ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Кириченко Н.О.,

при секретарі
Олійник М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, виселення та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Дарницький
районний суд м. Києва з позовом до
відповідачів в якому просила визнати
ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1, та
виселити його з вказаної квартити, а
також стягнути з відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
моральної шкоди по 5000 грн. з кожного.

В обгрунтування позовних вимог
зазанчено про те, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, в якій
зареєстровані та проживають позивач,
відповідач ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_5

Наприкінці 2013 року відповідач
ОСОБА_3 ініціював самовільне заселення
в одну із кімнат квартири свого
знайомого - ОСОБА_4 В інших двох
кімнатах постійно проживають ОСОБА_3 та
ОСОБА_5, таким чином діями відповідачів
створено перешкоди у її вільному
проживанні в одній із кімнат квартири.

У зв"язку з наведеним позивач
звернулася із заявою до Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві щодо виселення
ОСОБА_4 з вищевказаної квартири, на що
їй було рекомендовано в приватному
порядку звернутися до суду для
подальшого вирішення питання.

01.09.2014 року позивач звернулася до
відповідача ОСОБА_4 з письмовою заявою
про звільнення помешкання, однак
станом на час звернення з позовом до
суду відповідач ОСОБА_4 без належних
підстав продовжує проживати у
зазначеній квартирі та добровільно не
звільняє житло, у зв"язку з чим і було
подано даний позов.

Крім того, протиправними діями
відповідачів, позивачу було завдано
моральної шкоди, а саме: відповідачі
неодноразово, незважаючи на
присутність неповнолітнього сина
позивача, надавали негативні
характеристики та вільні вислови щодо
неї, голосно обговорювали подальші
ймовірні напрямки розвитку подій у
справі щодо розірвання шлюбу.

Вищезазначену завдану моральну
шкоду позивачка оцінює як таку, що
повинна бути відшкодована їй кожним з
відповідачів у розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити
заявлений позов з підстав, зазначених у
заяві.

Представник відповідачів у
судовому засіданні щодо задоволенні
позовних вимог заперечував,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4
у квартирі позивача вже тривалий час не
проживає, орендує собі інше житло, а
тому позовні вимоги щодо визнання його
втратившим право кристування жилим
приміщенням та виселення не підлягають
задоволенню. Також не підлягаю
задоволенню вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди, оскільки позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
цього.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, заперечення
представника відповідачів, дослідивши
матеріали справи, дійшов наступного
висновку.

Як встановлено в судовому
засіданні, позивач ОСОБА_6 є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
копією договора купівлі-продажу
квартири від 29.03.2006 року (а. с. 8 - 9).

В зазначеній квартирі
зареєстровані та проживають: позивач
ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_3 та їхній син
ОСОБА_5, що підтверджується довідкою
форми № 3 ЖЕД № 209 від 27.08.2014 року за № 1273
(а. с. 11).

Як встановлено в судовому
засіданні, та не заперечувалося
представником відповідачів,
відповідач ОСОБА_4 дійсно проживав у
вищевказаній квартирі на запрошення
свого знайомого ОСОБА_3

Згідно наданого договору оренди
житла від 24 липня 2014 року вбачається, що
відповідач ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2
(а. с. 36).

Враховуючи зазначене, суд вважає
у задоволенні позовних вимог щодо
визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням та
виселення відмовити, оскільки як
вбачається з наданих представником
відповідача документів, відповідач
ОСОБА_4 добровільно звільнив квартиру.

Щодо позовних вимог про стягнення
заподіяної моральної шкоди, то вони
також не підлягають задоволенню,
оскільки представником позивача не
надано жодних доказів заподіяння
моральної шкоди позивачеві.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58 - 60, 88, 209, 212
-218 ЦПК України, ст. ст. 16, 23, 118, 280, 297, 1167 ЦК
України, ст. 98 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
виселення та стягнення моральної шкоди
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м.Києва
протягом десяти днів.

Суддя: