АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/3432/2014
інстанції Іванищук А.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця « 11» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П., Фурман
Т.Г.,при секретарі:Калюжному О.О.,за
участю адвоката:ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, діючого від імені ОСОБА_6, на
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 09 жовтня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з вказаним вище позовом,
зазначаючи, що 25 травня 2011 року вона
передала в позику відповідачу 35 000
доларів США, які останній зобов'язався
повернути до 25 травня 2012 року, про що
склав розписку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 прийнятих
на себе зобов'язань не виконав і
грошові кошти в обумовлений строк їй не
повернув, просила суд, з урахування
заяви про збільшення позовних вимог,
стягнути з відповідача суму позики в
розмірі 486 184,09 грн. та 3% річних у розмірі
33 127,12 грн.

Рішенням суду від 09 жовтня 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, діючий від
імені ОСОБА_6, посилаючись на те, що суд
першої інстанції поверхово розглянув
справу, неповно з'ясував обставини, що
мають значення для справи, порушив
норми матеріального та процесуального
права, просить ухвалене місцевим судом
рішення скасувати та постановити нове,
яким відмовити у задоволені позову в
повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу представник позивача ОСОБА_8
вказує на безпідставність викладених у
ній доводів, просить скаргу відхилити,
а рішення суду першої інстанції, як
законне та обґрунтоване, залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що 25 травня 2011 року
ОСОБА_6 видав розписку, якою засвідчив
факт отримання від ОСОБА_7 позики в
розмірі 35 000 дол. США.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
встановив, що сторони у справі уклали
угоду позики, умови якої
підтверджуються наявним у позивача
борговим документом у вигляді
розписки, що є надійним доказом
юридичного факту. І, оскільки ОСОБА_6, не
надав відповідних доказів щодо
безгрошовості договору, суд за
відсутності у борговому документі
будь-яких написів щодо здійснення
розрахунку чи повернення грошей
правильно дійшов висновку про
стягнення з позичальника на користь
позикодавця боргу за договором позики
у заявленій останнім сумі, яка
відповідачем не оспорюється.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду, вважає їх правильними,
та такими, що ґрунтуються на законі й
узгоджуються з правовою позицією,
викладеною Верховним Судом України у
постанові №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року,
яка за приписами ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України,
про те, що за своєю суттю розписка про
отримання в борг грошових коштів, яка
видається боржником кредитору за
договором позики, підтверджуючи як
його укладення, так і умови договору, а
також засвідчуючи отримання боржником
від кредитора певної грошової суми або
речей.

За правилами ст.1051 ЦК України
позичальник не надав суду належних та
допустимих доказів, які свідчили б про
те, що письмовий договір укладався під
впливом обману, насильства чи тяжкої
обставини, тому підстав для визнання
договору неукладеним немає.

Відповідно до положень
диспозитивності цивільного
судочинства відповідач розпорядився
своїми правами на власний розсуд.
Питання про визнання цього договору
недійсним в передбаченому законом
порядку перед судом не порушувалося,
цим правом на захист своїх інтересів
останній не скористався, тому за
правилами, встановленими вказаною вище
нормою матеріального права,
оспорювання договору позики за таких
обставин показами свідків не
допускається.

Доказів на підтвердження
протиправності чи неправомірності дій
позикодавця ОСОБА_6 суду не надав, отже
викладені в апеляційній скарзі доводи
щодо умов та підстав видачі ним
розписки, безгрошовості і недійсності
договору позики є юридично
неспроможними та до уваги колегією
суддів не приймаються.

Суд оцінив належність, допустимість і
достовірність наданих сторонами за
правилами ст.ст. 10,60 ЦПК України
доказів, а також їх достатність та
взаємний зв'язок у сукупності.

Місцевий суд з достатньою повнотою
з'ясував обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дослідив
надані ними докази, яким дав правильну
оцінку, та постановив законне й
обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального і процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,307-308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, діючого від
імені ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 09 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: