У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Парінової І.К.,

Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Овідіопольського району Одеської
області до Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ОСОБА_3, про визнання незаконним та
скасування рішення селищної ради, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
23 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Овідіопольського району
Одеської області звернулася до суду з
позовом до Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання незаконним та скасування
рішення селищної ради, посилаючись на
те, що рішення Таїровської селищної
ради Овідіопольського району Одеської
області від 02 липня 2010 року №
2104-V «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 та
іншим (всього 30 чол.) у власність
земельних ділянок загальною площею 2,3290
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1 ухвалено з
порушенням вимог чинного земельного
законодавства України, а саме
відсутністю містобудівної
документації на спірну ділянку, яка до
розроблення проекту землеустрою та
передачі у власність не розроблялась
та селищною радою не затверджувалась,
відповідні органи контролю у
встановленому законом порядку
містобудівну документацію не
погоджували.

Крім того, вищезазначені земельні
ділянки відносились до категорії
земель сільськогосподарського
призначення, рішень органом місцевого
самоврядування про зміну цільового
призначення земельних ділянок
відповідно до ст. 20 ЗК України не
виносилось.

Прокурор просив визнати протиправним
та скасувати рішення 41-ї сесії 5-го
скликання Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області від 02 липня 2010 року № 2104-V «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_3 та іншим (всього 30
чол.) у власність земельних ділянок
загальною площею 2,3290 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 07
квітня 2014 року в задоволенні позову
прокурора Овідіопольського району
Одеської області відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 23 червня 2014 року рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 07 квітня 2014 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов прокурора Овідіопольського
району Одеської області задоволено.

Визнано незаконним рішення
Таїровської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області від 02 липня 2010 року № 2104-V «Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_3 та іншим (всього
30 чол.) у власність земельних ділянок
загальною площею 2,3290 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1.

Скасовано рішення Таїровської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області від 02 липня 2010 року №
2104-V «Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 та
іншим (всього 30 чол.) у власність
земельних ділянок загальною площею 2,3290
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Статтями 213, 214, 316 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 14 Конституції України
земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Установлено, що рішенням 41-ї сесії 5-го
скликання Таїровської селищної ради
від 02 липня 2010 року № 2104-V затверджено
проект землеустрою щодо відведення
ОСОБА_3 та іншим (всього 30 осіб) у
власність земельних ділянок загальною
площею 2,3290 га для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд
(присадибні ділянки), розташованих на
території Таїровської селищної ради в
АДРЕСА_1, відповідно до додатку даного
рішення.

Пунктом 2 даного рішення зазначені
земельні ділянки передані ОСОБА_3 та
іншим (всього 30 осіб) вищевказаним
громадянам безоплатно у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка).

Пунктом 3 цього рішення зобов'язано
видати ОСОБА_3 та іншим особами, згідно
зі списком, державні акти на право
власності на спірну земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка),
розташованих на території Таїровської
селищної ради в АДРЕСА_1 (а. с. 6‒?7 т. 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, апеляційний суд у
порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК
України не з'ясував, чи рішення
Таїровської селищної ради від 02 липня
2010 року № 2104-V, яке позивач просить
скасувати, впливає на права лише ОСОБА_3
чи ще на двадцять дев'ять інших осіб
відповідно до списку, який долучено до
оскаржуваного рішення, оскільки якщо
так то, суд, задовольнивши позовні
вимоги, тим самим позбавив їх права
брати участь у розгляді справи та
скористатися своїми правами,
передбаченими ЦПК України та
Конституцією України; суд не перевірив
процесуальний статус ОСОБА_3
Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд не спростував доводи
та факти, які наведені в рішенні суду
першої інстанції, обмежився лише
доводами та доказами, наданими
позивачем у справі.

Крім цього, встановивши склад осіб, які
мають брати участь у справі необхідно
визначитися чи підлягає справа
розгляду за правилами цивільного
судочинства.

Отже, апеляційний суд не визначився з
характером спірних правовідносин та
правовою нормою, що підлягає
застосуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 23 червня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.М.
Коротун

І.К.
Парінова

О.В.
Ступак