Справа № 359/7318/14-ц Головуючий у І
інстанції Муранова-Лесів
І.В.Провадження № 22-ц/780/6086/14
Доповідач у 2 інстанції
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Верланова С.М.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Державного публічного
акціонерного товариства «НАК
«Украгролізинг» на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 11 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Державного публічного акціонерного
товариства «НАК «Украгролізинг», третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору, Відділ Державної
виконавчої служби Бориспільського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, про зняття арешту з
нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року до суду звернулася з
позовом ОСОБА_1 просила зняти арешт та
заборону відчуження земельної ділянки,
що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить їй
на праві власності на підставі
договору дарування, укладеного між нею
та відповідачем ОСОБА_2 24.05.2005 року, а
також виключити зазначену земельну
ділянку з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Позивачка посилається на те, що 20
грудня 2010 року постановою головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
при примусовому виконанні виконавчого
листа Соломянськогго районного суду
м.Києва від 01.02.2010 року про стягнення з
відповідачка ОСОБА_2 на користь
відповідача АВТ «НАК «Украгролізінг»
боргу в сумі 232369 грн. 67 коп., було
накладено арешт на майно відповідача
ОСОБА_2, а саме на спірну земельну
ділянку та оголошено заборону на її
відчуження. Проте, вказане майно не
належить відповідачу ОСОБА_2, оскільки
він, ще у 2005 році подарував спірну
земельну ділянку їй, тому позивачка
мотивуючи тим, що перехід права
власності на земельну ділянку відбувся
до винесення спірної постанови про
накладення арешту на спірну земельну
ділянку, на час накладення арешту
спірна земельна ділянка не належала
відповідачеві тому вважає, що підстав
для накладення арешту на неї не було

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11.09.2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Знято арешт та заборону відчуження
спірної земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_1 та виключено цю
земельну ділянку з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
відповідач «НАК «Украгролізинг» подав
апеляційну скаргу в якій просить
рішення скасувати.

В обґрунтування скарги апелянт
посилається на те, що суд не врахував,
що спірна земельна ділянка є спільним
майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та не
зупинив справу до розгляду їх позовних
вимог про визнання за ОСОБА_2 права
власності на ? частину будинку та
спірної земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши доводи апеляційної скарги
за матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2005 року
між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений договір дарування
земельної ділянки площею 0,1001 га, що
знаходяться в АДРЕСА_1. Договір
посвідчений приватним нотаріусом
Бориспільського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_4 24 травня 2005 року,
реєстровий №2811 (а.с.8).

Згідно вказаного договору ОСОБА_2
подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар
вказану земельну ділянку, яка належала
дарувальнику на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії КВ №081910, виданого 23.07.2004
року Бориспільським міським
управлінням (відділом) земельних
ресурсів Київської області, та
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власної на землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за №686.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна від 24.05.2006 року, наданого
приватним нотаріусом ОСОБА_4, на момент
укладення договору Дарування
земельної ділянки за вказаними
параметрами запиту (заборона, арешт
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
власник якої є ОСОБА_2) в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна - інформація була
відсутня (а.с.10).

З Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ №960885,
виданого на ім'я позивача ОСОБА_1 на
підставі договору дарування земельної
ділянки №2811 від 24.05.2006 року на земельну
ділянку площею 0,1001 га, кадастровий
номер :11:002:0088, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
вбачається, що він виданий 15.10.2010 року
та зареєстрований 11.11.2010 року в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №81
(а.с.12).

Судом встановлено, що 20.12.2010 року
головним державним виконавцем Митюком
В.М. відділу державної виконавчої
служби Бориспільського міськрайонного
управління юстиції при примусовому
виконанні виконавчого листа 01.02.2010р
№2-3645-1, виданого Солом'янським районним
судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ВАТ «НАК «Украгролізинг»
(правонаступником якого є відповідач
Державне публічне акціонерне
товариство «НАК «Украгролізінг») про
стягнення боргу 232369 грн. 67 коп.,
прийнята постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою накладено арешт
на земельну ділянку з кадастровим
номером :11:002:0001 площею 0,1001, яка
знаходиться на території АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_2, а також заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику лише в
межах суми боргу (а.с.14).

Згідно з інформаційною довідкою
Реєстру прав власності на нерухоме
майно від 02.06.2014 року на спірну земельну
ділянку накладений арешт згідно
постанови державного виконавця ВП
№21675254, 20.12.2010 року ВДВС Бориспільського
МРУЮ (а.с.20).

Таким чином, 20.12.2010 року головним
державним виконавцем Митюком В.М.
відділу державної виконавчої служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції було накладено
арешт та оголошено заборону відчуження
земельної ділянки, яка належить
позивачці ОСОБА_7

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що при
винесенні постанови державний
виконавець допустив порушення вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки не перевірив чи
володіє вказаним майном боржник , а
позивачка відповідно до цього Закону
має право звернутись до суду з позовом
про зняття з нього арешту.

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів, оскільки він
відповідає вимогам закону і
ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно вимог ст.57 Закону України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999
року арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

згідно вимог ч.2 ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження" №606-XIV від
21.04.1999 року, у разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна,
арешт з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

Згідно п.3 ч.2 ст. 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV
від 01.07.2004 року державна реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі:
ухвали слідчого судді, суду, постанови
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно.

Таким чином, виходячи із системного
аналізу нормативно-правових актів у
сфері виконання судових рішень та
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно, державна реєстрація
обтяжень здійснюється на підставі
постанови державного виконавця про
накладення арешту на нерухоме майно та
є похідною від неї, а тому відповідно
при скасуванні постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження виключенню із
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень підлягає
і запис, зроблений на її підставі.

Таким чином, враховуючи вказані вимоги
закону, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених у рішенні.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
публічного акціонерного товариства
«НАК «Украгролізинг» відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :