Справа № 2/2506/70/11 Провадження №
22-ц/795/2001/2014 Головуючий у I інстанції
-Литвиненко І.В. Доповідач - Горобець
Т. В.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Горобець Т.В. ,

суддів Бечка Є.М.,
Хромець Н.С.,

при секретарі -
Мартиновій А.В

за участі представника заявника
Кривенди М.В., відповідача ОСОБА_2,його
представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал»( далі - „ ІК ІФГ
Капітал" на ухвалу Деснянського
районного суду м. Чернігова від 27
серпня 2014 року про відмову у задоволені
заяви ТОВ «ІК ІФГ Капітал» про
залучення правонаступника позивача та
заміну стягувача у виконавчому
провадженні у справі за позовом ТОВ
«Український промисловий банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И
В :

В апеляційній скарзі на ухвалу
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27 серпня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви про
залучення правонаступника позивача та
про заміну стягувача у виконавчому
провадженні у справі Деснянського
районного суду м. Чернігова № 2/2506/70/11,
„ ІК ІФГ Капітал" просить зазначене
судове рішення скасувати, клопотання
задовольнити - залучити у зазначеній
справі позивача ТОВ „Укрпромбанк" на
його правонаступника - „ІК ІФГ
Капітал", замінити стягувача у
виконавчому провадженні з ТОВ
Укрпромбанк" на „ІК ІФГ Капітал",
видати відповідні виконавчі листи.

Доводами апеляційної скарги є
посилання на „ІК ІФГ Капітал" на грубе
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
порушення його права на захист своїх
інтересів.

На думку апелянта, який посилається на
приписи ст. 316, п.2 ч.1 ст.512 ЦК України, ст.
ст.514, 1029 ЦК України, а також на умови
Договору № 31-Л від 05.09.2013 року, суд
безпідставно не застосував наведені
норми матеріального права, а також
залишив поза увагою умови Договору
№31-Л,відповідно до яких, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов"язанні у обсязі і на
умовах, які існували на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Тобто, суд не врахував, що право
довірчої власності є особливим видом
власності, а договір управління майном
може засвідчувати виникнення в
управителя права довірчої власності
на отримане в управління майно.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги „ІК ІФГ Капітал" посилається на
правову позицію Верховного Суду
України, викладену у Постанові судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 20.11.2013 року по справі
№6-122-цс13, відповідно до якої, заміна
кредитора у зобов"язанні можлива з
підстав відступлення права вимоги
(цесія), правонаступництва (смерть
фізичної особи, припинення юридичної
особи, тощо) і до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав, у
тому числі, і може бути стороною
виконавчого провадження шляхом
подання ним для розгляду судом заяви
про заміну стягувача.

У судовому засіданні представник
апелянта скаргу підтримав, пославшись
на обставини, викладені у скарзі, крім
того, посилався на додатково надані
апеляційному суду у якості доказів
наявності у Управителя права вимоги
безпосередньо до ОСОБА_2, копію Акту
приймання - передачі кредитних
договорів, договорів поруки, договорів
застави тощо, укладених між ТОВ
„Укрпромбанк" з Сільськогосподарським
товариством „ТОВ „Степ" ( далі - СТОВ
„Степ") від 14.11.2013 року та копію Акту
приймання-передавання
правовстановлюючих документів до
кредитних договорів , укладених між
ТОВ „Укрпромбанк" та СТОВ „Степ" від
14.12.2013 року. Інших доказів права вимоги
до ОСОБА_2 на підставі Договору № 31-Л
про передавання в управління
непроданих активів ТОВ « Укрпромбанк» ,
апелянтом суду не надано, клопотання
про їх витребування чи залучення не
заявлено.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат
ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали,
просили відхилити, посилаючись на не
доведеність та безпідставність
клопотання апелянта, зазначаючи, що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим.
Представник відповідача вважає, що
відповідно до п.п.1.1 Договору № 31-Г від
05.09.2013 року та Акту приймання -
передавання від 01.10.2013 року, до „ІК ІФГ
Капітал" не переходить право власності
на передані від ТОВ „Укрпромбанк"
Активи, крім того, право довірчої
власності передане заявнику згідно з
п. 9 Договору № 31-Л від 05.09.2013 року лише
на три роки, що спростовує твердження
апелянта про можливість
правонаступництва, так як процесуальне
правонаступництво, на думку адвоката
ОСОБА_3, не може бути тимчасовим, тобто,
обмеженим у часі.

Також, звертається увага апеляційного
суду на Акт приймання-передавання
активів та Додаток 1 до Договору № 31-Л, з
яких вбачається що ТОВ „Укрпромбанк"
не передавав „ІК ІФГ Капітал" право
вимоги боргу до ОСОБА_2 за кредитним
договором №35/Г-1/КВ-08 та Договором
поруки №35/Zпор-08 і прізвище ОСОБА_2 у
Переліку Активів ( Додатку 1 до Договору
) не значиться. За вказаним кредитним
договором від 05.09.2008 року в Переліку
переданих непроданих активів
зазначене лише СТОВ « Степ» .

Інші особи, які приймають участь у
справі та повідомлені належним чином
про судове засідання, для участі у
справі у суд не з»явились, поважності
причини неявки не повідомили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень відповідача,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, ухвала
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову у задоволенні
клопотання, проте з інших підстав.

По справі встановлено, що рішенням
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10.02.2011 року по справі
№2/2506/70/11 на користь ТОВ „Укрпромбанк" з
ОСОБА_2, як поручителя по кредитному
договору на підставі договору поруки
№№35/Zпор-08 , укладеному ТОВ
„Укрпромбанк» із СТОВ „Степ" ,
стягнуто 453536,96 доларів США , 145003,41 грн
та 1820,00 грн судових витрат ( а.с.77).
Рішення в повному обсязі не виконане.

На виконання рішення Деснянського
районного суду від 10.02.2011 року судом
видано виконавчий лист ( а.с.135).

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у
Чернігівській області від 14.03.2011 року
відкрито виконавче провадження ВП №
25073101( а.с.131).

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ в
Чернігівській області від 27.06.2013 року
на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ „Про
виконавче провадження» виконавчий
лист по цивільній справі №2506/70/11
повернуто стягувачу у зв"язку з
відсутністю у ОСОБА_2 майна, на яке може
бути звернуто стягнення, з роз"ясненням
права стягувача на повторне
пред"явлення виконавчого документу для
виконання до 27.06.2014 року (а.с.134), тобто,
виконавче провадження не закінчене.

05 вересня 2013 року між ТОВ „
Укрпромбанк", „ІК ІФГ Капітал" та
Національним банком України укладено
Договір № 31-Л про передавання в
управління непроданих активів,
відповідно до якого, управителю - „ ІК
ІФГ Капітал", передано в управління
непродані активи , які перебували на
балансі ТОВ „Укрпромбанк" на дату
укладання зазначеного Договору, строк
дії Договору - три роки. Відповідно до
п.1 зазначеного договору „ІК ІФГ „
Капітал" є довірчим власником
отриманих в управління коштів, але
право власності на Активи до
управителя не переходить( а.с.84-90).

Відмовляючи у задоволенні клопотання
„ІК ІФГ Капітал" про залучення
останнього в якості правонаступника
позивача у справі Деснянського
районного суду м. Чернігова № 2/2506/70/11 ,
суд першої інстанції, виходив з того,
що за приписами ст. 37 ЦПК України
заміна правонаступником сторони або
іншої особи, яка бере участь у справі
можлива лише на стадії цивільного
процесу. Оскільки по суті спору між
ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2
постановлене рішення , яке набрало
законної сили, тобто стадія цивільного
процесу по вирішенню спору завершена,
клопотання „ІК ІФГ Капітал" є
безпідставним.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
про заміну у виконавчому провадженні
сторони позивача ТОВ „Укрпромбанк" на
ТОВ „ ІК ІФГ Капітал", суд першої
інстанції, пославшись на ст.1 та ч.1 і 5
ст. 8 ЗУ „Про виконавче провадження", а
також ст. 378 ЦПК України виходив з того,
що процесуальний статус позивача
закінчився ухваленням рішення та
набранням ним законної сили, що є
свідченням відсутності як стадії
цивільного судочинства та , що стадія
виконавчого провадження, яке
розпочинається лише за постановою
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження за
ініціативою зацікавлених осіб, також
відсутня.

Проте, такі висновки суду першої
інстанції колегія суддів апеляційного
суду вважає помилковими, вони
грунтуються на неповно встановлених
обставинах і суперечать положенням ст.
512,514,515 ЦК України, ст. 8 Закону України
„Про виконавче провадження" та ст. 387
ЦПК України, а також, правовій позиції
Верховного Суду України, викладеній у
Постанові судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від
20.11.2013 року по справі №6-122-цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у
разі смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.
Виконавче провадження є завершальною
стадією цивільного процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
однієї із сторін державний виконавець
з власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
сторона мають право звернутися до суду
із заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив. Аналогічні
положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому
провадженні є заміна однієї зі сторін
(стягувача або боржника) з переходом
прав його попередника до іншої особи,
що раніше не брала участь у виконавчому
провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної
особи є, зокрема, й відступлення права
вимоги за кредитними договорами, яке
підтверджено документально.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов"язанні ( крім випадків,
передбачених ст.515 ЦК України) може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав
іншій особі за право- чином (
відступлення права вимоги), а згідно із
ст. 514 ЦК України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав.
Згідно з вимогами чинного
законодавства зміна осіб у окремих
зобов"язаннях через волевиявлення
сторін ( відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь якій стадії процесу.

Отже, виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК
України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі передання кредитором своїх прав
іншій особі за правочином чи
правонаступництвом на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.
Заміна кредитора відбувається поза
межами виконавчого провадження.
Оскільки до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
переходить і право бути стороною
виконавчого провадження шляхом
подання ним для розгляду судом заяви
про заміну стягувача.

За таких обставин, звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту ст. ст.512,514 ЦК України та ст. 8
Закону України „ Про виконавче
провадження".

Така правова позиція висловлена у
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2013 року у справі № 6 - 122 цс 13,
яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для усіх судів України . В
постанові зазначено, що заміна
кредитора у зобов"язанні можлива з
підстав відступлення права вимоги
(цесія), правонаступництва ( смерть
фізичної особи, припинення юридичної
особи, тощо) і до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов"язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав, у
тому числі, і може бути стороною
виконавчого провадження шляхом
подання ним для розгляду судом заяви
про заміну стягувача.

На зазначене, суд першої інстанції
уваги не звернув, дійшовши помилкового
висновку про відмову у задоволенні
клопотання ТОВ „ ІК ІФГ Капітал" з
підстав відсутності стадії цивільного
судочинства та стадії виконавчого
провадження, так як виконавчий лист
повернуто стягувачу.

Крім того, апеляційним судом
враховується, що виконавчий лист , який
виданий на виконання рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10.02.2011 року про стягнення
з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором на користь СТОВ «Степ»,
постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ в
Чернігівській області від 27.06.2013 року
на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ „ Про
виконавче провадження" повернуто
стягувачу.

Тобто, виконавче провадження не
закінчено з підстав ст. 49 ЗУ « Про
виконавче провадження» , а повернуто на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 цього закону, на
що суд першої інстанції також уваги не
звернув.

Оскільки оскаржувана ухвала суду
першої інстанції постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та усупереч
правовій позиції Верховного Суду
України від 20 листопада 2013 року у
справі № 6 - 122 цс 13, ця ухвала підлягає
скасуванню.

У той же час, апеляційний суд приходить
до висновку, що клопотання „ІК ІФГ
Капітал" не підлягає задоволенню , але
з інших підстав.

Як убачається з договору про
передавання в управління непроданих
активів від 5 вересня 2013 року та Додатку
1 до зазначеного Договору , до ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
перейшло право вимоги до СТОВ «Степ»
за кредитним договором від 05 вересня 2008
року ( а.с.84-90).

Згідно з п.п.1.1 та 2.1."а" Договору №31-Л від
05.09.2013 року вбачається, що в управління
„ІК ІФГ Капітал" за правом довірчої
власності передано Активи, перелік
яких наведено у Додатку 1 до цього
Договору. Оскільки з дослідженого у
судовому засіданні апеляційного суду
Додатку 1 до Договору № 31-Л встановлено,
що до переліку непроданих активів, які
передано в управління ІК ІФГ Капітал» ,
ОСОБА_2 не включений , наявні підстави
для висновку, що право вимоги до нього
Управителю за вказаним Договором не
передавалось .

Надані апеляційному суду в якості
додаткових доказів права вимоги
Управителя до ОСОБА_2, як до
відповідача за рішенням суду від 10.02.2011
року по справі № 2/2506/70/11 та, як боржника
за виконавчим провадженням ВП № 25073101,
заведеним державним виконавцем на
виконання рішення по зазначеній
справі, копія Акту приймання - передачі
кредитних договорів, договорів поруки,
договорів застави тощо ТОВ
„Укрпромбанк" з Сільськогосподарським
товариством „ ТОВ „Степ" ( далі - СТОВ
„Степ") від 14.11.2013 року та копія Акту
приймання-передавання
правовстановлюючих документів до
кредитних договорів ТОВ „Укрпромбанк"
з СТОВ „Степ" від 14.12.2013 року, на думку
апеляційного суду, не являються
належним доказом права вимоги «ІК ІФГ
Капітал» до ОСОБА_2, так як не містять
інформації, яка б свідчила про це.
Названі Акти вказують лише про
передачу Управителю
правовстановлюючих документів щодо
права власності на нерухоме майно лише
відповідача СТОВ „Степ" та на передачу
Управителю кредитних договорів,
договору застави (іпотеки) СТОВ „Степ"
та договору поруки ( з ОСОБА_2Б.).

Зазначені документи не замінюють і не
доповнюють Переліку непроданих
активів, вказаних у Додатку 1 до
Договору. Відповідно до приписів ч. 4 ст.
60 ЦПК України доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, саме відсутність у Договорі №31-Л
від 05.09.2011 року та у Додатку 1 до нього,
який є невід»ємною частиною Договору,
будь якої інформації про ОСОБА_2, як
непроданого активу ТОВ „Укрпромбанку"
, тобто, що за цим Договором перейшло до
Управителя право вимоги до боржника по
виконавчому провадженню ВП № 25073101
ОСОБА_2, на думку колегії суддів
апеляційного суду, є самостійною
підставою для відмови у задоволенні
клопотання ТОВ ІК ІФГ „ Капітал" про
залучення останнього в якості
позивача у справі в порядку
правонаступництва та про заміну
стягувача у вказаному вище виконавчому
провадженні.

Відповідно до приписів ст. 312 ч.1 п.2 ЦПК
України апеляційний суд змінює чи
скасовує ухвалу суду першої інстанції
і постановлює нову ухвалу з цього ж
питання, якщо дійде висновку, що воно
було вирішене судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права ,
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, п.1,4 ч.1 ст.311,
ст.ст.314,317, 319 ЦПК України, апеляційний
суд,

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Чернігова від 27 серпня 2014 року
скасувати .

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» у задоволенні
клопотання про залучення до участі у
справі № 2/2506/11 в якості
правонаступника позивача - Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Укрпромбанк» та про заміну стягувача
у виконавчому провадженні у цивільній
справі за позовом ТОВ «Український
промисловий банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 35/Г-1/КВ- 08 від 23.09.2008 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:Судді: