Номер провадження: 22-ц/785/9595/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 29 вересня 2014 року
у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про
перегляд рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 10
січня 2014 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів на
утримання дитини,

встановила:

12 вересня 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду із зазначеною вище
заявою, мотивуючи її тим, що ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року була
скасована ухвала апеляційного суду
Одеської області від 17 грудня 2013 року
та залишено в силі рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 18 жовтня 2013 року.

Зазначеним рішенням суду першої
інстанції від 18 жовтня 2013 року було
зменшено розмір аліментів, що
стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з 1000,0 грн. до 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
набрання законної сили судовим
рішенням до досягнення повноліття
ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на те, що вищевикладене є
істотною обставиною, яка не була відома
при ухваленні Іллічівським міським
судом Одеської області рішення від 10
січня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
пені за прострочення сплати аліментів,
вказане рішення слід переглянути у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_6 просив заяву ОСОБА_3
про перегляд судового рішення у зв'язку
з нововиявленими обставинами залишити
без задоволення, так як пеня за
прострочення сплати аліментів
відповідачу нараховувалась за період з
01 серпня 2013 року по 12 вересня 2013 року, а
рішення про зменшення розміру
аліментів набрало чинності після 18
жовтня 2013 року, а тому ухвала про
залишення рішення Іллічівського
міського суду Одеської області про
зменшення розміру аліментів не впливає
на результати розгляду справи та не
являється нововиявленою обставиною.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 29 вересня 2014 у
задоволенні заяви ОСОБА_3 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування вищевказаного
рішення та ухвалення нового, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 від
12 вересня 2013 року відмовити в повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення
суду ухвалено із порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в
задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив із того, що
обставини, які встановлені ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року, не є ново
виявленими в аспекті ч. ь2 ст. 361 ЦПК
України, оскільки жодним чином не
впливають на законність і
обгрунтованість рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від 10
січня 2014 року.

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищевказаним рішенням Іллічівського
міського суду Одеської області від 10
січня 2014 року був задоволений позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та було стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пеню за
прострочення сплати аліментів за
період часу з 01 серпня 2013 року по 12
вересня 2013 року (включно) у загальній
сумі 7960,58 грн. (а.с.43-44).

Звертаючись до суду із заявою про
перегляд вказаного судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
заявник ОСОБА_3 посилався на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року (а.с.90-91). Так,
згідно вказаної ухвали було скасовано
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 17 грудня 2013 року та
залишено без змін рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 18 жовтня 2013 року, яким було
зменшено розмір аліментів, що
стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
на утримання сина ОСОБА_5 з 1000,0 грн. до 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з дня набрання законної сили
судовим рішенням до повноліття ОСОБА_5,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, враховуючи, що рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 10 січня 2014 року із ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 було стягнуто пеню за
прострочення сплати аліментів за
період часу з 01 серпня 2013 року по 12
вересня 2013 року, а рішенням того ж суду
від 18 жовтня 2013 року розмір аліментів
було зменшено, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили, тобто не раніше
18 жовтня 2013 року, то зазначене рішення
жодним чином не впливає на рішення від
10 січня 2014 року про стягнення пені за
період часу з 01 серпня 2013 року по 12
вересня 2013 року.

За змістом ч. 2 ст.361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

З огляду на викладене, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для перегляду
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 10 січня 2014 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Разом з тим, ухвалюючи рішення по заяві
ОСОБА_3, судом не було враховано, що в
даному випадку слід було постановляти
ухвалу, а не ухвалювати рішення, що
випливає зі змісту ст. 365 ЦПК України, у
зв'язку з чим доводи апелянта в цій
частині є слушними.

Так, у відповідності до абз. 5 п. 17
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30.03.2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
відповідно до вимог частини другої
статі 365 ЦПК за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
суд приймає нове судове рішення або
ухвалою залишає її без задоволення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надав суду
достатні, належні і допустимі докази
існування обставин, на які він
посилається як на підставу своєї заяви
та доводів апеляційної скарги, за
виключенням того, що суд мав
постановити увалу не рішення.

У відповідності до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, доводи апеляційної
скарги його не спростовують, однак,
враховуючи, що суд ухвалив по справі
рішення, а не постановив ухвалу,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, оскаржуване рішення суду
змінити, в частині назви судового
рішення із «Рішення» на «Ухвалу»,
виключити із мотивувальної частини
рішення посилання на ст.ст. 214, 215 ЦПК, та
щодо строку оскарження ухвали суду: з
десятиденного на п'ятиденний.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п.4 ч. 1
ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 29 вересня 2014 року
змінити.

У назві та резолютивній частині
судового рішення слова «Рішення»
замінити словом «Ухвала».

Із мотивувальної частини рішення
виключити цифри « 214, 215».

В резолютивній частині рішення слова
«…в десятиденний строк…» замінити
словами «…в п'ятиденний строк…».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко