АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі: Троц
В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
15 липня 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
України, третя особа: Міністерство
фінансів України, про стягнення коштів,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/10944/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15 липня 2014 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави
Україна в особі Державної
казначейської служби України, третя
особа: Міністерство фінансів України,
про стягнення коштів.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позов в повному
обсязі. Зазначає, що ухвалою Щорського
районного суду Чернігівської області
від 22 серпня 2013 року було змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Щорського районного суду від 19
листопада 2010 року у справі № 2-а-537/2010 в
частині зобов'язання перерахувати та
виплатити зазначені пенсії на
стягнення з УПФУ на його користь
недоплаченої суми 14023,31 грн. З метою
отримання своїх коштів відповідно до
ст. 3 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
та Порядку виконання рішень про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, у зв'язку з відсутністю у УПФУ
відповідних призначень, він звертався
з відповідними заявами до управління
Державної казначейської служби
України у Щорському районі та
Державної казначейської служби
України. Однак, Державна казначейська
служба України не виконала гарантійних
зобов'язань і не перерахувала йому 14023,31
грн. за рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду, чим порушила моє
право на отримання гарантій від
Держави, встановлених законом. На думку
апелянта, суд дійшов помилкового
висновку про недоведеність
неправомірності дій відповідача в
частині не виконання постанови про
стягнення коштів, оскільки
відповідачем не виконана ухвала суду,
яка набрала законної сили і є
обов'язковою для виконання.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, від ОСОБА_1
на адресу надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1 є
пенсіонером, учасником ліквідації
наслідків на ЧАЕС, інвалідом третьої
групи, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи та отримує
пенсію. Обов'язок по проведенню
зазначених виплат покладено на
Управління пенсійного фонду України у
Щорському районі Чернігівської
області.

Постановою Щорського районного суду
Чернігівської області від 29 листопада
2010 року зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі провести перерахунок та
виплачувати ОСОБА_1 як учаснику
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС І категорії ІІІ групи інвалідності
державної пенсії по інвалідності в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком з
урахуванням зміни розміру мінімальної
пенсії та виплачених раніше сум з 01
липня 2010 року по 29 листопада 2010 року, а
також додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком, виходячи з
мінімальної пенсії за віком протягом
даного періоду з 01 липня 2010 року по 29
листопада 2010 року з урахуванням зміни
розміру мінімальної пенсії за віком та
виплачених раніше сум.

Вказана постанова виконана частково в
частині нарахування пенсії в сумі 14 023,31
грн., але виплата не здійснена у зв'язку
з відсутністю фінансування.

Ухвалою Щорського районного суду
Чернігівської області від 22 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року, змінено порядок виконання
постанови Щорського районного суду
Чернігівської області від 29 листопада
2010 року в частині зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Щорському районі нарахування та
виплати пенсії ОСОБА_1 як учаснику
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС І категорії ІІІ групи інвалідності.
Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України у Щорському районі
Чернігівської області на користь
ОСОБА_1 недоплачену суму основної
пенсії по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю за
період з 01 липня 2010 року по 29 листопада
2010 року у розмірі 14023,31 грн. (а.с.9-12).

На виконання вказаної ухвали 25
листопада 2013 року Шорським районним
судом Чернігівської області було
видано виконавчий лист №749/850/13-ц (а.с.13).

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
України, третя особа: Міністерство
фінансів України, в якому просив
стягнути з Держави України в особі
Державної казначейської служби
України 14023,31 грн., що відповідає
недоотриманій сумі пенсії з 01 липня 2010
року по 29 листопада 2010 року.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
16 січня 2014 року ОСОБА_1 звертався до
Управління Державної казначейської
служби України у Щорському районі
Чернігівської області із заявою про
виконання рішення суду за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчого листа
від 25 листопада 2013 року за №749/850/13-ц,
виданий Шорським районним судом
Чернігівської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником, за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Порядок виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року №845.

21 січня 2014 року Управлінням Державної
казначейської служби України у
Щорському районі Чернігівської
області, керуючись пп. 1.1. п. 9 Порядку,
виконавчий лист було повернуто
стягувачу без виконання, оскільки він
не підлягає виконанню органами
Казначейства.

Згідно з п. 2 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№845, боржники - це визначені в рішенні
про стягнення коштів розпорядники та
одержувачі бюджетних коштів, а також
підприємства, установи та організації,
рахунки яких відкриті в органах
Казначейства. У боржника Управління
Пенсійного фонду України у Щорському
районі відсутні рахунки у Управлінні
Державної казначейської служби
України у Щорському районі
Чернігівської області.

Статтями 170, 176 ЦК України передбачено,
що держава здійснює цивільні права та
обов'язки через органи державної влади
у межах їхньої компетенції,
встановленої законом.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про відмову в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 у зв'язку з недоведеністю
ним порушення його прав, які підлягають
захисту.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити позивачу право на
роз'яснення ухвали Щорського районного
суду Чернігівської області від 22
серпня 2013 року, якою було змінено
порядок виконання постанови Щорського
районного суду Чернігівської області
від 29 листопада 2010 року.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов