Провадження № 2/521/6847/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси у складі:
головуючого судді - Коблової О.Д.,
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Малиновського районного суду м. Одеси
із позовом до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, в якому просила суд ухвалити
рішення, яким надати дозвіл на
оформлення документів для
неодноразових тимчасових поїздок
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України без згоди батька, ОСОБА_2,
до досягнення нею повноліття, а також
надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон України, у
будь-які країну прямування, тому числі
у Австрійську Республіку, Французьку
Республіку, Федеративну Республіку
Німеччину, Республіку Польшу,
Сполучене Королівство Великобританії
та Північної Ірландії, Португальську
Республіку, Італійську Республіку,
Королівство Іспанії, Князівство
Монако, Арабську Республіку Єгипет,
Турецьку Республіку, Сполучені Стати
Америки, без дозволу (згоди) та
супроводу її батька - ОСОБА_2 - до
досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що
вона з 23 серпня 2008 року перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

Однак, спільне життя між ними не
склалося внаслідок взаємних
непорозумінь, Шлюб між сторонами
розірвано рішенням Приморського
районного суду від 18 квітня 2013 року у
справі № 1522/25772/12.

Від шлюбу позивач має малолітню доньку
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Навчаючись та працюючи у Парижі
(Французька Республіка) позивач бажає
бачитись зі своєю донькою, надати їй
гідну освіту та розширити її світогляд,
однак відповідач ухиляється від
надання згоди на виїзд дитини за
кордон.

Позивач у судове засідання не
з'явилася. Але від її представника до
суду надійшла заява, відповідно до якої
він позовні вимоги підтримує в повному
обсязі та просить суд їх задовольнити,
проти заочного рішення не заперечував.

Третя особа на боці позивача, що не
заявляє самостійних вимог - Орган опіки
та піклування Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради у
судове засідання не з'явився.
Викликався належним чином.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причин своєї неявки суду не повідомив,
клопотань щодо розгляду справи у його
відсутність або про відкладення
судового засідання не подавав.
Заперечень на позов не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для встановлення
фактичних відносин сторін, суд, зі
згоди представника позивача,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає
можливим постановити рішення при
заочному розгляді справи.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які
беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
надавши оцінку поданим доказам, вважає,
що заявлені позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони перебувають у шлюбі з 23 серпня
2008 року, про що Першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Приморського районного управління
юстиції м. Одеси у Книгу державної
реєстрації актів цивільного стану був
зроблений актовий запис № 544.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням
Приморського районного суду від 18
квітня 2013 року у справі № 1522/25772/12.

Від шлюбу позивач має малолітню доньку
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим 11
лютого 2009 року Першим Приморським
відділом реєстрації актів цивільного
стану Одеського міського управління
юстиції.

На даний час, ОСОБА_1 працює та
навчається за кордоном, у Французькій
Республіці, та має намір запрошувати
дочку до себе для розширення
світогляду, відпочинку, оздоровлення.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок
виїзду з України, в'їзду до України
громадян України», виїзд за кордон
України громадянина, який не досяг 18
років, здійснюється на підставі
проїзного документа дитини.

Згідно ст. 4 того ж Закону, оформлення
проїзного документа на дитину
здійснюється на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків.

Одержати згоду ОСОБА_2 на виїзд за
кордон та оформлення проїзного
документа на виїзд за межі України
ОСОБА_3, для позивача не можливо,
оскільки у неї відсутній зв'язок із
відповідачем, їй не відомо його місце
його проживання та перебування.

За запитом суду адресне бюро надало
відповідь про відсутність реєстрації
ОСОБА_2 в Одесі та Одеській області. Суд
у цій частині приходить до висновку, що
за відсутності можливості у суду
встановити дійсне місцезнаходження
відповідача та налагодити з ним
зв'язок, навіть після подання
оголошення в засіб друкованої масової
інформації, така можливість об'єктивно
відсутня і у позивача.

Такі обставини шкодять інтересам
дитини та порушують право дитини на
повний та гармонійний розвиток її
особистості.

У Парижі позивач проживає у 2-кімнатній
квартирі, що належить їй на праві
оренди . На банківських рахунках
позивача достатньо коштів, для
забезпечення тимчасового перебування
ОСОБА_3 за кордоном.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4,
сестра позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2, наразі
навчається в Американській
міжнародній школі, що знаходиться у
Зальцбурзі в Австрійській Республіці.
В матеріалах справи наявний лист
Американської міжнародної школи із
запрошенням-дозволом на перебування в
Австрії у будь-який час напротязі 2014-2015
навчального року ОСОБА_3.

Ст. 33 Конституції України (далі - КУ)
гарантує, що кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Так, ч. 3 ст. 313 ЦК України передбачає, що
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до ст.ст. 7, 155 СК України,
дитина має бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України та Конвенцією
України та Конвенцією про права дитини,
а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Згідно ч.2 ст. 154 СК України батьки мають
право звертатися до суду за захистом
прав та інтересів дитини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
прийнятої Радою Європи 04 листопада 1950
р. (та ратифікованої Україною Законом
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»
від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР), кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо не впливає на
обсяг їхніх прав і не звільняє від
обов'язків щодо дитини. Здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків, мають ґрунтуватись на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватись в супереч інтересам
дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Ст. 153 СК України встановлює, що мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно ч. 3 ст. 4 СК України, кожна особа
має право на проживання в сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабміну України від 27 січня 1995 р. № 57,
виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється у разі пред'явлення
оригіналів документів або їх
нотаріально посвідчених копій,
зокрема, рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України
громадянина, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Відповідно до п.18 Правил оформлення і
видачі паспортів громадянам України
для виїзду за кордон і проїзних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабміну України від 31
березня 1995 р. № 231, за наявності
заперечень одного з батьків проїзний
документ дитини може бути оформлено на
підставі рішення суду.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1989 р. та ратифікованої
Постановою Верховної Ради УРСР від 27
лютого 1991 р. № 789-XII (далі - Конвенція про
права дитини), держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома батьками,
підтримувати на регулярній основі
особисті відносини і прямі контакти з
обома батьками, за винятком випадків,
коли це суперечить найкращим інтересам
дитини.

Ст. 3 Конвенції про права дитини
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 16 Загальної декларації
прав людини, прийнятої і проголошеної
резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї
ООН від 10 грудня 1948 року, учасницею якої
є Україна, сім'я є природним і основним
осередком суспільства і має право на
захист з боку суспільства і держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Міжнародного
пакту про економічні, соціальні і
культурні права, прийнятого ООН 16
грудня 1966 р. та ратифікованого Указом
Президії Верховної Ради УРСР від 19
жовтня 1973 р. № 2148, сім'ї, яка є природним
і основним осередком суспільства,
повинні надаватися по можливості
якнайширша охорона і допомога,
особливо при її утворенні і поки на її
відповідальності лежить турбота про
несамостійних дітей та їх виховання.

Ч. 1 ст. 9 Конституції України
встановлено, що чинні міжнародні
договори, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, є
частиною національного законодавства
України.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає за необхідне визнати позов
обґрунтованим та надати дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
та дозвіл на оформлення документів для
неодноразових тимчасових поїздок
неповнолітньої ОСОБА_3, оскільки таке
рішення буде відповідати інтересам
дитини.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Керуючись ст. 16 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 4
Закону України „Про порядок виїзду з
України, в'їзду до України громадян
України", п. 4-2 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року №57, ст.ст.4, 10, 11, 88, 209, 212, 224-226
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Орган опіки та піклування
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
- задовольнити в повному обсязі.

Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон України, у
будь-які країну прямування, тому числі
у Австрійську Республіку, Французьку
Республіку, Федеративну Республіку
Німеччину, Республіку Польшу,
Сполучене Королівство Великобританії
та Північної Ірландії, Португальську
Республіку, Італійську Республіку,
Королівство Іспанії, Князівство
Монако, Арабську Республіку Єгипет,
Турецьку Республіку, Сполучені Стати
Америки, у супроводі її матері ОСОБА_1
без дозволу (згоди) та супроводу її
батька - ОСОБА_2 - до досягнення ОСОБА_3
повноліття.

Надати дозвіл на оформлення документів
для неодноразових тимчасових поїздок
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
межі України без згоди батька - ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.Д. Коблова