пр. № 2-о/759/397/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року суддя Святошинського
районного суду м. Києва Морозов М.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, зацікавлені
особи: Нотаріальна палата
Санкт-Петербургу, Нотаріус ОСОБА_4,
Адміністрація Фрунзенського району м.
Санкт-Петербургу про встановлення
факту родинних відносин,

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2
звернулися до суду з заявою про
встановлення факту родинних відносин
між ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_5,
встановлення, що ОСОБА_1 є двоюрідним
онуком померлої в липні 2010 р.
спадкодавиці ОСОБА_5.

Однак, заява була подана з порушенням
вимог ст.ст.119, 416 ЦПК України.

Так, зацікавленою особою 1 вказані
Нотаріальна палата Санкт-Петербургу,
Нотаріус ОСОБА_4, однак не є зрозумілим,
хто конкретно з них є зацікавленою
особою.

Ім'я, по батькові Нотаріуса ОСОБА_4
записано в скороченому вигляді, а
повинно бути зазначено повний правопис
імені та по батькові особи.

Не розкрито в заяві, яке відношення для
встановлення факту родинних відносин в
судовому порядку має зацікавлена особа
Адміністрація Фрунзенського району м.
Санкт-Петербургу.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Заява про встановлення факту родинних
відносин подана в порядку окремого
провадження з тих мотивів, що для
отримання свідоцтва про право на
спадщину необхідно встановити факт
родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_5, бо,
як зазначено в заяві, ОСОБА_1 звернувся
до нотаріальної палати
Санкт-Петербургу з заявою про
прийняття спадщини, на що отримав
відмову у зв'язку з відсутністю
документів, що свідчать про родинні
відносини. Між тим, такої відмови не
представлено з боку заявників, а
представлена з їх боку постанова
нотаріуса про неможливість видачі
свідоцтва про право на спадщину
спадкоємцю ОСОБА_1 у зв'язку з
ненаданням документів у підтвердження
фактичного прийняття спадщини по
спливу шестимісячного строку. Тобто,
факти, викладені в заяві до суду, не
співвідносяться зі змістом постанови
нотаріуса.

Вказане свідчить, що встановлений в
судовому порядку факт родинних
відносин не може вплинути на отримання
свідоцтва про право на спадщину в
нотаріальному органі.

Тому, аналіз поданої заяви та доданих
до неї документів свідчить про те, що
відмова нотаріуса постановою від
видачі свідоцтва про право на спадщину
може бути оскаржена в судовому порядку
шляхом пред'явлення відповідного
позову і спір в такому разі повинен
вирішуватись в позовному порядку.
Вказані положення роз'яснені п.2
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року №7 «Про
судову практику у справах про
спадкування».

Виходячи з наведеного, подавачам заяви
необхідно було визначитись, в якому
порядку: позовному чи окремого
провадження повинні розглядатись
підняті в заяві питання, з врахуванням
обставин в обгрунтування змісту заяви,
зазначення доказів, що підтверджують
такі обставини.

Крім того, згідно ст. 416 ЦПК України до
судового доручення для направлення
копії заяви і додатків до нього для
виконання на території держави
Російська Федерація повинен бути
доданий засвідчений переклад заяви
мовою держави, на території якої буде
виконуватись окреме доручення суду
щодо заінтересованих осіб, а саме
російською по числу заінтересованих
осіб.

Ухвалою судді від 30.09.2013 р. подавачам
заяви був визначений строк не пізніше
п'яти днів з дня отримання копії ухвали
про усунення недоліків заяви-для
усунення недоліків заяви.

Однак, у визначений термін і станом на 08
грудня 2014 р. недоліки заяви не були
усунуті, без чого неможливо відкривати
провадження у справі та призначати її
до судового розгляду.

Копії ухвали судді про усунення
недоліків заяви були своєчасно
направлені на адреси подавачів заяви,
вказані ними у заяві, але повернувся
конверт назад до суду без вручення щодо
заявника ОСОБА_1 з позначкою поштового
відділення, що обслуговує вказане
місце проживання заявника, - «за
терміном». Між тим, саме така адреса
подавача заяви вказана у заяві до суду.
Інших адрес подавач заяви ОСОБА_1 не
вказував. Від іншого подавача заяви
ОСОБА_2 також не надійшло будь-якої
інформації щодо усунення недоліків
заяви.

Таким чином, заява підлягає визнанню,
як неподана і поверненню її подавачам.

На підставі викладеного, керуючись ст.
121 ЦПК України, -

у х в а л и в
:

Заяву ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, зацікавлені особи: Нотаріальна
палата Санкт-Петербургу, Нотаріус
ОСОБА_4, Адміністрація Фрунзенського
району м. Санкт-Петербургу про
встановлення факту родинних відносин
визнати неподаною та повернути її
подавачам.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання копій цієї ухвали.

Суддя