АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц79615032/2014
Головуючий у 1 інстанції -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Боярській І.І.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Оболонського районного суду
м. Києва від 23 жовтня 2014 року

в справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Васильєва С.С. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року державний виконавець
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_4,
зазначаючи, що ВДВС Оболонського РУЮ у
м. Києві проводиться примусове
виконання рішення Оболонського
районного суду м. Києва на підставі
виконавчого листа № 2/756/550/14 від 23.04.2014
року, про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 заборгованості у
розмірі 1 554 021,05 грн. Рішення суду
боржником у добровільному порядку не
виконується, заборгованість не
сплачується, на виклики державного
виконавця боржник не з'являється,
довідок про джерела доходів та
пояснень щодо несплати боргу до
відділу не надає.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 23.10.2014 року відмовлено в
задоволенні подання державного
виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.
Києві Васильєва С.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_4

Не погодившись з ухвалою суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову, якою задовольнити подання
державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_4
до виконання ним зобов'язань за судовим
рішенням.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги представник зазначає, що судом
першої інстанції не з'ясовано обставин
щодо вручення ОСОБА_5 постанови про
відкриття виконавчого провадження, та
щодо ухилення ОСОБА_5 від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

Також, суд не звернув уваги на заяву про
закриття виконавчого провадження від
07.05.2014 року, подану ОСОБА_4 до ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві., в якій він
зазначає, що 06.05.2014 року він отримав
постанову про відкриття виконавчого
провадження, з якою не згідний, та
просить відповідне провадження
закрити.

На думку апелянта, ОСОБА_5 на виклики
державного виконавця не з'являється,
довідок про джерела доходів та
пояснень щодо несплати боргу не надає і
має можливість виїзду за межі України,
що ускладнить або взагалі унеможливить
виконання судового рішення.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції апелянт, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі не
з'явилися. Про місце та час розгляду
справи, відповідно до ст.ст.74.76 ЦПК
України, повідомлені належно, причини
неявки в судове засідання не
повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розгляду справи в
апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши апеляційну скаргу, в межах
її доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Таким чином, аналіз перелічених норм
законів дає підстави стверджувати, що
необхідною умовою для застосування
видів тимчасового обмеження у виїзді
за кордон є встановлення факту
умисного ухилення боржника - фізичної
особи від виконання зобов'язань за
рішенням суду.

Згідно з положеннями статей 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язання за рішенням.

З урахуванням вимог ст. 377-1 ЦПК України,
п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду і в'їзду в Україну громадян
України», п. 18) ч. З ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» саме
старший державний виконавець
зобов'язаний довести навмисне або інше
свідоме невиконання боржником рішення
суду.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 28.04.2014 року
державним виконавцем ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві
ВасильєвимС.С. відкрито виконавче
провадження 43114495 на підставі
виконавчого листа №2/756/550/14 від 23.04.2014
року, виданого Оболонським районним
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 заборгованість в
розмірі 1 554 021,05 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС
Оболонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С.від 27.05.2014 року накладено арешт на
все майно, яке належить ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні подання
державного виконавця ВДВС
Оборонського РУЮ у м. Києві Васильєва
С.С. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України боржника ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив з того, що
матеріали подання не свідчать про те,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, яке набрало законної
сили та виконується в порядку,
визначеному ЗУ «Про виконавче
провадження» та не було вжито заходів,
спрямованих на виконання рішення суду
боржником.

Таких висновків суд дійшов після
повного, всебічного і об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, з
огляду на що ухвала відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, є
законною і підстав для її скасування
не вбачається.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про те, що судом
першої інстанції не досліджено заяву
ОСОБА_4 від 07.05.2014 року про закриття
виконавчого провадження, подану ним до
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві.,
оскільки вказана заява не містить
даних, про те, що ОСОБА_4 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження, є такими,
що не є за законом підставами для
безумовного скасування ухвали суду і
на правильність зроблених судом першої
інстанції висновків не вливають.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд,
зокрема, відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303,304,307,312,313,315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 23 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді