РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 листопада 2014 року

м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Макарова В.О., при секретарі
Дворниковій Я.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Запоріжжя цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю „Гарантія" про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
із позовом до СТ з ДВ „Гарантія", ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Під час розгляду справи
представник позивача позов уточнив.

Ухвалою суду від 13.11.2014 року, позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми франшизи в розмірі 1 000,00 грн.,
величини втрати товарного вигляду
пошкодженого автомобіля в розмірі 1 045,62
грн., витрат на направлення телеграми
щодо запрошення на огляд транспортного
засобу винуватця ДТП в розмірі 92,28 грн.,
моральної шкоди в розмірі 2 250,00 грн., а
також позовні вимоги ОСОБА_1 про
солідарне стягнення з СТ з ДВ
„Гарантія", ОСОБА_2 судових витрат,
пов'язаних зі сплатою судового збору у
сумі 243,60 грн. - залишені без розгляду.

Так, в обґрунтування уточнених
позовних вимог позивач зазначила, що
21.03.2014 року, на АДРЕСА_1, ОСОБА_2, керуючи
автомобілем „Черрі Тіго", державний
номер НОМЕР_1, при русі заднім ходом не
впевнився в безпеці та скоїв зіткнення
з позаду зупинившимся автомобілем
„Форд Фієста", державний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок
зіткнення автомобілі були технічно
пошкоджені.

Власником транспортного засобу „Форд
Фієста", державний номер НОМЕР_2, яким
під час ДТП керував ОСОБА_3, є вона -
ОСОБА_1

Постановою суду від 03.04.2014 року, ОСОБА_2
було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн..

На підставі полісу № АС/5474634
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладеного між ОСОБА_2 та СТ з
ДВ „Гарантія", цивільна
відповідальність ОСОБА_2 на період з
20.11.2013 року по 19.11.2014 року за
забезпеченим транспортним засобом
„Черрі Тіго", державний номер НОМЕР_1,
перед третіми особами застрахована.

24.03.2014 року СТ з ДВ „Гарантія" було
повідомлено про страховий випадок.

25.03.2014 року пошкоджений транспортний
засіб „Форд Фієста", державний номер
НОМЕР_2, був оглянутий представником СТ
з ДВ „Гарантія".

На неодноразові звернення позивача
щодо встановлення суми заподіяної
шкоди, представник страхової компанії
інформував про відсутність висновку та
не повідомляв суму збитків,
встановлену висновком експерта
(аварійного комісара) ОСОБА_4, тому з
метою своєчасного захисту порушених
прав та інтересів ОСОБА_1, її
представник звернувся до ФОП ОСОБА_5
для встановлення суми шкоди,
заподіяної 21.03.2014 року, внаслідок ДТП.

Згідно висновку
спеціаліста-автотоварознавця по
визначенню вартості матеріальної
шкоди № 26 від 25.04.2014 року, розмір
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1
під час вищезазначеної ДТП складає 8
348,82 грн., розмір величини втрати
товарного вигляду складає 1045,62 грн.

За проведення автотоварознавчого
дослідження позивачем на користь ФОП
ОСОБА_5 сплачено 450,00 грн.,

29.04.2014 року на адресу СТ з ДВ „Гарантія"
засобами поштового зв'язку булл
направлено заяву про виплату
страхового відшкодування, яку 05.05.2014
року отримано представником СТ з ДВ
„Гарантія".

Посилаючись на вимоги ст. 999 ЦК України,
ст.ст. 3, 12, 22 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", позивач вважає, що СТ з ДВ
„Гарантія" повинно відшкодувати їй
матеріальну шкоду за вирахуванням суми
франшизи в розмірі 7 348,82 грн., витрати,
пов'язані з проведенням
автотоварознавчого дослідження 450,00
грн., витрати на направлення телеграми
щодо запрошення на огляд транспортного
засобу представника Страховика 103,20
грн., але страхове товариство
відмовляється в добровільному порядку
здійснити таке відшкодування.

Також, ОСОБА_1 зазначила, що крім
матеріальних збитків внаслідок ДТП,
шляхом зухвалої поведінки страхової
компанії, яка полягає у не вирішенні
питання щодо виплати страхового
відшкодування для повного відновлення
транспортного засобу, затягуванні у
встановлені суми завданої шкоди та не
повідомленні про це потерпілої особи
та її представника, повному
ігноруванні всіх норм діючого
Законодавства України, яке регулює
відносини на ринку надання страхових
послуг, їй завдано і моральну шкоду, яку
вона оцінює у розмірі 250,00 грн.

Позивач просила стягнути СТ з ДВ
„Гарантія" на її користь матеріальну
шкоду за вирахуванням франшизи в
розмірі 7 348,82 грн., витрати на
проведення експертизи в розмірі 450,00
грн., витрати на направлення телеграми
щодо запрошення на огляд транспортного
засобу представника Страховика в
розмірі 103,20 грн., а також спричинену
моральну шкоду в розмірі 250,00 грн.

В судове засіданні позивач не
з'явилась, її представником подано
заяву про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги до СТ з ДВ
„Гарантія" підтримує у повному обсязі,
проти заочного розгляду справи не
заперечує.

Відповідач СТ з ДВ „Гарантія" в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, заяви
про відкладення розгляду справи та про
розгляд справи за його відсутності до
суду не надходило, тому суд визнає
неявку відповідача у судове засідання
неповажною та вважає за можливе
розглянути справу за його відсутністю
на підставі наявних доказів, які є
достатніми для постановлення рішення,
та ухвалення заочного рішення, проти
чого не заперечує позивач.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
письмові докази, суд вважає за
необхідним позовні вимоги
задовольнити, у зв'язку з наступним.

Так, судом встановлено, що 21.03.2014 року, о
16 годині 30 хвилин, на АДРЕСА_1, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем „Черрі Тіго",
державний номер НОМЕР_1, при русі заднім
ходом не впевнився в безпеці та скоїв
зіткнення з позаду зупинившимся
автомобілем „Форд Фієста", державний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3,
чим порушив п. 10.9 ПДР України. Внаслідок
зіткнення автомобілі були технічно
пошкоджені.

Власником транспортного засобу „Форд
Фієста", державний номер НОМЕР_2, яким
під час ДТП керував ОСОБА_3, на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_3,
виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ
ГУМВС України в Запорізькій області
13.07.2011 року, є - ОСОБА_1.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2014
року, по справі про адміністративне
правопорушення, яка набрала законної
сили 14.04.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно полісу № АС/5474634 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, укладеного між
ОСОБА_2 та СТ з ДВ „Гарантія", цивільна
відповідальність ОСОБА_2 на період з
20.11.2013 року по 19.11.2014 року за
забезпеченим транспортним засобом
„Черрі Тіго", державний номер НОМЕР_1,
перед третіми особами застрахована.

Згідно п. 4, та п.5 зазначеного Полісу,
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну на одного потерпілого,
складає 50 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю на одного потерпілого,
складає 100 000,00 грн. Сума франшизи
(страхове відшкодування за шкоду,
заподіяну майну потерпілих завжди
зменшується на суму франшизи)
становить 1 000,00 грн.

24.03.2014 року ОСОБА_1 в особі представника
ОСОБА_6, діючого на підставі
довіреності, повідомила СТ з ДВ
„Гарантія" за телефоном № 050-366-00-67 про
страховий випадок.

25.03.2014 року у присутності представника
позивача ОСОБА_6, пошкоджений
транспортний засіб „Форд Фієста",
державний номер НОМЕР_2, був оглянутий
представником СТ з ДВ „Гарантія"
(експертом-аварійним комісаром) ОСОБА_4,
а також останнім прийнято під
особистий розпис пакет документів
відповідно до переліку документів від
25.03.2014 року, а саме: повідомлення про
настання страхової події; оригінал
первинної довідки ДАІ про ДТП; копію
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу; копія
посвідчення та паспорта громадянина
України ОСОБА_3, який керував
транспортним засобом під час ДТП;
дублікат висновку щодо результатів
медичного огляду водія ОСОБА_3 від
21.03.2014 року; копії паспортів ОСОБА_1, як
власника ТЗ, та ОСОБА_6, як представника
власника ТЗ, а також нотаріально
посвідчену довіреність.

На неодноразові звернення
представника позивача щодо
встановлення суми заподіяної шкоди,
представник страхової компанії
інформував про відсутність висновку та
не повідомляв суму збитків,
встановлену висновком експерта
(аварійного комісара) ОСОБА_4

З метою своєчасного захисту порушених
прав та інтересів ОСОБА_1, її
представник ОСОБА_6 був вимушений
звернутися до ФОП ОСОБА_5 для
встановлення суми шкоди, заподіяної
21.03.2014 року, внаслідок ДТП.

17.04.2014 року ОСОБА_6 направлено на адресу
СТ з ДВ „Гарантія" та ОСОБА_2 телеграми,
якими було запрошено прибути особисто
або направити представника з
довіреністю для участі у огляд
автомобіля „Форд Фієста", державний
номер НОМЕР_2, для встановлення суми
шкоди, заподіяної 21.03.2014 року, внаслідок
ДТП.

Відповідно до квитанції про № 8958 від
17.04.2014 року, за послуги щодо відправки
телеграми на адресу СТ з ДВ „Гарантія"
ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти в
розмірі 103,20 грн., які суд вважає,
відносяться до матеріальних витрат,
пов'язаних із страховим випадком.

Згідно висновку
спеціаліста-автотоварознавця по
визначенню вартості матеріальної
шкоди № 26 від 25 квітня 2014 року, розмір
матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1
під час вищезазначеної
дорожньо-транспортної пригоди складає
8 348,42 грн., розмір величини втрати
товарного вигляду складає 1045, 62 грн.

За проведення автотоварознавчого
дослідження позивачем сплачено 450,00
грн., на користь ФОП ОСОБА_5, що
підтверджується квитанцією № 26 від
22.04.2014 року.

29.04.2014 року засобами поштового зв'язку
на адресу СТ з ДВ „Гарантія" () представником позивача
направлено заяву про виплату
страхового відшкодування, яка в свою
чергу 05.05.2014 року була отримана СТ з ДВ
„Гарантія" - представником Джулифко,
про що свідчить поштове повідомлення.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 20 Закону України „Про
страхування", при настанні страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України
„Про страхування", страхова сума -
грошова сума, в межах якої страховик
відповідно до умов страхування
зобов'язаний провести виплату при
настанні страхового випадку. Страхова
виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку.

Встановлено, що в порушення нормами
Закону України „Про страхування",
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", станом на 11.09.2014
року (час звернення позивача до суду з
позовом) СТ з ДВ „Гарантія" жодних
виплат, пов'язаних із пошкодженням
транспортного засобу позивачу не
зробило та у письмовому або усному
вигляді не повідомило про причини не
здійснення виплати страхового
відшкодування.

Таким чином, аналізуючи письмові
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
стягнення з СТ з ДВ „Гарантія" на її
користь матеріальної шкоди за
вирахуванням франшизи в розмірі 7348,82
грн., витрат на проведення експертизи в
розмірі 450,00 грн., витрат на направлення
телеграми щодо запрошення на огляд
транспортного засобу представника
Страховика в розмірі 103,20 грн. є
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Розглядаючи вимоги позивача щодо
відшкодування моральної шкоди, суд
приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995
року № 4, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Як на спричинення відповідачем ОСОБА_1
моральної шкоди, остання посилається
на те, що внаслідок ДТП їй завдано і
моральну шкоду, шляхом зухвалої
поведінки страхової компанії, яка
полягає у не вирішенні питання щодо
виплати страхового відшкодування для
повного відновлення транспортного
засобу, затягуванні у встановлені суми
завданої шкоди та не повідомленні про
це потерпілої особи та її представника,
повному ігноруванні всіх норм діючого
Законодавства України, яке регулює
відносини на ринку надання страхових
послуг.

У відповідності до п.22.3 ст. 22 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", страховик відшкодовує
моральну шкоду в розмірі не більше ніж 5
% ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9 цього
Закону.

Крім того, при вирішенні вимоги щодо
стягнення моральної шкоди, судом
враховується і те, що з червня 2013 року
ОСОБА_1 перебуваючи у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років, повинна
була самостійно відновлювати
технічний стан автомобіля, тим самим
обмежуючи родинні потреби
матеріального характеру, що в свою
чергу негативно вплинуло на
взаємовідносини у родині та завдало
додаткових матеріальних страждань.

Підсумовуючи наведене, виходячи з
підстав пред'явлення позову, характеру
правовідносин, які установились між
сторонами, а також обов'язку
відповідача відшкодувати моральну
шкоду, враховуючі вимоги розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача ДВ „Гарантія" на користь
позивача моральну шкоду, саме у такому
розмірі як ї просить позивач, у сумі 250
грн.

Отже, з урахуванням встановлених в
судовому засіданні обставин справи, а
також того, що будь-яких заперечень
проти позову та доказів на їх
обґрунтування з боку відповідача не
надано, суд приходить до висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог, та
необхідності їх задоволення у повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 157, 197, 208, 209, 212,
214-215, 224-226 ЦПК України, ст. 11, 23, 999, 1167 ЦК
України, ст.ст.3, 12, 22 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. 20 Закону України „Про
страхування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Страхового товариства з додатковою
відповідальністю „Гарантія" про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити.

Стягнути з Страхового товариства
з Додатковою відповідальністю
„Гарантія" на користь ОСОБА_1,
матеріальну шкоду за вирахуванням
франшизи у сумі 7 348 (сім тисяч триста
сорок вісім),82 грн., витрати на
проведення експертизи в розмірі 450
(чотириста п'ятдесят),00 грн., витрати на
направлення телеграми щодо запрошення
на огляд транспортного засобу
представника Страховика в розмірі 103
(сто три),20 грн., моральну шкоду в
розмірі 250 (двісті п'ятдесят),00 грн., а
всього 8152 (вісім тисяч сто п'ятдесят
дві) гривні 02 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя:
В.О. Макаров