Справа №487/9086/14-ц 11.12.2014 11.12.2014 11.12.2014
Провадження №22-ц/784/3162/14
Провадження № 22ц/784/3162/2014
Суддя першої інстанції: Павлова Ж.П.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

іменем України

11 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання
Шпонарській О.Ю.,

за участі: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
Вариленко С.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 17 жовтня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до приватного акціонерного
товариства «Київстар» (далі - ПрАТ
«Київстар») про повернення грошових
коштів, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПрАТ «Київстар» про
повернення грошових коштів та
відшкодування шкоди.

Позивач зазначав, що у квітні 2011 року
придбав стартовий пакет Вееlіnе «Клик»
із телефонним номером НОМЕР_1, який був
активований 11 квітня 2011 року та
переведений на тарифний план «Отдыхай
2009». На початку грудня 2013 року номер без
попередження був відключений від
мережі, внаслідок чого йому не були
надані необхідні послуги та залишилась
передплата у сумі 15 грн. 40 коп.

Посилаючись на викладене, позивач,
уточнивши свої вимоги, просив суд
зобов'язати відповідача повернути йому
залишок коштів на рахунку в сумі 15 грн.
40 коп., вартість підключення стартового
пакету у розмірі 10 грн., а також
стягнути з відповідача 308 грн. 62 коп.
пені, 244 грн. 88 коп. матеріальної шкоди
та 250 грн. моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 17 жовтня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 у квітні 2011 року придбав
стартовий пакет Вееlіnе, що належав ПрАТ
«Українські радіосистеми», із
телефонним номером НОМЕР_1, який був
активований ним 11 квітня 2011 року за
тарифним планом «Отдыхай 2010». При
цьому, йому була надана інформація про
дію номеру до 4 грудня 2012 року (а.с. 4,
зворот).

25 червня 2012 року ПрАТ «Київстар» уклав
з ПрАТ «Українські радіосистеми»
договір про заміну сторони у
зобов'язанні, за яким останній передав
ПрАТ «Київстар» усі свої права та
обов'язки за усіма абонентськими
договорами, в тому числі, укладеними в
усній формі з неперсоніфікованими
абонентами.

В грудні 2012 року відповідач припинив
надання телекомунікаційних послуг
позивачу у зв'язку із закінченням
строку дії договору.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 32 Закону
України № 1280-IV від 18 листопада 2003 року
«Про телекомунікації» (далі - Закон №
1280-IV), споживачі під час замовлення
та/або отримання телекомунікаційних
послуг мають право на повернення від
оператора, провайдера телекомунікацій
невикористаної частки коштів у разі
відмови від передплачених
телекомунікаційних послуг у випадках і
в порядку, визначених правилами
надання і отримання цих послуг.

Згідно ч. 2 цієї статті, абонент, який
отримує телекомунікаційні послуги без
укладення договору в письмовій формі,
може зареєструватися в оператора,
надавши йому персональні дані
відповідно до закону в порядку,
встановленому НКРЗ.

Як вбачається із змісту пунктів 76, 79
Правил надання та отримання
телекомунікаційних послуг,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 11 квітня 2012 року
№ 295 (далі - Правила), які були чинними на
момент виникнення спірних
правовідносин, оператор, провайдер
зобов'язаний повернути споживачеві
невикористані кошти за його письмовою
заявою або без заяви, в тому числі, у
випадку припинення (розірвання,
закінчення строку дії) договору.
Водночас, повернення невикористаних
коштів абонентові, який отримує
послуги знеособлено (анонімно),
здійснюється на підставі його
письмової заяви за умови реєстрації
абонента оператором, провайдером у
порядку, встановленому НКРЗІ.

Відповідно до розділу ІІ Порядку
реєстрації абонентів, які отримують
телекомунікаційні послуги без
укладення договору в письмовій формі,
затвердженого рішенням Національної
комісії з питань регулювання зв'язку №
393 від 11 серпня 2011 року (далі - Порядок),
для реєстрації споживач (фізична особа)
особисто подає оператору, провайдеру
телекомунікацій письмову заяву про
реєстрацію, яка повинна містити
прізвище, ім'я, по батькові, місце
проживання абонента, серію та номер
паспорта, а також абонентський номер чи
інший мережевий ідентифікатор
кінцевого обладнання, за яким
отримуються послуги. Крім цього,
фізична особа повинна пред'явити
паспорт. При поданні заяви абонент
повинен пред'явити ідентифікаційну
телекомунікаційну картку (SIM-картка,
USIM-картка, R-UIM-картка тощо), за якою він
отримує або отримував відповідні
послуги. У разі якщо телекомунікаційні
послуги надаються без використання
ідентифікаційної телекомунікаційної
картки, пред'являється кінцеве
обладнання, за допомогою якого він
отримує або отримував відповідні
послуги (п.2.2).

Оператор, провайдер телекомунікацій
протягом одного робочого дня після
отримання заяви від абонента про
реєстрацію вносить його дані до бази
даних та повідомляє про це абонента
шляхом надсилання текстових чи
електронних повідомлень (п. 2.3).

Запис про реєстрацію абонента
зберігається у відповідній базі даних
оператора протягом всього терміну дії
договору про надання
телекомунікаційних послуг між
абонентом та оператором, а також
протягом строку позовної давності,
визначеного законодавством, у разі
розірвання зазначеного договору (п. 2.5)

Отже, чинним законодавством
передбачено можливість отримання
абонентом невикористаних коштів, однак
лише за умови його реєстрації
оператором на підставі письмової
заяви.

Разом з тим, позивач не надав суду
доказів такої реєстрації оператором.

Внесення позивачем відомостей про себе
на сайті Вееlіnе, не може вважатись
належною реєстрацією в розумінні ч. 2
ст. 32 Закону № 1280-IV, п. 79 Правил та п. 2.2
Порядку.

Також не можуть вважатись достатніми
обставинами для повернення ОСОБА_2
невикористаних коштів докази
придбання позивачем спірного
стартового пакету, знаходження у нього
відповідної SIM-картки та поповнення ним
рахунку, оскільки відповідно до вимог
Правил та Порядку, які діяли на час
припинення телекомунікаційних послуг,
підставою повернення невикористаних
коштів була лише реєстрація абонента
за його письмовою заявою.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно
припинено надання телекомунікаційних
послуг позивачу, а також відсутні
підстави для повернення позивачу
вартості стартового пакету,
невикористаних коштів та стягнення на
його користь пені.

Також не підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення моральної
шкоди, оскільки недотримання
відповідачем договірних зобов'язань,
взагалі не може бути підставою для
стягнення моральної шкоди в розумінні
п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав
споживачів», за яким Закон передбачає
відшкодування моральної шкоди лише за
постачання дефектної продукції, а не за
порушення умов договору.

Відсутні підстави і для стягнення
матеріальної шкоди, яку позивач
обґрунтовував витратами на підготовку
даного позову.

Таким чином, основний висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову, є правильним.

Посилання апелянта на те, що Правила
набрали чинності 12 лютого 2013 року, а
тому не можуть застосовуватись до
спірних правовідносин, не відповідає
дійсності, оскільки зазначені Правила
були опубліковані 23 квітня 2012 року у
Офіційному Віснику України, ст. 1074, та з
цієї дати набрали чинності.

Інших доводів, які б спростували
висновки суду чи доводили б порушення
ним вимог матеріального та
процесуального права апеляційна
скарга не містить, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, а рішення Заводського
районного суду м. Миколаєва від 17
жовтня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: