05 грудня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Медведєвой Я.А..,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова
компанія «Статус» про відшкодування
Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною
заявою до ПрАТ «СК « Статус» після
уточнення якої остаточно просить суду
стягнути на його користь матеріальну
за несвоєчасну виплату в сумі 1972,27 грн.
та витрати на правову допомогу в
Позивач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
уточненні позовні вимоги просив
задовольнити та не заперечував про
проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлявся належним чином,
клопотань та заяв до суду не надав.
Відповідно до ч. 1 статті 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 19.11.2013 року о 16
год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем
марки «Mazda-323», державний номерний знак
НОМЕР_4, рухаючись на 535 км. + 600 м.
автомагістралі
Київ-Харків-Довжанський, не урахував
дорожню обстановку та швидкість руху,
чим порушив п. 12.1 ПДР України, що
призвело до зіткнення з автомобілем
марки «VOLKSWAGEN CARAVELLE», державний номер
НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_1,
від удару автомобіль «VOLKSWAGEN CARAVELLE»
зіткнувся з автомобілем марки «SKODA»,
державний номерний знак НОМЕР_2, а
автомобіль марки « SKODA» зіткнувся з
автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT», державний
номерний знак НОМЕР_3, які стояли на
проїзній частині в попутному напрямку,
транспортні засоби зазнали механічні
пошкодження.

Відносно ОСОБА_2 був складений
протокол про адміністративне
правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні згаданої
дорожньо - транспортної пригоди
доводиться постановою судді
Фрунзенського районного суду в м.
Харкові від 24.12.2013 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП за
порушення Правил дорожнього руху
України і скоєння цієї ДТП.

Дорожньо-транспортна пригода
сталася з вини гр. ОСОБА_2,
цивільно-правова відповідальність
якого на момент ДТП була зареєстрована
в ПрАТ СК «СТАТУС» згідно страхового
полісу АС № 0244678 від 20.05.2013 року.

20.11.2013 року позивачем до даної
страхової компанії була надано
повідомлення про настання страхового
випадку за яким було повідомлено
страхову компанію про настання
страхового випадку в передбаченні
законом строки.

16.01.2014 року позивач звернувся до
страхової компанії з заявою від про
виплату йому страхового відшкодування
за пошкоджений у ДТП його автомобіль
«VOLKSWAGEN CARAVELLE», державний номер НОМЕР_1,
яка сталася 19.11.2013 року.

Однак усі звернення позивача до
відповідача залишено без відповіді.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказується
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Під час зіткнення транспортний
засіб позивача ОСОБА«VOLKSWAGEN CARAVELLE»,
державний номер НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження.

Відповідно до звіту № 931 про
визначення вартості відновлюваних
робіт, вартість відновлювального
ремонту без врахування ПНВ складає
15222,70 грн.

Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України
передбачено, що збитками є витрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1192
Цивільного кодексу України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
по шкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно Полісу АС № 0244678 від 20.05.2013
року обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів вбачається, що транспортний MAZDA
323, державний номер НОМЕР_4 на
момент скоєння ДТП тобто 19.11.2013року,
було застраховано в ПрАТ «Страхова
компанія «Статус».

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Стаття 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що У разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 9.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», встановлений обов'язковий
ліміт відповідальності страховика за
шкоду, заподіяну майну потерпілих на
одного потерпілого.

Згідно Полісу АС № 0244678
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів вбачається, що ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну ( на одного потерпілого ) складає
50 000 гривень, франшиза 1 000 гривень.

Відповідно до статті 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу.

Відповідно до статті 988 ЦК України
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності ( страхове
відшкодування ) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як зазначалося, відповідно до звіту
№ 931 про визначення вартості
відновлюваних робіт, вартість
відновлювального ремонту с
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу та без врахування ПНВ складає
15222,70 грн.

З урахуванням встановленого, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача ПрАТ «СК «Статус»
страхового відшкодування, яке не було
сплачено є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в
частині стягнення з відповідача пені
за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування в сумі 1972, 27 гривень, то
суд виходить з наступного.

Відповідно до ухвали Верховного Суду
України від 02.08.2006 р. встановлено, що
застосовуючи вимоги Закону України
«Про захист прав споживача» слід мати
на увазі, що цей закон встановлює
загальні підстави відповідальності за
порушення прав споживачів, а відносини,
що виникають під час виплат страхових
сум на підставі договорів страхування,
відносяться насамперед до договірних
відносин, а тому при вирішення питання
щодо стягнення за несвоєчасну сплату
страхового відшкодування слід
виходити з положень ст. 992 ЦК України та
ст. 36 п. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Згідно ст. 992 ЦК України у разі не
сплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі встановленому
договором або законом.

Відповідно п. 36.5 ст. 36 Закону про «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування з
вини страховика особі, яка має право на
отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Так, період прострочення а день
подання позову становить 211календарних
дня.

Отже, пеня, що підлягає сплаті
Страховиком на користь позивача за цей
період складає 1972,27 грн.

Щодо позовних вимог позивача в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача витрати понесені на
правову допомогу у сумі 2 000 гривень, то
суд вважає позовні вимоги в цій частині
обґрунтованими та підтвердженими
матеріалами справи, а саме: договором
про надання правової допомоги,
довіреністю, товарним чеком на см 2000
грн., довідкою про виконану роботу про
надання правової допомоги, розрахунком
вартості послуг із надання правової
допомоги та актом прийому-передачі
послуг по наданню правової допомоги.

Тому, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
держави підлягають стягненню судові
витрати на правову допомогу у сумі 2000
гривень.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 22, 988, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України,
ст.ст. 3, 5, 10, 15, 60, ч. 3 ст. 61, 88, 118, 119, 209, 212-215,
224 ЦПК України, ст.ст. 6, 22, 29, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ
«Страхова компанія «Статус» про
відшкодування шкоди задовольнити
повністю.

Стягнути з відповідача приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Статус» на користь позивача
ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди в
сумі 15 222, 70 грн. ( п'ятнадцять тисяч
двісті двадцять дві гривні 70 коп.), пеню
за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування в сумі 1972,27 грн. ( одна
тисяча дев'ятсот сімдесят дві гривні 27
коп.), та витрати на правову допомогу в
сумі 2000 грн. ( дві тисячі гривень).

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі до
Київського районного суду м. Харкова
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Н.М. Бородіна