Справа № 361/4082/14-ц Головуючий у І
інстанції Білик Г.О.Провадження №
22-ц/780/6886/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря
Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року за позовом Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані
послуги з централізованого опалення
місць загального користування
будинком,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом
посилаючись на те, що квартира
відповідача знаходиться на
балансовому утриманні Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія», а тому
відповідачу надаються послуги з
централізованого опалення місць
загального користування будинку, які
він не оплачує, внаслідок чого за
період з 01 листопада 2011 року по 01 лютого
2014 року в нього виникла заборгованість
в сумі 1 133 грн. 91 коп., яку просив
стягнути з відповідача.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 жовтня 2014 року позов
задоволено.

Відповідач подав апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права.

В доводах апеляційної скарги
зазначає, що судом неправильно
встановлені обставини справи в частині
знаходження будинку відповідача на
балансі у позивача. Крім того, суд не
зазначив на підставі яких доказів він
встановив, що позивач надавав послуги з
опалення місць загального
користування позивачу. Також суд не
дав оцінки тим обставинам, що
відповідач неодноразово направляв
позивачу листи про розірвання
договору. також наголошує на тому, що
суд проігнорував заяву відповідача
про застосування наслідків спливу
позовної давності.

Позивач просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позову відмовити.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи у
межах доводів апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідач є власником
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
довідкою форми 3. Зазначена квартира
знаходиться в багатоквартирному
житловомубудинку комунального
житлового фонду та знаходиться на
балансовому утриманні Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія».

02 жовтня 2007 року відповідач уклав
договір з Комунальним підприємством
Броварської міської ради Київської
області «Броваритепловодоенергія» про
надання послуг з централізованого
опалення місць загального
користування будинку № 3166/2, а тому
Комунальне підприємство Броварської
міської ради Київської області
«Броваритепловодоенергія» надає
відповідачу послуги централізованого
опалення місць загального
користування будинку.

Відповідач не сплачує кошти за
надані послуги з централізованого
опалення місць загального
користування будинку, внаслідок чого
за період з 01 листопада 2011 року по 01
лютого 2014 року у нього виникла
заборгованість в сумі 1 133 грн. 91 коп. ( за
послуги з теплопостачання кошти в сумі
1 125 грн. 29 коп. та корекцію нарахувань в
сумі 08 грн. 62 коп.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачу надавалися послуги з
централізованого опалення та
підігріву води з 01 листопада 2011 року по
01 лютого 2014 року, які він не оплачував.
Суд відхилив заперечення відповідача
проти позову, які зводились до того, що
він уклав договір Комунального
підприємства Броварської міської ради
Київської області
«Броваритепловодоенергія» лише на
один рік. Суд констатував, що
відповідач не звертався до позивача із
заявою про розірвання договору
відповідно до п.9.1 Договору , а тому
договір вважається продовженим.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду про задоволення
позову виходячи із наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

У зв»язку із тим, що у відповідача
в квартирі встановлене індивідуальне
опалення, між сторонами укладений
договір ( далі Договір) про надання
комунальних послуг, а саме опалення
місць загального користування ( далі
МЗК).

Відповідач, заперечуючи проти
позову посилався на те, що суттєвою
умовою договору у п. 1.4.4. визначено
споживання теплової енергії на
опалення МЗУ у об»ємі 1,025 Гкал/рік. Він
бажав розірвати Договір у зв»язку із
технічною неспроможністю КП
«Броваритепломережа» виконувати його
умови у зв»язку із відсутністю
відповідної кількості приладів
опалювання у місцях загального
користування під»їзду №2 будинку № 5 по
вул.Горького, в якому відповідач
проживає, але позивач відмовився
розірвати договір.

Однак ці заперечення відповідача
суд першої інстанції правильно
відхилив, оскільки вони не
підтверджені матеріалами справи і не
ґрунтуються на нормах матеріального
права.

В п.1 Договору визначений його
предмет, а саме назва послуги, суб»єкти
користування послугою, а також
характеристика об»єкта надання послуг.
В характеристиці об»єкта надання
послуг зазначено тип будинку цегляний.
9 поверхів, опалювальна площа квартири
64 кв.м., а також витрати теплової
енергії спожитої на опалення МЗК
(згідно проекту) 1,025 Гкал/рік. (а.с.7)

Згаданий в п. 1 Договору проект був
виготовлений на замовлення
відповідача при реконструкції системи
теплопостачання в належній йому
квартирі приватним підприємством
«Остапкович». (а.с.36)

Вихідні дані для проекту були
надані на заяву відповідача ОСОБА_1
Комунальним підприємством «Служба
замовника» і посвідчені підписами як
керівника КП «Служба замовника» так і
підписом ОСОБА_1

Таким чином КП
«Броваритепломережа» не визначало
витрати теплової енергії на опалення
МЗК для внесення до договору, а ці
витрати були внесені відповідно до
проекту наданому споживачем ОСОБА_1, а
тому доводи відповідача щодо
невідповідності заявлених у Договорі
витрат фактичним витратам є
голослівними.

Тарифи на послуги та їх загальна
вартість встановлена в п.2 Договору.

Відповідно до ст.. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач має право:

1) одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг;

2) одержувати в установленому
законодавством порядку необхідну
інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо.

Відповідно до п.п.4.1. Договору
централізоване опалення в місцях
загального користування будинку -
забезпечення температури повітря (за
умови їх утеплення) згідно з діючими
нормами і правилами - + 16 градусів.

Відповідно до п.4.2. Договору у разі
відхилення якості послуг в місцях
загального користування будинку від
встановленої ( за умови їх утеплення)
підприємство здійснює перерахунок
розміру плати у бік зменшення
відповідно до Правил.

Матеріали справи не містять доказів
того, що позивач не виконував умови
договору і температура повітря у
під»їзді була меншою ніж 16 градусів по
Цельсію. Також відсутні претензії
відповідача щодо проведення
перерахунку розміру плати.

Таким чином відповідач не спростував
до поводи позивача щодо надання ним
послуг відповідачу відповідно до умов
Договору, а тому суд обґрунтовано
задовольнив позов.

Щодо доводів відповідача про
незастосування судом першої інстанції
позовної давності, то вони також є
необґрунтованими, оскільки п.п.10.1
Договору сторони погодили позовну
давність у п»ять років і позивач
пред»явив позов в межах п»ятирічного
строку.

Таким чином, судова колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги і скасування рішення суду, а
тому апеляційну скаргу відхиляє, а
рішення суду першої інстанції залишає
без змін.

Керуючись ст..ст. 303, 307,308 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити

Рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 28 жовтня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
їїпроголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: