Справа № 524/8756/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року
м.Кременчук

Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення часток у майні,
що перебуває у спільній частковій
власності, припинення права власності
на 1/2 частину квартири та стягнення
грошової компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського
районного суду м. Кременчука з позовом
до ОСОБА_2 про визначення часток у
майні, що перебуває у спільній
частковій власності, припинення права
власності на 1/2 частину квартири та
стягнення грошової компенсації.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
їй та ОСОБА_2 належить на праві
власності по 1/2 частці квартири
АДРЕСА_1. Відповідно до висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження № 9/1-14 від 08.09.2014 року
виділити їй 1/2 частину вказаної
квартири неможливо, оскільки виділити
співвласникам ізольовані приміщення з
окремими виходами, зі складом
приміщень, зазначених в п.п. 2.22, 2.24, 2.27
ДБН В 2.2-15.2005, які можуть буди
використані як окремі квартири у
відповідності з діючими будівельними
нормами не представляється можливим.
Зі звіту про оцінку майна від 17.11.2014
року вбачається, що ринкова вартість 1/2
частини квартири АДРЕСА_1 становить 136100
грн.

Враховуючи неможливість виділу в
натурі її частки та неможливість
спільного користування квартирою, з
урахуванням уточнених позовних вимог
позивач просила суд визначити частки у
належній їй та ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності квартирі АДРЕСА_1 на
ступним чином: їй 1/2 частину квартири та
ОСОБА_2 - 1/2 частину. Припинити за нею
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_1 Стягнути з ОСОБА_2 на
її користь грошову компенсацію
вартості 1/2 частини вказаної квартири у
розмірі 136100 грн.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні
вимоги не підтримали позовні вимоги
про визначення часток у спільній
частковій власності. Інші позовні
вимоги просили задовольнити з підстав,
визначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення
позовних вимог. Пояснили, що позивач
своїми вимогами фактично примушує
відповідача викупити її частку
квартири. Це порушує права відповідача,
оскільки він не працює і не має жодних
доходів. Позивач не проживає у цій
квартирі і не зверталась до
відповідача з приводу усунення
перешкод у користуванні власністю.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
надані суду докази, приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд та має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Статтями 364, 365 ЦК України передбачено,
що співвласник має право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим, співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Згідно Правової позиції у справі №6-4ц14,
відповідно до частин першої, другої
статті 364 ЦК України кожен із
співвласників спільної часткової
власності має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

При вирішенні справ про стягнення
грошової компенсації вартості частки
квартири, що знаходиться у спільній
частковій власності, крім вказаної
спеціальної норми суду слід врахувати
і загальні засади цивільного
законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо
справедливості, добросовісності та
розумності з врахуванням прав та
інтересів усіх співвласників. При
цьому суду слід ретельно вивчити
обставини справи з метою з'ясувати, чи
не зловживає позивач, який бажає виділу
частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні та чи
реалізація цього права не порушить
прав інших осіб, які не мають змоги
сплатити співвласнику грошову
компенсацію вартості його частки.

Обмежуючи право позивача на грошову
компенсацію вартості частки квартири,
якою фактично володіють та
користуються лише відповідачі, і
виходячи при цьому з інтересів
останніх (їх скрутного матеріального
становища), суду слід перевірити
можливості сплати відповідачами такої
компенсації і враховувати, що правовий
режим спільної часткової власності має
враховувати інтереси всіх її учасників
і забороняє обмеження прав одних
учасників за рахунок інших.

Статтею 360-7 ЦПК України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради народних депутатів 16.05.1997
року та свідоцтва про право на спадщину
за законом серії ВТТ № 594554 від 23.07.2014
року, виданого Першою кременчуцькою
державною нотаріальною конторою
ОСОБА_1 належить на праві власності 1/3
частина та 1/6 частина квартири АДРЕСА_1.

На підставі договору дарування від
06.06.2013 року, посвідченого ОСОБА_6,
приватним нотаріусом Кременчуцького
міського нотаріального округу, ОСОБА_2
належить на праві власності 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується Інформаційною
довідкою з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомого майна № 27949399 від 10.10.2014 року
та Інформацією з Реєстру прав
власності на нерухоме майно № 27949198 від
10.10.2014 року.

З висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
9/1-14 від 08.09.2014 року вбачається, що
виділити в натурі 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 квартири неможливо, оскільки
виділити співвласникам ізольовані
приміщення з окремими виходами, зі
складом приміщень, зазначених в п.п. 2.22,
2.24, 2.27 ДБН В 2.2-15.2005, які можуть бути
використані як окремі квартири, чи які
можливо переобладнати в такі квартири
у відповідності з діючими будівельними
нормами не представляється можливим.

Звітом про оцінку майна від 17.11.2014 року
визначено, що ринкова вартість
квартири АДРЕСА_1 становить 272200 грн.
ринкова вартість 1/2 частини квартири,
власником якої є ОСОБА_1 становить 136000
грн.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення вимог вказаної статті
позивачем не надано суду доказів на
підтвердження тих обставин, що між нею
та відповідачем виник спір з приводу
користування спірною квартирою, і
позивач позбавлена можливості вільно
користуватися та розпоряджатися
належною їй частиною квартири. В
судовому засіданні встановлено, що
позивач проживає в даний час за
кордоном і письмово не зверталась до
відповідача по питанню користування та
розпорядження своєю часткою квартири.

Судом при вирішені позову враховані ті
обставини, що відповідно до наданих
відповідачем доказів на підтвердження
своїх заперечень, він не працює, не має
інших прибутків, в зв'язку з чим
позбавлений можливості сплатити
позивачу одним платежем вартість 1/2
частки спірної квартири. В судовому
засіданні відповідач пропонував
представникам позивача укласти мирову
угоду щодо сплати даної компенсації
частинами протягом певного періоду
часу, однак вони відмовилися від
вказаної пропозиції.

З огляду на вказані обставини, суд
вважає, що в разі задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 будуть порушені права та
інтереси ОСОБА_2

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 14, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визначення часток у майні, що
перебуває у спільній частковій
власності, припинення права власності
на 1/2 частину квартири та стягнення
грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд
міста Кременчука шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: