Справа № 471/1369/14-ц
Провадження №2/471/564/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 листопада 2014 року
Братський районний суд Миколаївської
у складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с-ща Братське
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором.
В своєму позові позивач зазначив, що
між ним та відповідачем було укладено
кредитний договір, проте відповідач
свої вимоги за договором не виконує
внаслідок чого виникла заборгованість
До початку судового засідання
представник позивача звернувся із
заявою, в якій просив справу розглядати
без його участі, позовні вимоги
підтримав в повному об'ємі та не
заперечував проти винесення заочного
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не повідомив, а
тому суд, за згоди представника
позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до укладеного договору №
б/н від 22.11.2013 року ОСОБА_1 отримал
кредит у розмірі 8100.00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30.00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил
надання банківських послуг Клієнт дає
свою згоду, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням Банку, і
Клієнт дає право Банку в будь-який
момент змінити (зменшити або збільшити)
кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і
безумовною згодою Позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
Кредитного ліміту, встановленого
Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та
Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір,
підтверджується підписом у заяві.
Копії Умов та правил надання
банківських послуг та Правил
користування платіжною карткою
додаються до позовної заяви.

Відповідач не надавав своєчасно Банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за Кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору, що має
відображення у Розрахунку
заборгованості за договором. Таким
чином, у порушення умов кредитного
договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК
України, Відповідач зобов'язання за
вказаним договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
Відповідач, станом на 24.09.2014 року має
заборгованість - 23588,44 грн., яка
складається з наступного:

- 15158,96 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 6080,03 грн, - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 750,00 грн.- заборгованість по
комісії за користуванням кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг:

- 500.00 грн, - штраф (фіксована
частина).

- 1099,45 грн. - штраф (процентна
складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватися
належним чином, згідно до закону та
умов договору.

На підставі ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини боргу позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

На підставі викладеного суд вважає, що
факт наявності заборгованості
відповідача на суму 23588,44 грн., які не
були сплачені за користування
кредитним договором, знайшов своє
підтвердження в судовому засіданні,
тому суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
кредитну заборгованість.

У відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 209, 210 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором -задовольнити в повному
об'ємі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_2 виданий Вознесенським МРВ
УМВС України в Миколаївській області
04.04.1996 року) на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" р/р 3111 МФО 305299,
ідентифікаційний код за
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 23588 (двадцять три тисячі
п'ятсот вісімдесят вісім гривень) 44 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, паспорт
серії НОМЕР_2 виданий Вознесенським МРВ
УМВС України в Миколаївській області
04.04.1996 року) на користь ПАТ КБ
"ПриватБанк" р/р 0001 МФО 305299,
ідентифікаційний код за :

-витрати, понесені при сплаті судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три
гривні) 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого цим Кодексом, тобто
протягом десяти днів з дня
проголошення або отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Після набрання рішенням суду законної
сили сторони та треті особи із
самостійними вимогами, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ту саму позовну вимогу
з тих самих підстав, а також оспорювати
в іншому процесі встановлені судом
факти і правовідносини.

Суддя
Губанова В. М.,