________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6010/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого-судді: Маломуж А.І.;

за участю секретаря
Месропянцевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», за участі
третіх осіб Приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 «Про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк», за участі
третьої особи приватного нотаріусу
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 «Про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню».

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує , що 07 червня 2013 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено
виконавчий напис за номером №1353, яким
запропоновано звернути стягнення на
рухоме майно - транспортний засіб OPEL
VECTRA, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1, згідно договору застави
№519-0131008/ZФК-08, укладений в якості
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором №591-0131008/ФК-08 від
30.07.2008 року з ТОВ «Український
промисловий банк». Кошти отримані від
реалізації вказаного майна,
перерахувати для погашення
заборгованості перед ПАТ «Дельта
Банку» за вищевказаним кредитним
договором у розмірі 74524,00 гривень. На
підставі вищевказаного виконавчого
документа Банком направлено заяву про
відкриття виконавчого провадження до
Другого Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції. Позивач вважає, що
виконавчий напис вчинено з порушенням
норм чинного законодавства, а відтак
він не підлягає виконанню.

Позивач у судове засідання з'явився,
надав суду відповідні пояснення,
просив позовну заяву задовольнити.

Представник Відповідача у судове
засідання з'явився, надав судові
відповідні заперечення , у задоволені
позову просив відмовити.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, повідомлявся
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що у задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

30 липня 2008 року між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№519-0131008/ФК-08, на суму 134596 гривень зі
сплатою17,1,00 % річних за користування
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 29 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором за
№519-0131008/ФК-08 від 30.07.2008 року, між
ТОВ «Український промисловий банк» та
ОСОБА_1 було укладено договір застави
№519-0131008/ZФК-08, відповідно до умов якого
ОСОБА_1 передав у заставу рухоме майно -
транспортний засіб OPEL VECTRA, 2008 року
випуску, д/н НОМЕР_1

Банк виконав свої зобов'язання щодо
надання ОСОБА_1 кредитних коштів, однак
позичальник свої зобов'язання з
повернення кредиту в обумовлені
кредитним договором строки не виконав,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України було укладено договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на
користь АТ «Дельту Банку», відповідно
до якого в порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) Дельту Банку права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами.

29 березня 2013 року за вих. № 41.4-08/3784/12 ПАТ
«Дельта Банк» направило досудову
вимогу боржникові ОСОБА_1 про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
та попередження про захист майнових
прав шляхом вчинення виконавчого
напису нотаріусу або звернення до суду
з вимогою про примусове стягнення
боргу за кредитним договором.

Станом на 25.02.2013 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість у загальній сумі 24514,48
гривень.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок
предмета застави заставодержатель має
право задовольнити в повному обсязі
свою вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
заставу» Заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Крім того, відповідно до п. 2.1.8 договору
застави №519-0131008/ ZФК-08 від 13.07.2008 року
заставодержатель у випадку порушення
позичальником (заставодавцем)
обов'язків за кредитним договором має
право вимагати дострокового виконання
основного зобов'язання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет застави.

Враховуючи викладене, у банку виникло
право на звернення стягнення на
предмет застави у зв'язку з
невиконанням боржником умов
кредитного договору та виникнення
заборгованості за ним, а не у зв'язку з
настанням кінцевого строку виконання
зобов'язань.

У зв'язку з заборгованістю, банк, на
підставі ст. 18 ЦК України, звернувся до
приватного нотаріуса 07.06.2013 року з
заявою про вчинення виконавчого
напису.

07 червня 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис
за номером №1353, яким запропоновано
звернути стягнення на рухоме майно -
транспортний засіб OPEL VECTRA, 2008 року
випуску, д/н НОМЕР_1, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який належить на
праві приватної власності ОСОБА_1,
згідно договору застави №519-0131008/ZФК-08,
укладений в якості забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором №591-0131008/ФК-08 від 30.07.2008 року з
ТОВ «Український промисловий банк».
Кошти отримані від реалізації
вказаного майна, перерахувати для
погашення заборгованості перед ПАТ
«Дельта Банку» за вищевказаним
кредитним договором у розмірі 74524,00
гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України
«Про нотаріат», для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість.

Згідно з ч. 1 ст. 87 Закону України «Про
нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років.

Позивачем не надано доказів, що подані
нотаріусу документи та наявні
розрахунки заборгованості й
попередження про звернення стягнення
на заставне майно не підтверджують
безспірність заборгованості. Доказів
щодо іншої суми заборгованості судові
не надано.

Відповідно до ст. 7 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 18 червня 1994 року за № 18/5,
нотаріальні дії можуть вчинятися
будь-яким нотаріусом на всій
території України, за винятком
випадків, передбачених статтями 9, 36,
55, 60, 65, 66, 70-73, 85, 93 і 103 Закону "Про
нотаріат" (3425-12), та інших випадків,
передбачених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 164 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 18 червня 1994 року за № 18/5, для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи
на документах, що встановлюють
заборгованість.

Посилання позивача ОСОБА_1, що вчинений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
виконавчий напис на заставне майно,
здійснено за межами Одеського міського
нотаріального округу, тому вказаний
виконавчий напис вчинено неправомірно
та не підлягає виконанню, не знайшло
свого правового підтвердження. Чинним
законодавством не передбачено, що
виконавчий напис вчиняється лише у
межах нотаріального округу міста, де
знаходиться майно.

Крім того, посилання позивача не те, що
ним не отримувалося жодних повідомлень
або вимог про усунення порушень та не
надано доказів наявної заборгованості,
судом оцінюються критично, оскільки
відповідно до наданого реєстру
поштової відправки №08.04.2013/02 та
досудової вимоги від 29.03.2013 року ОСОБА_1
повідомлявся про наявну
заборгованість за кредитним договором
та рахунок погашення заборгованості
містяться в наданому банком нотаріусу
розрахунку заборгованості.

Також, суд критично оцінює посилання
позивача на те,що виконавчий напис по
договору застави вчиняється у зв'язку
із простроченням виплат обов'язкових
платежів у разі закінчення строку
основного зобов'язання та договору
застави, оскільки відповідно до ст.. 88
Закону України «Про нотаріат» нотаріус
вчиняє виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 2.1.8 договору застави
заставодержатель має право у випадку
порушення заставодавцем обовязків за
цим та/або кредитним договором
вимагати дострокового виконання
основного зобовязання, а в разі його
невиконання - звернути стягнення на
предмет застави.

Крім того, посилання позивача щодо
необґрунтованих дій нотаріусу в
частині стягнення з боржника витрат за
вчинення виконавчого напису у розмірі
2500,00 гривень не є обгрунтованою,
оскільки дана сума складається з
державного мита та плати у
відповідності до ст. 31 Закону України
"Про нотаріат".

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК
України, ст. 526, 572, 589 ЦК України, Законом
України «Про нотаріат», Інструкцією
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженою
наказом Міністерства юстиції України
від 18 червня 1994 року за № 18/5,-

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», за участі третіх осіб
Приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
«Про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню» -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Маломуж А. І.