Справа № 487/1738/14-ц
Провадження № 2/487/3713/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі головуючого судді Павлової Ж.П.,
при секретарі Сочивко І.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача
ОСОБА_2,розглянувши у відкритому
судовому засіданні м. Миколаєва
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 про
стягнення матеріальної шкоди ,

В С
Т А Н О В И В

25.10.2011р. ОСОБА_3 звернулась із позовом
до Заводського районного суду м.
Миколаєва до ОСОБА_6 про стягнення
матеріальної шкоди.

У заяві позивач вказала, що 21.02.2008р.
вона придбала у ОСОБА_5 квартиру
АДРЕСА_1 в м.Миколаєві.

Вищезгадана квартира належала ОСОБА_5
на підставі рішення Заводського
районного суду м.Миколаєва, ухваленого
заочно від 12.07.2007р.

В подальшому, заочне рішення
Заводським районним судом було
скасовано та 28.10.2010р. цим же судом було
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та
визнання права власності відмовлено та
визнано за ОСОБА_6 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_7 в
м.Миколаєві та витребувано цей будинок
від ОСОБА_3 А також стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.

За той період , що вона володіла
квартирою, Управлінням з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради №199р від
16.04.2008р. квартиру було списано з
балансу ЖЕК ТОВ «Ліски-М» та видано
виконкомом Миколаївської міської ради
свідоцтво про право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_6 а також
позивач провела в цьому житловому
будинку капітальний ремонт, на який
витратила 303000 грн.

Посилаючись на положення ч.4 ст. 390 ЦК
України , оскільки вона є добросовісним
набувачем, позивач просила стягнути із
відповідачки, яка є власником спірної
квартири витрачені нею на ремонт
квартири 303000 грн.

В подальшому позивач позовні вимоги
збільшила у відповідності до висновку
судової будівельно - технічної
експертизи та просила стягнути із
відповідачки 349658 грн.

В судовому засіданні позивач не з*
явилась, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити. Представник позивача
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з*явився.Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив відмовити в їх
задоволенні, посилаючись на їх
безпідставність та недоведеність.

Третя особа в судове засідання не
з*явилась.

Вислухавши пояснення сторін ,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
21.02.2008р. ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_5
квартиру АДРЕСА_1 в м.Миколаєві.

Вищезгадана квартира належала ОСОБА_5
на підставі рішення Заводського
районного суду (заочного) від 12.07.2007
року, відповідно до якого судом було
визнано дійсним договір у простій
письмовій формі від 15.12.2006 року, за яким
ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 квартиру
АДРЕСА_2 .

Додатковим рішенням суду від 18.07.2007
року визнано за ОСОБА_5 право власності
на прилеглі до квратири літню кухню,
літ.Б, гараж-сарай металевий , літ.В., які
були продані за договором від 15.12.2006
року

Рішенням Заводського районного суду
м.Миколаєва від 27.12.2007 року Заводським
районним судом було визнано право
власності за ОСОБА_5 на самочинно
побудовані по АДРЕСА_1 в м.Миколаєві
житлову прибудову А-1, загальною площею
36,6 кв.м, житловою площею 17, 5 кв.м. , а
також визнано за ним право власності на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_3,
загальною площею 86,5 кв.м., житловою
площею 45,3 кв.м, , сарай , літ.Д.-1 та гараж,
літ.Е-1.

21.02.2008року ОСОБА_3 уклала кредитний
договір №6090913 із ЗАТ "Перший
Український міжнародний банк" ,
відповідно до якого їй було надано
кредитні кошти на придбання
вищезазначеної спірної квратири
АДРЕСА_1

15.04.2009р. заочне рішення від 12.07.2007 року
та додаткове рішення суду від 18.07.2007
року Заводським районним судом було
скасовано та 28.10.2010р. цим же судом було
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та
визнання права власності відмовлено та
визнано за ОСОБА_6 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_7 в
м.Миколаєві та витребувано цей будинок
від ОСОБА_3 А також стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 10000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та
судові витрати.

За той період , що ОСОБА_3 володіла
квартирою, Управлінням з використання
та розвитку комунальної власності
Миколаївської міської ради №199р від
16.04.2008р. квартиру АДРЕСА_4 було списано
з балансу ЖЕК ТОВ «Ліски-М» та
відповідно до рішення виконкому
Миколаївської міської ради від 24.04.2008р.
№1032 трикімнатній квратирі ( житловому
будинку , літА-1, прим.з №1 по 38 та
спорудам літ. Е-1,Д-1) АДРЕСА_5, яка
належить ОСОБА_3 надано нову адресу
АДРЕСА_7 та видано нове свідоцтво про
право власності на житловий будинок по
АДРЕСА_7

Судом встановлено, що позивач в період
з 2008 року по 2011рік включно провела в
цьому житловому будинку капітальний
ремонт, на який витратила , відповідно
до висновку №125-0003 судової будівельно-
технічної експертизи від 20.03.2012р. 349658
грн.

Оскільки рішення Заводського районно
суду м.Миколаєва від 27.12.2007року ,
відповідно до якого за ОСОБА_5 визнано
право власності на самочинно
побудовані по АДРЕСА_1 в м.Миколаєві
житлову прибудову А-1, на трикімнатну
квартиру АДРЕСА_3, сарай , літ.Д.-1 та
гараж, літ.Е-1., і вказане рішення є
чинним, крім того, на час вирішення
спору спірний об*єкт нерухомості
змінено, здійснено позивачем
поліпшення майна, тому такі
правовідносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_6
ругулюються положеннями ст. 390 ЦК
України.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 390 ЦК
України, добросовісний набувач (
володілець) має право залишити собі
здійснені ним поліпшення майна, якщо
вони можуть бути відокремлені від
майна без завдання йому шкоди. Якщо
поліпшення не можуть бути відокремлені
від майна, добросовісний набувач
(володілець) має право на відшкодування
здійснених витрат в сумі, на яку
збільшилася його вартість.

Таким чином , із ОСОБА_8 слід стягнути
на користь ОСОБА_3 349658 грн., витрачених
нею на ремонт житлового будинку
АДРЕСА_7

За таких підстав , суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_3 такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК
України, суд-

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 349658 грн. матеріальної шкоди, 1820
грн. судових витрат.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу до Миколаївського апеляційного
суду через Заводський районний суд
м.Миколаєва в порядку, визначеному
ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

Суддя:
ПАВЛОВА Ж.П