Справа № 492/1691/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
_________________________________________
Арцизький районний суд Одеської
області в складі: головуючого судді
Борисової С.П., при секретарі Каширній
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Арцизі Одеської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач звернувся з зазначеним позовом
до суду, в якому просить стягнути на
його користь з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 7 942,70 грн., вартість
проведення експертизи у розмірі 660,96
грн., 5 000, 00 грн. в якості відшкодування
завданої моральної шкоди, а також
судові витрати по справі. В поданому до
суду позові позивач посилається на те,
що 25.07.2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
відповідача ОСОБА_2, в наслідок якої
транспортний засіб позивача отримав
механічні пошкодження. Постановою
Арцизького районного суду Одеської
області від 17.10.2013 року ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та на нього накладено
адміністративне стягнення. Відповідно
до висновку експертного
авто-товарознавчого дослідження
визначення розміру матеріальної шкоди
станом на 20.09.2013 року вартість
матеріального збитку, заподіяного у
результаті ДТП автомобілю марки «Рено»
р/н НОМЕР_1 становить 7 942,70 грн. Вартість
проведення експертизи становила 660,96
грн. Крім того, діями ОСОБА_2 позивачу
заподіяна моральна шкода яка полягає у
душевних стражданнях які він переніс
внаслідок ДТП, яка сталася з вини
ОСОБА_2, порушенні звичайного способу
життя, погіршення матеріального
становища сім'ї позивача та небажання
відповідача відшкодувати позивачу
Позивач у судове засідання не з'явився,
заявою просив справу розглянути у його
відсутність, що відповідає положенням
ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивач
позовні вимоги підтримав, просив
задовольнити їх у повному обсязі та не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
також не з'явився, клопотання про
розгляд справи у його відсутності не
подавав, про причини неявки суд не
повідомляв. Судові повістки про виклик
до суду відповідача у відповідності до
абз. 4 ч. 5 ст. 74 ЦПК України надсилалися
на адресу місця проживання
відповідача, зареєстрованого у
встановленому законом порядку, але
відповідно до повернених листів з
відміткою «судова повістка», вони
повернуті до суду у зв'язку з тим, що
адресат за зазначеною адресою не
проживає, у зв'язку з чим відповідач
ОСОБА_2 у відповідності до абз. 5 ч. 5 ст. 74
ЦПК України вважається належним чином
повідомленим. У зв'язку з неявкою
відповідача, суд зі згоди позивача, що
викладена у письмовій заяві, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Крім того, у зв'язку з неявкою всіх осіб,
які беруть участь у справі, в судове
засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється

Дослідивши матеріали справи, надані
докази, давши їм оцінку в сукупності,
суд вважає позовну заяву такою, що
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля
марки «RENAULT» р/н НОМЕР_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_2 (а.с. 6).

Постановою Арцизького районного суду
Одеської області від 17.10.2013 року ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 гривень в
дохід держави, за те, що він 25 липня 2013
року, о 10:50 годині, в м. Одеса по вул. В.
Арнаутській, керуючи автомобілем
«ВАЗ», д/н НОМЕР_3, не обрав безпечної
дистанції, в наслідок чого сталося
зіткнення автомобіля під керуванням
ОСОБА_2 з автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_1,
що призвело до механічних пошкоджень
автомобілів, чим ОСОБА_2 порушив вимоги
п. 13.1 Правил дорожнього руху України
(а.с. 25-26).

Таким чином, зазначеною постановою
суду, встановлено, що вищевказана
дорожньо-транспортна пригода, яка мала
місце 25.07.2013 року, сталася з вини ОСОБА_2,
що також визнав останній у судовому
засіданні під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення
відносно нього.

Довідкою відділу ДАІ підтверджується,
що автомобіль марки «RENAULT» р/н НОМЕР_1
внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди отримав
механічні пошкодження у вигляді:
деформації заднього бамперу, задньої
кузової панелі, задньої двері (а.с. 7).

Відповідно до висновку експерта № 4434
експертного авто-товарознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріальної шкоди, завданої
володільцеві транспортного засобу
пошкодженого автомобіля «RENAULT» р/н
НОМЕР_1 від 20.09.2013 року, проведеного
експертом Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_3, та акту огляду
транспортного засобу вартість
матеріальної шкоди, завдана
володільцеві пошкодженого автомобіля
марки «RENAULT TRAFIC» реєстраційний номер
НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження при
ДТП 25.07.2013 року складає 7 942,70 грн. (а.с.
8-23).

Суд вважає зазначений висновок
експерта належним та допустимим
доказом, оскільки він складений
належним чином та суд не вбачає підстав
для не прийняття його до уваги. У
зв'язку з вищенаведеним, враховуючи
принцип змагальності сторін, суд
приходить до висновку про доведеність
розміру майнової шкоди, завданої
позивачеві у зв'язку з пошкодженням
його автомобіля, у відповідності до
наведеного висновку спеціаліста у
розмірі 7 942 гривні 70 копійок.

Як вбачається з копії квитанції від
12.08.2013 року позивачем сплачена вартість
проведення вищезазначеної експертизи
у сумі 660,96 грн. (а.с. 24).

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко-і
відеозаписів, висновків експертів. Ст.
60 ЦПК України на сторони покладено
обов'язок по доведенню обставин, на які
вони посилаються, як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу,
яка відповідно передбачає, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в Постанові від 31 березня 1995
року № 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової шкоди) (далі - Пленум) розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

В п. п. 3, 9 Пленуму зазначено, що під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступень зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що
майнова шкода була заподіяна майну
ОСОБА_1, якому належить автомобіль
марки «RENAULT», пошкоджений в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини відповідача.

Разом з тим в судовому засіданні
встановлено, що внаслідок протиправних
дій відповідача, пов'язаних з
порушенням ПДР та вчиненням ДТП
позивачу заподіяна моральна шкода, яка
полягає у душевних стражданнях, яких
позивач зазнав у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нього.
Враховуючи факт заподіяння позивачу
моральної шкоди, протиправність дій
відповідача, причинний зв'язок між
такими діями та їх наслідками, а також
вину відповідача в завданні моральної
шкоди, суд вважає за необхідне в
рахунок її відшкодування стягнути з
відповідача на користь позивача
грошову компенсацію, оскільки позивач
володів і користувався автомобілем
марки «RENAULT» на законних підставах.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди суд
враховує характер дій, глибину
душевних страждань позивача, ступінь
вини особи, яка завдала моральну шкоду,
а також керується принципами
розумності і справедливості, і вважає,
що з відповідача ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 підлягає стягненню 1 000,00 гривень
у рахунок відшкодування моральної
шкоди, яка полягає у душевних
стражданнях, яких він пережив
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 та в
зв'язку з протиправною поведінкою
відповідача, та пов'язана з незначним
обмеженням його у праві користування
належним йому автомобілем.

Як вбачається з копій квитанцій
позивач сплатив судовий збір по справі
у розмірі 244,00 грн. (а.с. 1), а також 660,96
грн. за залучення спеціаліста для
проведення експертизи (а.с. 24).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги
позивача щодо відшкодування судових
витрат підлягають задоволенню,
оскільки його позов задоволено та
понесені витрати підтверджені
відповідними квитанціями.

Отже, зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність
підстав для задоволення позову ОСОБА_1,
та на його користь підлягає стягненню з
ОСОБА_2 матеріальна шкода в розмірі 7
942,70 гривень, вартість проведення
експертизи у розмірі 660,96 гривень, 1 000,00
гривень в якості відшкодування
моральної шкоди, а також судові витрати
по справі у розмірі 244,00 гривень, тому
позов ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1188 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214 - 215, 224
ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце
проживання якого зареєстроване в
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 суму
матеріальної шкоди в розмірі 7 942 (сім
тисяч дев'ятсот сорок дві) гривні 70
копійок, вартість проведення
експертизи в розмірі 660 (шістсот
шістдесят) гривень 96 копійок, 1 000 (одна
тисяча) гривень 00 копійок в якості
відшкодування завданої моральної
шкоди, судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 244 (двісті
сорок чотири) гривні 00 копійок, а всього
стягнути 13 847 (тринадцять тисяч
вісімсот сорок сім) гривень 66 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подання апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду