№ 336/5826/14-ц
пр. № 2/336/2654/2013
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору комісії та
витребування автомобіля з чужого
незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, уточненим в ході розгляду
справи, вказавши, що за договором
купівлі-продажу від 22.07.2013 року ОСОБА_2
придбала автомобіль Mersedes-Benz модель S 500L,
кольору «чорний обсидіан металік»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
(кузов) № НОМЕР_3, вартістю 1762335,86
гривень. 30.01.2014 року з метою продажу
вказаного автомобілю ОСОБА_2 надала
нотаріально посвідчену довіреність на
ім'я ОСОБА_3, який, у свою чергу, 28.03.2014
року в порядку передоручення видав
довіреність на ім'я ОСОБА_5 На цей час
автомобіль зареєстрований та
перебуває у власності відповідача
ОСОБА_4 Посилаючись, що коштів за
автомобіль не отримувала, а на яких
умовах автомобіль був придбаний ОСОБА_4
їй не відомо, посилаючись, що
відповідачами була введена в оману
стосовно умов реалізації автомобілю,
просила визнати недійсним договір
комісії на продаж автомобілю від 24.06.2014
року, на підставі якого ТОВ
«Глобал-Авто» видало ОСОБА_4
довідку-рахунок ВІА 672392 від 24.06.2014 року,
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_4 зазначений
автомобіль на користь позивача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги на
заявлених підставах, вказавши
додатково, що ОСОБА_2 є літньою жінкою
та не розуміється на особливостях
розпорядження автомобілями, тож з
метою продажу належного їй автомобілю
видала довіреність на ім'я ОСОБА_3 з
метою укладення останнім від імені
позивача договору купівлі-продажу
автомобілю. Однак, фактично коштів за
автомобіль не отримала, чи отримав такі
кошти ОСОБА_3 їй невідомо, а автомобіль
був реалізований на підставі
довідки-рахунку, тож таким чином
позивача було введено в оману, а
відчуження автомобілю здійснено у
спосіб, який перебував поза межами
волевиявлення позивача, у зв'язку з чим
договір належить визнати недійсним, а
автомобіль повернути законному
власникові.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про місце та час розгляду
справи повідомлялись в установленому
порядку судовою повісткою за
зареєстрованим місцем проживання.
Керуючись ст. 224 ЦПК України, враховуючи
клопотання представника позивача, суд
розглянув справу заочно.

В ході вивчення матеріалів справи
судом встановлено таке.

22.07.2013 року ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу № НОМЕР_2 (а.с. 7-20)
придбала автомобіль Mersedes-Benz модель S 500L,
кольору «чорний обсидіан металік»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
(кузов) № НОМЕР_3.

11.07.2014 року ОСОБА_2 скасувала видану
30.01.2014 року на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_6
довіреність з питань розпорядження
кількома автомобілями, в тому числі і
автомобілем Mersedes-Benz модель S 500L, кольору
«чорний обсидіан металік»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
(кузов) № НОМЕР_3.

Як вбачається з листа Центру № 2
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Запоріжжя
ДАІ ГУМВС України в Запорізькій
області № 1/17-994 від 16.09.2014 року на
підставі довідки-рахунку ВІА 672393 від
24.06.2014 року, виданої ТОВ «Глобал-Авто»,
автомобіль Mersedes-Benz модель S 500L, чорного
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1,
шасі (кузов) № НОМЕР_3, перереєстровано
на ОСОБА_4 (а.с. 44).

При вирішенні справи суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за
договором комісії одна сторона
(комісіонер) зобов'язується за
дорученням другої сторони (комітента)
за плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але за
рахунок комітента.

Порядок комісійної торгівлі
транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери, визначений
Порядком здійснення оптової та
роздрібної торгівлі транспортними
засобами та їх складовими частинами, що
мають ідентифікаційні номери,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 11 листопада 2009 р.
№ 1200.

Пункт 8 Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. № 1388, вказує, що
документом, що підтверджує
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є, зокрема,
засвідчена підписом відповідної
посадової особи, що скріплена печаткою,
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери.

З аналізу вказаних норм чинного
законодавства та документів, наданих
позивачем, суд робить висновок, що
належний ОСОБА_2 автомобіль Mersedes-Benz
модель S 500, був за відповідним
договором, укладеним від імені
позивача представником, який діяв на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності, прийнятий на комісію, а в
подальшому зареєстрований на підставі
довідки-рахунку за ОСОБА_4

Стаття 203 ч. 3 ЦК України, на яку
посилалися позивач в якості підстави
звернення з позовом щодо визнання
недійсним договору, вказує, що
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Як випливає з п. 7 постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 215 ч. 1 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 230 ч. 1 ЦК України якщо одна
із сторін правочину навмисно ввела
другу сторону в оману щодо обставин,
які мають істотне значення (частина
перша статті 229 цього Кодексу), такий
правочин визнається судом недійсним.
Обман має місце, якщо сторона заперечує
наявність обставин, які можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Як зазначив представник позивача у
судовому засіданні, нотаріально
посвідчена довіреність від 30.01.2014 року
була видана ОСОБА_2 з метою продажу
належного їй автомобілю та отримання
його вартості, однак внаслідок обману
її відповідачами, грошових коштів за
автомобіль вона не отримала.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов'язок
доведення обставин, які є підставою
вимог або заперечень, покладений на
сторону, яка на них посилається.

Суд погоджується з твердженнями
позивача про те, що за договором
купівлі-продажу транспортного засобу
ОСОБА_2 у відповідності до ст. 655 ЦК
України мала б отримати грошові кошти
за проданий автомобіль та враховує, що
суду не надано доказів фактичного
отримання таких коштів позивачкою від
теперішнього власника автомобілю або
від особи, яка діяла від імені позивача
за нотаріальною довіреністю, тож
вибуття автомобілю з власності ОСОБА_2
відбулось внаслідок обману.

Зважаючи на викладене, суд вбачає
підстави для задоволення позовних
вимог та захисту прав позивача в
обраний нею спосіб, а саме шляхом
визнання недійсним договору комісії,
на підставі якого було видано
довідку-рахунок, згідно із яким
автомобіль було перереєстровано на
відповідача ОСОБА_4

Стаття 387 ЦК України вказує, що власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права
власності (віндикація) застосовується
в тому випадку, коли власник фактично
позбавлений можливості володіти й
користуватися належною йому річчю,
тобто коли річ незаконно вибуває з його
володіння. Таким чином, підставою для
застосування віндикації є
незаконність володіння майном та
відсутність відповідної правової
підстави для заволодіння ним.

Враховуючи попередні висновки, суд
також вбачає підстави для задоволення
позовних вимог в частині витребування
автомобілю з володіння відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору комісії та
витребування автомобіля з чужого
незаконного володіння задовольнити.

Визнати недійсним договір комісії від
24.06.2014 року, укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Глобал-Авто» та ОСОБА_2, на підставі
якого згідно довідки-рахунку ВІА 672393
від 24.06.2014 року автомобіль Mersedes-Benz
модель S 500L, чорного кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
(кузов) № НОМЕР_3, перереєстровано на
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований
проживаючим у АДРЕСА_1.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 автомобіль
Mersedes-Benz модель S 500L, чорного кольору,
реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі
(кузов) № НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 3654 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в апеляційному
порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення, через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

04.12.2014