСР, 1990 року з змінами 1992 року, який був
чинним на час виникнення спірних
правовідносин щодо порядку відведення
і оформлення прав на згадану земельну
ділянку.

Відповідно до ст. 22 ЗК УРСР, 1992 року,
надання земельних ділянок
здійснюється за проектами відведення
цих ділянок і право власності на землю
або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

А відповідно до ст. 24 ЗК України право
тимчасового користування землею
оформляється договором.

В судовому засіданні встановлено, що
проект відведення ОСОБА_7 не
виготовлявся, на затвердження сесії
міськради не надавався, межі земельної
ділянки в натурі не встановлювались і
договір між ОСОБА_7 та Тульчинською
міською радою на право тимчасового
користування земельною ділянкою на
дворовій території будинку АДРЕСА_1 в м.
Тульчині не укладався і не
реєструвався.

З доводами представника позивача про
те, що відповідно до п.7 розділу Х
"Перехідні положення" Земельного
Кодексу України, 2002 року громадяни та
юридичні особи, що одержали земельні
ділянки у тимчасове користування до
вступу в дію Земельного кодексу
України від 25.10.2001 року, зберігають
права на ці ділянки погодитись не можна
з огляду на те, що відповідно до п.1
розділу Х "Перехідні положення" ЗК
України,2002 р., рішення про надання
земельних ділянок, прийняті
відповідними органами, але не виконані
на момент введення в дію цього Кодексу,
підлягають виконанню відповідно до
вимог цього Кодексу. Позивач же на
момент введення в дію ЗК України, 2002
року не виконав положень ст. 123 ЗК
України в частині звернення до міської
ради із клопотанням щодо надання
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки, прийняття рішення
міської ради щодо надання дозволу на
виготовлення проекту відведення
земельної ділянки, його виготовлення
та отримання Державного акту.

А в силу ст. 125 ЗК України, 2002 року право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації;
право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди і його державної реєстрації. А
тому у ОСОБА_7 не виникло право
користування даною земельною ділянкою.

Не заслуговують уваги доводи
представника позивача і в тій частині,
що позивачу ОСОБА_7, відповідно до вимог
ст. 119 ЗК України, мала бути передана у
власність чи користування спірна
земельна ділянка, так як він
добросовісно, відкрито, безперервно
користується протягом 15 років даною
земельною ділянкою за відсутності
документів про право на цю земельну
ділянку, оскільки ст. 119 ЗК України
гласить про те, що громадяни, які
добросовісно, відкрито і безперервно
користуються земельною ділянкою
протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про
передачу її у власність або надання у
користування. З таким клопотанням
ОСОБА_7 до Тульчинської міської ради не
звертався.

Крім того, якщо ОСОБА_7 і користувався
спірною земельною ділянкою, то міг нею
користуватися з березня 1996 року до
липня 2003 року, так як 05.07.2003 року
останній подарував ОСОБА_1 свою частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 і виїхав
на постійне місце проживання в інший
населений пункт с. Синьки
Ульяновського району Кіровоградської
області, тобто міг користуватися нею
менше ніж 15 років.

Не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні і доводи
представника позивача в тій частині, що
рішення 35 сесії 5 скликання
Тульчинської міської ради від 23.06.2009
року, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0024 га для будівництва і
обслуговування гаража, який
розташований в АДРЕСА_1, для надання у
власність та рішення 17 сесії 6
скликання від 17.02.2012 року, яким прийнято
рішення щодо видачі Державного акту
ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку,
являються незаконними, оскільки
земельна ділянка, яка надана ОСОБА_5
являлась не вільною, так як на даній
земельній ділянці розташований гараж,
який належить ОСОБА_1 На час винесення
рішення 35 сесії 5 скликання
Тульчинської міської ради від 23.06.2009
року, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0024 га для будівництва і
обслуговування гаража, який
розташований в АДРЕСА_1, для надання у
власність дана земельна ділянка була
вільна від будь-яких забудов, що
підтверджується актом вибору
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування гаража в АДРЕСА_1 гр.
ОСОБА_5, який погоджений всіма
районними службами та актом погодження
меж землекористування від 26 травня 2011
року. Лише 30.01.2012 року виходом комісії з
питань комунальної власності та
земельних ресурсів Тульчинської
міської ради було встановлено, що на
виділеній ОСОБА_5 земельній ділянці по
АДРЕСА_1 розташований тимчасовий гараж
гр. ОСОБА_1 в якого документи, що
посвідчують право власності або право
користування земельною ділянкою
відсутні.

Суд також вважає не доведеними доводи
представника позивача в тій частині, що
клопотання на дозвіл про складання
проекту, щодо відведення земельної
ділянки від 29.04.2009 року від імені ОСОБА_5
підписане не ОСОБА_5, що підтверджено
висновками почеркознавчих експертиз,
які проводились в рамках кримінального
провадження за заявою ОСОБА_9, а тому і
вищевказані рішення сесій
Тульчинської міської ради являються
незаконними.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5
пояснив, що він звертався з даною
заявою до Тульчинської міської ради і
підпис в даній заяві його. При
призначені почеркознавчих експертиз
органом досудових розслідувань зразки
почерку в нього не відбирались і про
дане кримінальне провадження йому
взагалі нічого не відомо.

Із оглянутого в судовому засіданні
кримінального провадження № 0000368
за зверненням ОСОБА_9 видно, що в ОСОБА_5
будь-які пояснення органом досудового
розслідування не відбирались, при
призначенні експертизи зразки його
підпису не відбирались. За вказаних
обставин стверджувати, що ОСОБА_5 не
звертався до Тульчинської міської ради
з клопотанням про дозвіл на складання
проекту щодо відведення земельної
ділянки від 29.04.2009 року не має підстав.

За вищевказаних обставин дана земельна
ділянка, яка перебуває у власності
міської ради, будучи вільною,
відповідно до повноважень органів
місцевого самоврядування, визначених
ст.122 ЗК України та порядку ст. 123,124 ЗК
України могла бути надана громадянам у
власність чи користування. Про що за
заявою співвласника житлового будинку
ОСОБА_5 після виготовлення акту вибору
вільної земельної ділянки під
будівництво та обслуговування авто
гаража на дворовій території житлового
будинку АДРЕСА_1, погодженого всіма
районними службами, рішенням 35 сесії 5
скликання Тульчинської міської ради
від 23.06.2009 року надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0024 га для будівництва та
обслуговування гаража, розташованого в
АДРЕСА_1, для надання у власність.
ОСОБА_5 був виготовлений проект щодо
відведення земельної ділянки, який
рішенням 17 сесії 6 скликання
Тульчинської міської ради від 17.02.2012
року був затверджений і земельна
ділянка передана безкоштовно
останньому та виданий Державний акт на
право власності на земельну ділянку.»

Таким чином, встановленні обставини
додатковому доказуванню не підлягають.

Крім того, згідно ст. 19 ч.2 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 12 ЗК України визначено
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
до яких належать, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, підготовка висновків щодо
вилучення (викупу) та надання земельних
ділянок відповідно до цього Кодексу,
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок та
інші.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад віднесено
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Оцінюючи представленні сторонами
докази, зокрема щодо прийняття, на
думку позивача, сесіями Тульчинської
міської ради незаконних та оспорюваних
рішень, суд прийшов до висновку, що
позивачем вказані обставини не
доведенні.

Натомість відповідачем та третьою
особою, підтвердженні доводи щодо
надання саме ОСОБА_5 земельної ділянки,
а не його покійному батьку ОСОБА_5,
спростовані. А саме, в матеріалах
проекту землеустрою (а.с. 58-87) на ім'я
ОСОБА_5 є наявність паспорта саме
третьої особи на стороні відповідача -
ОСОБА_5, а не його покійного батька.

Крім того, суд вважає, неналежними та
недопустимими доказами посилання
позивача на те, що в межах
кримінального провадження
встановленні певні обставини щодо
підробки підписів.

Так, відповідно до вимог ст. 61 ч.4 ЦПК
України, тільки вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

В судовому ж засіданні встановлено, що
для проведення експертизи будь-які
зразки підпису від ОСОБА_5, під час
досудового розслідування, не
відбирались. Посилання позивача про
підробку підписів, одночасно,
вказаними висновками експертиз,
спростовують його доводи про те, що
першочергово документи подавались та
оформлялись батьком третьої особи, а не
самим ОСОБА_5 Так, відповідно до
висновків вказаних експертиз,
представлених позивачем (а.с.10-18),
підпис від імені ОСОБА_5 в клопотанні на
дозвіл про складання проекту
відведення земельної ділянки від 29.04.2009
року виконано не ОСОБА_5, а іншою особою,
з ретельним наслідуванням якомусь
справжньому підпису ОСОБА_5 За вказаних
обставин випливає висновок, що в разі
подання клопотання до міської ради
ОСОБА_5 (батьком третьої особи) від
свого імені, в нього (або ж іншої особи)
не було необхідності вчиняти підпис на
клопотаннях, схожий на підпис свого
сина - ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст. 10 ч. 3 (якою
визначено принцип змагальності
сторін), ст. 61 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57
ЦПК).

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь в справі,
що відображено в ст. 11 ЦПК України.

Таким чином, з аналізу досліджених
доказів, суд дійшов висновку, про
відмову в позові в повному обсязі, з
підстав викладених в описовій частині
рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати присуджуються стороні, на
користь якої ухвалено рішення.
Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено, тому вимога про стягнення
на його користь судових витрат
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст. 12 ЗК України, ст. ст. 4, 8, 10,
15, 18, 57-60, 64, 81, 88, 159, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 до Тульчинської
міської ради, третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_5, відділу
Держземагенства у Тульчинському
районі про визнання недійсним рішення
35 сесії 5 скликання № 860 Тульчинської
міської ради від 23.06.2009 року «Про
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки гр. ОСОБА_5, за рахунок земель
житлової та громадської забудови
площею 0,0024 га для будівництва та
обслуговування гаража, яка розташована
по АДРЕСА_1», визнання недійним рішення
№ 480 17 сесії 6 скликання Тульчинської
міської ради від 17.02.2012 року «Про
видачу державного акту серії ЯМ № 422284
гр. ОСОБА_5, на право власності на
земельну ділянку розташовану по
АДРЕСА_1, Вінницької області з цільовим
призначенням для будівництва
індивідуальних гаражів» та скасування
державного акту серії ЯМ № 422284 на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_5,
кадастровий номер :01:006:0083 -
відмовити.

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Вінницької області через Тульчинський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Повний текст рішення суду
складено 19.12.2014 року.

Суддя: