Справа №534/2358/14-ц
Провадження №2/534/957/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014року Комсомольський міський суд

Полтавської області

у складі:

головуючого судді Куц Т.О.,

при секретарі Ребриній О.О.,

позивача ОСОБА_1;

представників відповідача Холод В.Г., Лисенко Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання наказу незаконним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання наказу від 11.06.2014р. №268-К «Про відміну виплати надбавки та тривалість безперервної роботи» незаконним і скасувати його та зобов'язати відповідача виплатити ОСОБА_1 зароблені надбавки з 01.01.2014р. та на майбутнє. При цьому як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на наказ Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства Охорони здоров»я України від 06.04.2001р. № 161/137, в якому в пункті V Надбавки 1,12 зазначено : в тому випадку, коли працівники перейшли на вказані посади після 28.05.1992р., їм встановлюється надбавка у розмірі , передбаченому пунктами 1.6 та 1.7.

Позивач зазначає, що наказами від 27.03.2014р. №139-К «Про призупинення виплат за тривалість безперервної роботи» та від 01.04.2014р. №193-К «Про продовження призупинення виплат за тривалість безперервної роботи у зв'язку з передачею всіх необхідних документів до Департаменту Охорони Здоров'я» ОСОБА_1 призупинено виплати надбавки за безперервний стаж до детального з'ясування правомірності її встановлення. В подальшому наказом від 11.06.2014р. №268-К «Про відміну виплати надбавки за тривалість безперервної роботи» позивачу відмінено виплату вказаної надбавки. Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач просить скасувати його як незаконний.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зазначивши, що позовна заява є безпідставною та не ґрунтується на законі. Вказали на те, що наказ від 11.06.2014р. №268-К «Про відміну виплати надбавки за тривалість безперервної роботи» відповідає вимогам законодавства. Правову позицію також виклали у своїх письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 23.08.2002р. прийнята на посаду медичної сестри з прийому викликів згідно запису у трудовій книжці №9 (а.с. 137), у подальшому назву посади змінено на «сестра медична станції (відділення) швидкої та невідкладної медичної допомоги» згідно запису у трудовій книжці №10 (а.с. 137).

Під час судового засідання встановлено, що наказами станції ШМД від 28.01.2005р. №14 к, від 06.02.2007р. №15 к, від 27.01.2009р. №16 к позивачу було встановлено надбавку за безперервний стаж у розмірі 20%, 40 %, 60% відповідно.

Представники відповідача у судовому засіданні зазначили, що 01.01.2013р. було створено КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», до складу якого увійшла Комсомольська станція ШМД.

Згідно записам у трудовій книжці позивача, 31.12.2012р. ОСОБА_1 звільнено з з Комсомольської міської станції ШМД у зв'язку з переведенням до КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та прийнята 01.01.2013р. до цієї ж установи на посаду сестри медичної виїзної бригади Комсомольської підстанції (а.с.29-30).

19.03.2014р. відповідачем видано наказ від 19.03.2014р. №31-ОД «Про проведення перевірки по відповідності стажу за тривалість безперервної роботи».

Актом службової перевірки по відповідності стажу роботи за тривалість безперервної роботи від 20.03.2014р. №2 виявлено невідповідність наданих Комсомольською міською станцією швидкої медичної допомоги даних стажу за тривалість безперервної роботи та наказом «Про прийняття на роботу» №3 від 02.01.2013р. ОСОБА_1 рекомендовано зняти 60% надбавки за безперервний стаж роботи (а.с. 43-44).

Наказами від 27.03.2014р. №139-К «Про призупинення виплат за тривалість безперервної роботи» та від 01.04.2014р. №193-К «Про продовження призупинення виплат за тривалість безперервної роботи у зв'язку з передачею всіх необхідних документів до Департаменту Охорони Здоров'я» ОСОБА_1 призупинено виплати надбавки за безперервний стаж до детального з'ясування правомірності її встановлення (а.с.131-132).

Наказом від 11.06.2014р. №268-К «Про відміну виплати надбавки за тривалість безперервної роботи» позивачу відмінено виплату вказаної надбавки.

Суд зазначає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів (ст.98 КЗпП).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 5 жовтня 2005 року №308/519 «Про впорядкування умов праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення» затверджено Умови оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення (далі за текстом - Умови).

Пунктом 1.6 Умов визначено, що конкретні розміри доплат, надбавок та інших виплат визначаються керівником закладу, установи за рахунок і в межах фонду заробітної плати та відображаються в розрахункових відомостях на виплату заробітної плати.

Пунктом 1.7 Умов зазначено, що зміни розмірів посадових окладів, підвищень, доплат та надбавок, що визначають заробітну плату працівників, проводяться з моменту (з дня): призначення на посаду фахівця відповідної кваліфікації; присвоєння кваліфікаційної категорії, розряду, почесного звання, наукового ступеня; зміни розміру окладу (тарифної ставки) працівника 1 тарифного розряду.

У відповідності до пп.6 п.4.1.1 Умов старшим лікарям, лікарям та фахівцям з базовою та неповною вищою медичною освітою бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад, водіям та молодшим медичним сестрам бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги та виїзних консультативних бригад передбачено встановлення надбавки за тривалість безперервної роботи, а саме: від 3 до 5 років - 20 відсотків, від 5 до 7 років - 40 відсотків, понад 7 років - 60 відсотків посадового окладу.

Суд зазначає, що у відповідності до п.12 Умов за лікарями бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги та відділень швидкої медичної допомоги у складі лікарень, які перейшли на посади головних лікарів, їх заступників з числа лікарів та керівників структурних підрозділів центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги, а також за працівниками з числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, які перейшли на посади головного (старшого) фельдшера, фельдшера (медичної сестри) з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги, зберігається надбавка за тривалість безперервної роботи у розмірах, що відповідають стажу роботи у бригадах екстреної (швидкої) медичної допомоги.

Суд вказує на те, що право на встановлення такої надбавки сестрі медичної бригади вимагає наявність відповідного стажу роботи на цій посаді. Разом з тим у ОСОБА_1 такий стаж відсутній, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Суд вважає, оскільки те, що посада медичної сестри станції (відділення) швидкої та невідкладної медичної допомоги, яку займала позивач на попередньому місці роботи, без зазначення «виїзної бригади», то на даний час відсутні законні підстави для встановлення ОСОБА_1 надбавки за тривалість безперервної роботи.

Суд критично ставиться до того, що назву посади «медичної сестри з прийому викликів» згідно запису в трудовій книжці позивача №9 від 23.08.2002р. без відповідного переведення працівника на дану посаду, змінено на «сестра медична станції (відділення) швидкої та невідкладної медичної допомоги» для приведення у відповідність з національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» згідно запису №10 на підставі наказу №33-К від 26.05.2011р. (а.с.29).

Разом з тим суд вказує, що посадова інструкція фельдшера (сестри медичної) - диспетчера з приймання викликів і передачі їх виїзним бригадам від 21.03.2011р., з якою була ознайомлена під підпис ОСОБА_1, не відповідає запису посади, що значиться у її трудовій книжці.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У цьому контексті суд зазначає, що наказ КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 11.06.2014р. №268-К «Про відміну виплати надбавки та тривалість безперервної роботи» є законним та не підлягає скасування.

Натомість позовні вимоги позивачки є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1,2 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,30,60,61,88,209,213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до КУ «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про визнання наказу незаконним та зобов»язання вчинити певні дії - відмовити .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис Куц Т.О.

Згідно з оригіналом :

Суддя Куц Т.О.