Справа № 456/3219/14-ц
Провадження № 2/456/1696/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р.
Стрийський міськрайонний
суд Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бучківської В. Л.

при секретарі
Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрий
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Стрийської міської ради Львівської
області, третя особа Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання права власності на
реконструйоване будівництво,

в с т а н о в и в :

Позивач, уточнивши позовні
вимоги, просить суд визнати за нею
право власності на самочинно
реконструйований житловий будинок з
господарськими спорудами та
добудований гараж по вул. Кобринської,
49 в м. Стрий Львівської області. В
обґрунтування позову покликається на
те, що їй на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 04.08.1993
року належить житловий будинок № 49 по
вул. Кобринської в м. Стрию Львівської
області, який складався з трьох жилих
кімнат, кухні та господарських
будівель. Житловий будинок
розташований на земельній ділянці
площею 0,0581 га, що належить їй на праві
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
від 12.06.2007 року. В 2011 році, не отримавши
відповідного дозволу, вона провела
реконструкцію належного їй житлового
будинку, а саме: збудувала мансардне
приміщення, яке складається з двох
житлових кімнат, загальною площею 73,7
кв.м. та збільшила розмір гаражу,
добудувавши до нього приміщення
розміром 11,86 х 4,26 м. В результаті
реконструкції її житловий будинок став
складатися з п’яти житлових кімнат,
загальною площею 191,3 кв.м.
Реконструйований будинок та
добудований гараж придатні для їх
подальшого використання за своїм
функціональним призначенням.
Реконструкція зроблена за її власні
кошти і після закінчення всіх
будівельних робіт, вона постійно, з
моменту реконструкції і по даний час
користується даним будинком,
господарськими спорудами та гаражем,
сплачує всі необхідні платежі. На даний
час у неї немає документів, які б
свідчили про право власності на спірне
реконструйоване нерухоме майно, а тому
вона вирішила належним чином оформити
документи. Проте оформити право
власності на даний реконструйований
будинок та добудований гараж не може,
оскільки реконструкція проведена нею
самовільно, роботи по реконструкції
вона здійснила без виготовлення та
погодження робочого проекту, а також не
отримала у встановленому законом
порядку дозволу на початок будівельних
робіт. Вважає, що даним самовільним
будівництвом прав та інтересів інших
осіб не порушила, тому має намір
визнати право власності на спірне
нерухоме майно за собою. За даних
обставин вона вправі лише володіти та
користуватися спірним нерухомим
майном, проте не може ним
розпоряджатися, оскільки
реконструкція будинку та гаражу
здійснена нею самовільно, без
відповідного дозволу, саме тому вона
змушена звернутися до суду за захистом
своїх прав.

В судовому засіданні
позивач позов підтримала, дала
пояснення аналогічні вищенаведеному,
просить позов задоволити та врахувати,
що вона неодноразово зверталася усно
та письмово як до відповідача, так і до
третьої особи - Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, проте жодної
відповіді не отримала, в Інспекції їй
порадили звернутися до суду та визнати
за собою право власності, оскільки
права інших осіб вона не порушила,
мансардне приміщення добудувала у
власному будинку на власній земельній
ділянці.

Відповідач – представник Стрийської
міської ради Львівської області ОСОБА_2
в судовому засіданні позов визнала та
пояснила, що міська рада не може
оформити відповідні документи,
оскільки реконструкція проведена без
виготовлення та погодження робочого
проекту та дозволу на проведення
будівельних робіт. Окрім цього, на
даний час міська рада правом
оформлення власності не володіє. Не
заперечує проти задоволення позову.

Третя особа - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, будучи
належним чином повідомленою про час та
місце судового розгляду у судове
засідання не з'явилася. Суд вважає за
можливе проводити розгляд справи у
відсутності третьої особи, про що
позивач та представник відповідача не
заперечили, оскільки третя особа,
будучи належним чином повідомленою про
час і місце розгляду справи в судове
засідання не з’явилася, а тому розгляд
справи слід проводити у її відсутності.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31,
ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.
Визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 41 Конституції
України визначено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
власності набувається у порядку,
визначеному законом. Момент виникнення
права власності на річ (майно)
визначається законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути

протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно з ч. 15 ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій»
здійснення будівельних робіт на
об'єктах містобудування без дозволу на
виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не
зазначених у дозволі будівельних робіт
вважається самовільним будівництвом і
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Відповідно до положень частин 1, 4, 7 ст.
376 ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельні ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Якщо власник
(користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Тобто критеріями самочинного
будівництва є: будівництво на
земельній ділянці, яка не відведена для
цієї мети, будівництво, здійснене без
дозволу або проекту, будівництво,
здійснене з порушенням норм і правил.

Під самочинним будівництвом слід
розуміти як нове будівництво, так і
реконструкцію, реставрацію або
капітальний ремонт вже існуючих
об'єктів нерухомості (ст. 9 Закону
України від 20 травня 1999 року «Про
архітектурну діяльність»), у тому числі
спорудження без дозволу органу
місцевого самоврядування нового
житлового будинку замість
зруйнованого на раніше відведеній
особі земельній ділянці,
переобладнання нежитлової будівлі в
житлову.

Будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
нерухомості здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил, місцевих правил забудови
населених пунктів у порядку,
визначеному статтею 24 Закону України
«Про планування і забудову територій»
(ст. 9 Закону України «Про архітектурну
діяльність»).

Будівництво без належного дозволу має
місце як при відсутності дозволу на
будівництво, так і при відсутності
дозволу на виконання будівельних
робіт.

Відповідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, викладених у п.п.4,5 Постанови
Пленуму ВВСУ «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.2012 р. №6, при
розгляді справ зазначеної категорії
судам слід мати на увазі, що самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

З копії свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 04.08.1993 року старшим
державним нотаріусом Стрийської ДНК
ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 після
смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер
12.01.1985 року належить житловий будинок
«А-1», який складається з трьох кімнат
житловою площею 46,2 кв.м., однієї кухні,
та до якого належать господарські
будівлі: літня кухня «Б», сарай «В»,
колонка з металевих труб «К», огорожа
«І», металеві ворота « 2», що
знаходяться в м. Стрию по вул.
Н.Кобринської, 49 на земельній ділянці
розміром 594 кв.м. /а.с.5/.

Статтею 375 ЦК України передбачено, що
власник земельної ділянки має право
зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми,
здійснювати перебудову, а також
дозволяти будівництво на своїй ділянці
іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі,
споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

Правові наслідки самочинної забудови,
здійсненої власником на його земельній
ділянці, встановлюються статтею 376
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 95 ЗК України
землекористувачі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
мають право самостійно господарювати
на землі, споруджувати жилі будинки,
виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до копії державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 508854, виданого 12.06.2007 року на
підставі рішення Стрийської міської
ради Львівської області № 374 від 28.11.1997
року земельна ділянка площею 0,0581 га,
яка знаходиться по вул. Кобринської, 49 в
м. Стрию Львівської області належить
ОСОБА_1 та призначена для
обслуговування житлового будинку
/а.с.6/.

Згідно технічного паспорту, виданого
Стрийським МБТІ 27.03.2014 р. вбачається, що
в буд. № 49 по вул. Кобринської в м. Стрию
Львівської області проведено
самочинне будівництво, а саме: мансарди
«а4», загальною площею 73,7 м.кв., житловою
площею 32.9 м.кв. в складі двох житлових
кімнат та гаражу «Д», розміром 11,86 х 4,26
м. /а.с.7-12/.

Згідно Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Положення
про Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України №439/2011 від 8
квітня 2011 року та Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №553 від 23
травня 2011 року, Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року №461 органом, який
здійснює прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, є
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
які на підставі акту готовності об'єкта
до експлуатації видають відповідний
сертифікат.

Відповідно до частин 4, 5 статті 26 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI,
який набув чинності 12 березня 2011 року,
право на забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки відповідно до вимог
містобудівної документації.
Проектування та будівництво
об'єктів здійснюється власниками або
користувачами земельних ділянок у
такому порядку: 1) отримання замовником
або проектувальником вихідних даних; 2)
розроблення проектної документації
та проведення у випадках,
передбачених статтею 31 цього Закону, її
експертизи; 3) затвердження проектної
документації; 4) виконання підготовчих
та будівельних робіт; 5) прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів; 6) реєстрація права власності
на об'єкт містобудування.

Визнання судом права власності на
самочинне будівництво можливе лише у
тому разі, якщо у прийнятті такого
об'єкта в експлуатацію було незаконно
відмовлено та за умови дотримання
визначених законом вимог, необхідних
для прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1
зверталася до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю із
заявою про введення реконструйованого
нежитлового приміщення в експлуатацію,
проте жодних документів або відповіді
не отримала.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
в разі його порушення, невизнання або
оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст.
3 ЦПК України). У зв'язку із цим
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору.

З пояснень представника відповідача –
Стрийської міської ради Львівської
області, питання про оформлення права
власності на даний час не належить до
компетенції міської ради, позивач
зверталася до них з даним питання,
проте їй було відмовлено.

Статтею 328 ЦК України визначено, що
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

При цьому, фактів та обставин, які б
свідчили про неправомірність набуття
позивачем права власності на вказану
вище будівлю, судом встановлено не
було.

Як вбачається зі звіту про проведення
технічного обстеження будівельних
конструкцій та інженерних мереж
об’єкта, а саме: буд. № 49 по вул.
Кобринської в м. Стрию Львівської
області, складеного КП ЛОР «Стрийське
МБТІ», реконструйований житловий
будинок з верандою та мансардою і
господарські споруди відповідають
вимогам надійності та безпечності
експлуатації /а.с.13-46/.

Реконструкція належних позивачам
приміщень на момент розгляду справи
завершена у повному обсязі.
Новостворене нерухоме майно
відповідає вимогам ст. 41 Конституції
України, а саме: не спричиняє шкоди
правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, не погіршує
екологічну ситуацію та природні якості
землі.

Власник майна зверталася у
встановленому законом поряду до ДАБК
про отримання відповідних документів
на реконструйоване приміщення, але,
рішення стосовно цього не прийнято;
одночасно, припис про знесення
прибудов, приведення приміщень до
первісного стану ДАБК не видавався.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що реконструйований житловий
будинок з господарськими спорудами та
самочинно добудований гараж придатні
для їх подальшого використання за
своїм функціональним призначенням,
доказів того, що реконструкцією
порушені права інших осіб, судом не
здобуто, а тому суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 слід
задоволити.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 15, 316, 319, 321, 325, 328, 331, 376, 392 ЦК
України, ст.95 ЗК України, ч. 15 ст. 29
Закону України «Про планування і
забудову територій», ст. 9 Закону
України від 20 травня 1999 року «Про
архітектурну діяльність», частинами 4,
5 статті 26 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, який набув
чинності 12 березня 2011 року, п.п.4,5
Постанови Пленуму ВВСУ «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» від 30.03.2012 р. №6,
Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України №439/2011 від 8 квітня
2011 року, Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №553 від 23
травня 2011 року, Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 року №461, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
реконструйований житловий будинок
«А-1», в складі п’яти житлових кімнат,
житловою площею 83,9 кв.м., загальною
площею 191,3 кв.м., з господарськими
будівлями і спорудами та самочинно
добудований гараж, який позначений в
технічному паспорті літерою «Д»,
розміром 11,86 х 4,26 м., які розташовані по
вул. Кобринської, 49 в м. Стрию
Львівської області.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Львівської
області через Стрийський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_5