АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/2926/13-ц
Провадження № 22-ц/774/2527/К/14
Категорія № 30 ( І )
04 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
головуючого - судді : Грищенко Н.М.,
суддів : Братіщевої Л.А., Турік В.П.,
при секретарі - Трофименко О.О.,
за участю: представника відповідача -
позивача - ОСОБА_4, його представника -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування
збитків, завданих невиконанням
В С Т А Н О В И Л А :
У квітні 2014 року ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування збитків, завданих
невиконанням зобов'язань.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що у період з 20.08.1992 року по 23
липня 2008 року він перебував у шлюбі з
ОСОБА_2 За період шлюбу ними була
придбана квартира АДРЕСА_1, а також
гараж АДРЕСА_2, які були зареєстровані
Ухвалою Саксаганського райсуду м.
Кривого Рогу від 26.04.2010 року при
розподілі спільного майна подружжя
було визнано мирову угоду між
сторонами якою передбачено, що йому
належить на праві приватної власності
1/3, відповідачу 2/3 частини квартири.
Посилаючись на те, що при розподілі
квартири позивач відступив від
рівності часток у спільному майні
подружжя за угодою, що протягом 7 днів з
дня укладання договору купівлі-продажу
частки квартири, відповідач здійснить
передачу йому право власності на гараж
АДРЕСА_2 у гаражно-будівельному
кооперативі «Дзержинець», що
підтверджується власноручно
складеною розпискою від 25 лютого 2011
Однак, відповідач взяті на себе
зобов'язання у визначений розпискою
строк не виконала, позивач
неодноразово звертався із вимогою про
передачу права власності , але
відповідач ухилялась від виконання
обов'язку, посилаючись на ст. 526 ЦК
України, просить суд стягнути з ОСОБА_2
на його користь в рахунок
відшкодування збитків, завданих
невиконанням зобов'язання з передачі
права власності на гараж АДРЕСА_2 у
Рішенням Центрально - Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 21
жовтня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
про відшкодування збитків, завданих
невиконанням зобов'язань.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення про задоволення його
позовних вимог.

Вважає, що суд не взяв до уваги
розписку написаною власноруч
відповідачем про зобов'язання
передати йому у визначений термін
права власності на будівлю гаражу.
Дані обставини були підтверджені
свідком.

Судом не враховано, що розмір
упущеної вигоди ним було розраховано
за середньостатистичними цінами на
аналогічне майно.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 1992 року та
розірвали зареєстрований шлюб 23 липня
2008 року .

Ухвалою Саксаганського райсуду м.
Кривого Рогу від 26.04.2010 року при
розподілі спільного майна подружжя
було визнано мирову угоду між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2,умовами якої передбачено,що
йому належить на праві приватної
власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_1,
а ОСОБА_2 на праві приватної власності
2/3 частини квартири АДРЕСА_1. ( а.с.9)

Як убачається з розписки, датованою 25
лютого 2011 року ОСОБА_4 зобов'язалась,
протягом 7 днів після підписання
договору купівлі - продажу частини
квартири, підписати документи про
передачу права власності на гараж,
який знаходиться за адресою : АДРЕСА_2
на ім'я ОСОБА_4 »(а.с. 10 ).

Згідно виписки із протоколу засідання
правління ГБК «Дзержинець» від 17.12.2012
року вбачається ,що згідно заяви ОСОБА_2
гараж АДРЕСА_2 був переоформлений на
ОСОБА_2,як члена кооперативу ( а.с.11).

Як убачається з копії свідоцтва про
шлюб від 29 червня 2012 року ОСОБА_4
уклала шлюб та змінила прізвище на -
ОСОБА_2 ( а.с.34,35).

Ухвалюючи рішення про відмову
ОСОБА_4 в задоволені позовних вимог
суд першої інстанції виходив з того,
що позивачем не доведено, що з вини
відповідача, у зв'язку із невиконанням
зобов'язань, йому завдано збитки у
розмірі 24000 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
власності набувається у порядку,
визначеному законом.

Відповідно до ст..328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.331 ЦК
України право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

У матеріалах справи відсутні
відомості, що спірний гараж АДРЕСА_2
кооператив «Дзержинець» належить
відповідачу ОСОБА_2 на праві власності.

Позивачем ОСОБА_4 не ставилось питання
в порядку ст.. 135,137 ЦПК України про
витребування доказів, щодо реєстрації
права власності на спірний гараж.

Як убачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 лише членом ГБК «Дзержинец» та
користується гаражем АДРЕСА_2 (
а.с.11,12-13).

Посилання позивача ОСОБА_4 у позовній
заяві на ст..ст. 509,526,610,612 ЦК України,
щодо порушення виконання
зобов'язання відповідачем ОСОБА_2 за
розпискою, щодо обов'язку передати
право установчі документи на гараж,
колегія суддів не приймає до уваги,
оскільки вони не регулюють спірні
правовідносини.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. При цьому,
згідно ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Пред'явлення вимоги про
відшкодування неодержаних доходів
(упущеної вигоди) покладає на позивача
обов'язок довести: 1) безпідставність
володіння майном; 2) час, коли особа
дізналася або могла дізнатися про
володіння цим майном без достатньої
правової підстави; 3) доходи (вигода) не
є абстрактними, а дійсно (реально) були
б отримані.

Важливими елементами доведення
наявності упущеної вигоди є
встановлення, насамперед, самих
збитків та причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника й
збитками потерпілої сторони. При цьому
потрібно довести, що протиправна дія
або бездіяльність особи, яка порушила
право, є причиною, а збитки, що виникли у
потерпілої особи, - слідством такої
протиправної поведінки.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не доведено протиправна
поведінка відповідача, у зв'язку із чим
йому заподіяно збитки.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги позивача,
про неврахування судом розписки
написаної відповідачем про
зобов'язання передати у визначений
термін права власності на будівлю
гаражу, оскільки він не ґрунтується на
законі.

Інші доводи позивача,
викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
вони фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін, дав їм належну
правову оцінку та ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія
суддів вважає, що рішення судом
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,
313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрально -
Міського районного суду м. Кривого
Рогу від 21 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий / підпис/

Судді / підписи/