печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1072/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі - Федотова Т. О.,

за участю

представника заявника (відповідача -
позивача) ОСОБА_1,

представника позивача - відповідача
ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
заяву ОСОБА_3 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Києва від
23 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку без згоди та супроводу батька, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа: Орган опіки та піклування
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку без згоди
матері,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23 квітня 2013
року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя
особа: Орган опіки та піклування
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку без згоди
та супроводу батька, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Орган опіки та піклування Печерської
районної у м. Києві державної
адміністрації про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку без згоди матері.

В обґрунтування заяви зазначив, що
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23.04.2013 року було частково
задоволено позов ОСОБА_4 та частково
задоволено його зустрічний позов,
зокрема: надано дозвіл на
багаторазовий виїзд ОСОБА_5 за межі
України, без дозволу батька (ОСОБА_3.) у
супроводі матері (ОСОБА_4.); надано
дозвіл на багаторазовий виїзд ОСОБА_5
за межі України, без дозволу матері
(ОСОБА_4.), у супроводі батька (ОСОБА_3.);
надано дозвіл на оформлення проїзного
документу дитини для виїзду за кордон
малолітньої ОСОБА_5, без згоди матері
(ОСОБА_4.); надано дозвіл на оформлення
проїзного документу дитини для виїзду
за кордон малолітньої ОСОБА_5, без згоди
батька (ОСОБА_3.).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23.04.2013 року залишено без змін.

Однак, як зазначає заявник, йому стали
відомі істотні для справи обставини, що
не були і не могли бути йому відомі на
час розгляду справи.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 23.04.2013 року мотивоване,
зокрема, тим, що між позивачем та
відповідачем склалися неприязні
відносини, а відтак отримання дозволу
одного з батьків може зайняти тривалий
час.

Зокрема, приймаючи рішення від 23.04.2013
року Печерський районний суд м. Києва
керувався тими фактами та доводами, що
відповідач мала фінансову можливість
належними чином організувати
відпочинок та навчання малолітньої
дитини ОСОБА_5 за кордоном. Зазначений
фінансовий стан обґрунтовувався тим,
що відповідач мала стабільний дохід у
розмірі 2 000 доларів США від здачі в
оренду квартири АДРЕСА_1 та автомобіля
Пежо 206 2003 року випуску, які нібито,
належали їй на праві власності, а також
отримання стабільного доходу від
консультативних послуг, як стиліста.

Проте, станом на момент винесення
рішення у відповідача був відсутній
стабільний дохід, наявність якого була
покладена в мотивувальну частину
судового рішення від 23.04.2013 року, так як
відповідач не мав у своїй власності
квартири АДРЕСА_1, від здавання в оренду
якої вона начебто отримувала дохід.

Зазначене підтверджується ти фактом,
що у 2011 році, під час стрес - шоу ОСОБА_6
«ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідач повідомила
громадськість про те, що квартира за
адресою: АДРЕСА_1 є проданою, а відтак
жодного прибутку вона від здачі в
оренду такої квартири не отримує.

Окрім того, відповідач на момент
винесення рішення будь - якої
підприємницької діяльності не
здійснювала та, відповідно, будь - якого
доходу не отримувала.

Крім того, заявник зазначив, що
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 07 квітня 2014 року було
обмежено ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України, в результаті чого відповідач
позбавлена права у законний спосіб
виїхати за межі України, у тому числі з
ОСОБА_5.

Тобто, на сьогодні істотно змінились
обставини, які з одного боку
унеможливлюють виїзд відповідача за
кордон, а з іншого створюють умови щодо
позбавлення його можливості, як батька,
спілкуватися із своєю донькою.

Заявник зазначає, що на сьогоднішній
час змінились майже всі обставини, що
стали підставою для звернення ОСОБА_4
до суду з вимогами без його згоди та
дозволу оформляти проїзний документ
дитини для виїзду за кордон малолітній
ОСОБА_5 та виїжджати за межі України з
його донькою ОСОБА_5, а саме: позивач
щомісячно перераховує відповідачу 10
000,00 грн. аліментів на утримання доньки
ОСОБА_5, що свідчить про перебування
ОСОБА_5 на повному утриманні саме
позивача; позивач не має жодних
обмежень щодо виїзду за кордон, на
відміну від відповідача, яку обмежено у
праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав заяву про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні заяви за нововиявленими
обставинами, пославшись на її
необгрунтованість.

Заінтересована особа орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації в судове
засідання не з'явились, до суду
направили клопотання про розгляд
заяви у їх відсутність.

Тому, суд розглянув заяву у їх
відсутність, оскільки відповідно до ч. 1
ст. 365 ЦПК України їх явка не є
перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника
заявника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
23.04.2013 року було частково задоволено
позов ОСОБА_4 та частково задоволено
зустрічний позов ОСОБА_3, зокрема:
надано дозвіл на багаторазовий виїзд
ОСОБА_5 за межі України, без дозволу
батька (ОСОБА_3.) у супроводі матері
(ОСОБА_4.); надано дозвіл на
багаторазовий виїзд ОСОБА_5 за межі
України, без дозволу матері (ОСОБА_4.), у
супроводі батька (ОСОБА_3.); надано
дозвіл на оформлення проїзного
документу дитини для виїзду за кордон
малолітньої ОСОБА_5, без згоди матері
(ОСОБА_4.); надано дозвіл на оформлення
проїзного документу дитини для виїзду
за кордон малолітньої ОСОБА_5, без згоди
батька (ОСОБА_3.).

Вказане рішення суду ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 23.04.2013
року залишено без змін.

Згідно ст.11 Закону України «Про охорону
дитинства», сім'я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідадбність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків.

Відповідно до ст.14 зазначеного Закону,
дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів.

Згідно ст.9 Конвенції ООН «Про права
дитини», Держава - учасниця забезпечує
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідно в
якнайкращих інтересах дитини.

Держава - учасниця поважає право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.11 даної Конвенції,
Держава - учасниця вживають заходів для
боротьби з незаконним переміщенням і
неповерненням дітей із - за кордону.

Наявність можливості у відповідача
(позивача) ОСОБА_7 без згоди батька
вивозити ОСОБА_5 за кордон України, може
призвести до ґрунтованого порушення
прав ОСОБА_5

Відповідно до ст. 361 ЦПК України
підставами для скасування рішення за
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи, встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення, скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду, встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акту чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду не
виконане.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 365 ч.2 ЦПК України розгляд
заяви здійснюється судом за правилами,
встановленими цим Кодексом для
провадження у суді тієї інстанції, яка
здійснює перегляд. Розглянувши заяву,
суд може скасувати судове рішення, що
переглядається, і прийняти нове судове
рішення або залишити заяву про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Суд приходить до висновку про те, що
обставини, на які посилається заявник,
є нововиявленими обставинами, тобто
істотними для справи обставинами, що не
були і не могли бути відомі на час
розгляду справи, а тому його заява
підлягає частковому задоволенню та
прийнятю судом нового рішення про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку без згоди та супроводу батька.

В іншій частині заява не підлягає
задоволенню, оскільки при ухваленні
рішення суд не може виходити за межі
позовних вимог.

Крім того, в даному випадку відмова в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4,
відповідно до чинного законодавства, в
подальшому передбачає право виїзду
дитини за кордон лише за згодою батька.

В іншій частині рішення суду не
переглядалося, тому залишається без
змін.

Керуючись ст. ст. 365, 366 ЦПК України,
Постановою Пленуму ВСС України від
30.03.2012 «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Києва від
23 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та
піклування Печерської районної у м.
Києві державної адміністрації про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку без згоди та супроводу батька, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа: Орган опіки та піклування
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку без згоди
матері - задовольнити частково.

Скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 23.04.2013 року
№757/1072/13-ц по цивільній справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа:
Орган опіки та піклування Печерської
районної у м. Києві державної
адміністрації про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку без згоди та
супроводу батька, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа:
Орган опіки та піклування Печерської
районної у м. Києві державної
адміністрації про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку без згоди матері в
частині надання дозволу на
багаторазовий виїзд ОСОБА_5 за межі
України, без дозволу батька (ОСОБА_3.) у
супроводі матері (ОСОБА_4.) та надання
дозволу на оформлення проїзного
документу дитини для виїзду за кордон
малолітній ОСОБА_5, без згоди батька
(ОСОБА_3.).

В цій частині ухвалити нове рішення по
справі наступного змісту:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
третя особа: Орган опіки та піклування
Печерської районної у м. Києві
державної адміністрації про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку без згоди
та супроводу батька - відмовити.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без
змін.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Т.Г. Ільєва