АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» за довіреністю -
Туркулової Людмили Борисівни на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 753/13256/13-ц№ апеляційного
провадження: 22-ц/796/13920/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Цимбал
І.К.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Гаращенко Д.Р.07 серпня 2013
року ПАТ «Укргазбанк» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, у
якому просив в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 44/07/840 від 13 вересня 2007 року в сумі 125
867, 51 дол. США та 313 479 грн. звернути
стягнення на предмет іпотеки: нерухоме
майно -3-х кімнатну квартиру, жилою
площею 40, 10 кв.м., загальною площею 70, 70
кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
що належить на праві власності ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, шляхом продажу з прилюдних
торгів з початковою ціною продажу,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності на стадії виконавчого
провадження.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір в
іноземній валюті, в забезпечення
виконання позичальником зобов'язань
за яким був укладений договір іпотеки.
Позичальник умови договору кредиту не
виконував, заборгованість по
останньому стягнута у судовому
порядку. Відповідно до умов договорів
банк має право звернути стягнення на
предмет іпотеки для задоволення вимог,
оскільки рішення суду про стягнення
заборгованості не виконано, а ОСОБА_2
продовжує ухилятися від виконання умов
кредитного договору.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ «Укргазбанк»
було відмовлено.

24 жовтня 2014 року представник ПАТ
«Укргазбанк» за довіреністю -
Туркулова Л.Б. подала апеляційну скаргу
на вказане рішення, у якій, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову
ПАТ «Укргазбанк». В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» поширюється тільки
на виконання рішень і не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову. Також апелянт вказала, що у
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження того, що предмет іпотеки
дійсно використовується як місце
проживання відповідачів, про
відсутність на праві власності у
відповідачів іншого житла, чи
підпадають відповідачі під суб'єктів
відповідальності за корупційні
правопорушення.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Укргазбанк» за довіреністю -
Туркулова Л.Б. апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 за довіреністю -
ОСОБА_6 апеляційну скаргу просив
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася,
була належним чином повідомлена про
день, час та місце апеляційного
розгляду, тому розгляд справи за
апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст.
305 ЦПК України проведено за її
відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 13 вересня 2007 року між
ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2
(позичальник) був укладений кредитний
договір № 44/07/840, за умовами якого банк
надав позичальнику кредит у сумі 100 000
дол. США на строк з 13 вересня 2007 року по
13 вересня 2019 року зі сплатою 12, 9 % річних
за користування кредитними коштами.

Того ж дня в забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором між ВАТ АБ «Укргазбанк»
(іпотекодержатель) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3
(іпотекодавці) був укладений договір
іпотеки без оформлення заставної, за
умовами якого в іпотеку банку було
передано квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 12 жовтня 2012
року, яке набрало законної сили 02
квітня 2013 року, позов ПАТ «Укргазбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором задоволено,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Укргазбанк» заборгованість у розмірі
125 867, 51 дол. США і 313 479, 44 грн. та судовий
збір у розмірі 3 219, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» та виходив з того, що квартира
№ АДРЕСА_1 є єдиним місцем проживання
відповідачів, доказів про наявність
іншого нерухомого майна у відповідачів
позивачем суду не надано.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотеко держателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

У постанові Верховного Суду України
від 04 вересня 2013 року, прийнятій за
наслідками розгляду заяви про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України від 21 вересня 2012 року у справі
про звернення стягнення на нерухоме
майно, зазначено, що наявність судового
рішення про стягнення заборгованості
за кредитним договором не позбавляє
кредитора права не отримання сум
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 отримав кредит для задоволення
своїх споживчих потреб (п. 1.4.
кредитного договору) в іноземній
валюті, площа квартири, що є предметом
іпотеки становить 70, 70 кв.м., у ній
зареєстровані ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які
згідно з відомостями з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
іншого нерухомого житлового майна на
праві власності не мають.

Отже, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про відмову у
задоволенні позову ПАТ «Укргазбанк».

Посилання апелянта на те, що Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» поширюється тільки на
виконання рішень та не може бути
підставою для задоволення позову,
колегія суддів відхиляє як такі, що не
узгоджується з положеннями вказаного
нормативно-правового акту.

Доводи апелянта про те, що відсутні
докази на підтвердження того, що
предмет іпотеки дійсно
використовується як місце проживання
відповідачів, про відсутність на праві
власності у відповідачів іншого житла,
чи підпадають відповідачі під
суб'єктів відповідальності за
корупційні правопорушення, не
заслуговують на увагу, оскільки не
узгоджуються з матеріалами справи.

Отже, рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року є
таким, що ухвалене з додержанням вимог
закону, а тому підстав для його
скасування немає. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
на законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції не
впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» за
довіреністю - Туркулової Людмили
Борисівни - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді