Ухвала

Іменем України

18 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука
О.С.,

суддів: Умнової О.В.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України», відкрите
акціонерне товариство
«Запоріжтрансформатор», товариство з
обмеженою відповідальністю
«Об'єднаний фондовий реєстратор», про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом; за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
усунення від права на спадкування за
законом, визнання права власності на
майно в порядку спадкування за законом,
стягнення витрат на поховання за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 20 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 14 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати,
ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги за
законом якої є вона та ОСОБА_3 До
спадкового майна входять: квартира
АДРЕСА_1; вклади, відкриті в
Орджонікідзевському відділенні ПАТ
«Державний ощадний банк України», на
загальну суму 10 696 грн.; акції ВАТ
«Запоріжтрансформатор» в кількості 315
штук загальною вартістю 3 грн. 15 коп.
Вона у шестимісячний строк звернулася
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, проте у видачі свідоцтва про
право на цю спадщину їй відмовлено з
огляду на те, що у неї відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. Враховуючи викладене,
позивачка просила визнати за нею право
власності в порядку спадкування на Ѕ
частину вказаного спадкового майна.

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом, в якому
послався на те, що з 2005 року він
проживав зі своєю матір'ю, ОСОБА_4, яка в
серпні 2010 року зламала руку та
перебувала у безпорадному стані. 23
квітня 2012 року вона зламала шийку
стегна та була госпіталізована до
лікарні, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла.
Посилаючись на те, що його сестра,
ОСОБА_2, ухилялася від догляду за їхньою
матір'ю, а 09 травня 2012 року самовільно
забрала документи на спадкову
квартиру, ощадні книжки, ордени, медалі,
колекційні книги, масажне ліжко
вартістю 19 800 грн., яке він придбав для
покійної матері, масажер для ніг
вартістю 3 тис. грн. та інші речі,
позивач просив усунути відповідача від
права на спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, визнати за ним право
власності в порядку спадкування на:
квартиру АДРЕСА_1; вклади, відкриті в
Орджонікідзевському відділенні ПАТ
«Державний ощадний банк України», на
загальну суму 10 696 грн.; акції ВАТ
«Запоріжтрансформатор» в кількості 315
штук загальною вартістю 3 грн. 15 коп., а
також стягнути з відповідача вартість
електротерапевтичного апарата CGM-M-3500
(електро-масажне ліжко) в сумі 19 800 грн.,
Ѕ частину понесених ним витрат на
поховання ОСОБА_4 та встановлення
пам'ятника у сумі 6 583 грн. 40 коп., витрати
на правову допомогу у розмірі 12 тис.
грн.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 20
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 14 жовтня 2014 року, позов
ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на: Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1; Ѕ частину вкладів,
відкритих в Орджонікідзевському
відділенні ПАТ «Державний ощадний банк
України»; Ѕ частину акцій ВАТ
«Запоріжтрансформатор». Зустрічний
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на: Ѕ частину квартири АДРЕСА_1; Ѕ
частину вкладів, відкритих в
Орджонікідзевському відділенні ПАТ
«Державний ощадний банк України»; Ѕ
частину акцій ВАТ
«Запоріжтрансформатор». Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Ѕ частину
витрат, понесених на поховання ОСОБА_4
та встановлення пам'ятника, на загальну
суму 2 986 грн. 18 коп. В іншій частині
зустрічного позову відмовлено.
Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2 та
задовольнити його зустрічний позов в
повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та частково
відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3, суди на підставі поданих
сторонами доказів, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України
для усунення ОСОБА_2 від спадкування
після смерті матері, немає. Висновки
судів відповідають матеріалам справи.
Крім того, суди врахували роз'яснення,
надані у п.п. 3, 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування».

При цьому, встановивши, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вчинили дії, передбачені ЦК
України, щодо прийняття спадщини після
смерті їх матері, суд першої інстанції
обґрунтовано визнав за ними право
власності в порядку спадкування за
законом у рівних частинах.

Інших своїх позовних вимог ОСОБА_3 не
довів, хоча це є його процесуальним
обов'язком (ст. ст. 10 ,60 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 20 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 14 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: О.В. Умнова

О.В. Кафідова