№ 2/679/544/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року
Нетішинський міський суд
Хмельницької області у складі:
головуючої судді Фурсевич О.В.,

при секретарі
Лисюк О.О., Плазій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Нетішин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Нетішинської міської ради
Хмельницької області, ОСОБА_2 про
визнання незаконними та скасування
рішень, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку та скасування його реєстрації,
-

В С Т А
Н О В И В:

Згідно позовної заяви, уточнень до
позову, письмових та усних пояснень
позивачки і її представника в судовому
засіданні, рішенням Нетішинського
міського суду від 04.11.1996 року за ОСОБА_1
визнано право власності на 1/2 частину
будинку АДРЕСА_1, а на підставі ухвали
суду від 23.09.2010 року виділено частку
будинку в натурі. Інша частина будинку
належить її брату ОСОБА_3 Поруч з
частиною будинку позивачки зі сторони
дороги загального користування
знаходиться земельна ділянка
орієнтовною площею 0,0155 га., якою вона
користується з 1986 року і лише нею має
доступ до будинку, так як землі навколо
нього знаходяться у приватній
власності інших осіб. В червні 2011 році
позивачка звернулася до Нетішинської
міської ради з проханням надати дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення даної земельної ділянки у
власність. На декілька днів раніше з
такою ж заявою звернувся відповідач
ОСОБА_2 В порушення принципу
забезпечення рівності та гарантій прав
громадян на землю, на сесії
Нетішинської міської ради 21.07.2011 року
заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою для відведення спірної
земельної ділянки у власність, були
розглянуті нарізно. Спочатку було
прийнято рішення про надання
відповідачу дозволу на розробку
проекту землеустрою "пакетом" разом з 40
іншими подібними заявами, але при цьому
депутатів не поінформували про спір за
право отримати земельну ділянку та про
рекомендації земельної комісії
розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
порядку черговості, що позбавило
депутатів можливості об'єктивно
прийняти рішення.

Після цього, розглядалося питання по
заяві позивачки і лише перед його
обговоренням голова земельної комісії
пояснив депутатам, що існує спір за
вказану земельну ділянку між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, що дало підстави депутатам
вважати, що на їх розгляд винесено
одночасно питання по двох аналогічних
заявах, тому в прийнятті рішення було
відмовлено. Отже, не обговоривши
одночасно питання щодо обох заяв про
те, кому із заявників доцільніше дати
право на цю земельну ділянку, міська
рада окремо вирішила ці питання,
надавши перевагу ОСОБА_2 і не вказавши
чому. ОСОБА_1, яка була присутня на цій
сесії міської ради вирішила, що рішення
по спірній земельній ділянці
залишилось неприйнятим - ні їй, ні
ОСОБА_2 дозволу не надали. Про те, що ні
депутати, ні позивачка не знали, що
ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
спірної земельної ділянки у власність
свідчить те, що в подальшому депутати
неодноразово розглядали на сесіях
заяву ОСОБА_1 про виділяння їй цієї
земельної ділянки. В кінцевому міською
радою було вирішено надати їй такий
дозвіл, про що свідчить витяг з
протоколу сесії міської ради від 22.02.2012
року, однак в рішенні було зазначено -
відмовити у наданні дозволу, оскільки
земельну ділянку передано у власність
ОСОБА_2 рішенням сесії Нетішинської
міської ради № 19/389 від 29.12.2011 року.

Крім того, при поділі будинку АДРЕСА_1
між позивачкою та її братом ОСОБА_3
земельна ділянка, на якій він
розташований, не була поділена і
знаходилася у власності ОСОБА_3, згідно
рішення Нетішинської міської ради № 290
від 16.11.1995 року. Спірна земельна ділянка
межує з земельною ділянкою, на якій
розташована частина будинку ОСОБА_1 і
яка станом на липень - грудень 2011 року
перебувала у її користуванні, тому межі
спірної земельної ділянки необхідно
було погоджувати з нею як сусіднім
землекористувачем, а не з ОСОБА_3

Крім того, у проекті землеустрою межі
спірної земельної ділянки було
погоджено з покійною на той час ОСОБА_4,
що свідчить про підробку протоколу
встановлення та узгодження суміжних
меж. Також при прийнятті оскаржуваних
рішень не було враховано, що на цій
земельній ділянці проходить водогін
загального користування та
розподільчий колодязь, від якого
відбувається водопостачання
навколишніх домогосподарств, в тому
числі і ОСОБА_1 Тому спірна земельна
ділянка не може бути передана у
приватну власність. Позивачка
стверджує, що ОСОБА_2 позбавив її
можливості користуватися послугами
водогону, який є єдиним джерелом
водопостачання, систематично
пошкоджуючи трубопровід, який
прокладений через його ділянку до її
будинку.

На підставі наведеного позивачка та її
представник просили визнати
незаконним та скасувати рішення
Нетішинської міської ради
Хмельницької області від 21.07.2011 року
№12/265 в частині надання ОСОБА_2 дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0280 га, що розташована на
вул.Солов'євській, для передачі її у
власність. Визнати незаконним та
скасувати рішення Нетішинської
міської ради Хмельницької області від
29.12.2011 року № 19/389 в частині
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0280 га, що розташована на
вул.Солов'євській, для передачі її у
власність та передачу ОСОБА_2 у
власність. Визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ЯК № 676456, який
зареєстровано 25.01.2012 року за № 440
та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник
Нетішинської міської ради позов не
визнала, посилаючись на його
безпідставність та недоведеність.
Представник пояснила, що 01.06.2011 року
ОСОБА_2 звернувся до Нетішинської
міської ради з заявою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
власність земельної ділянки площею 0,0280
га, що розташована на вул.Солов'євській
в м.Нетішин. Через декілька днів з такою
ж заявою звернулася ОСОБА_1 Дані заяви
розглядалися на земельній комісії, яка
проводила виїзне засідання, сторонам
надавалася можливість погодити між
собою кому ця земельна ділянка більш
потрібна, однак вони не дійшли згоди,
тому комісія рекомендувала надати
дозвіл на розробку проекту землеустрою
ОСОБА_2, оскільки він перший звернувся з
заявою, а ОСОБА_1 - відмовити. Всі
проекти рішень вручаються депутатам за
10 днів до проведення сесії, тому вони
знали за що голосували. Питання щодо
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою ОСОБА_1 розглядалося на
сесії окремо, тому що земельна комісія
рекомендувала їй відмовити, однак
депутати не проголосували за проект
рішення по її заяві. Оскільки по кожній
заяві про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки міська рада
зобов'язана прийняти рішення, тому
заява ОСОБА_1 неодноразово
розглядалася на сесіях міської ради, аж
поки не було прийнято рішення про
відмову від 22.02.2012 року. Представник
зазначила, що на час виділення спірна
земельна ділянка перебувала у
комунальній власності, ОСОБА_1 не було
надано жодних документів, що вона
знаходилась в її користуванні. Тому
представник вважає, що при прийнятті
оскаржуваних рішень Нетішинська
міська рада діяла в межах своїх
повноважень. Крім того, спірна земельна
ділянка не межує із земельною ділянкою
позивачки, тому не зрозуміло які її
права порушено і яким чином.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
просили відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на те, що
оскаржувані рішення міської ради є
законними, підстави для їх скасування
відсутні. Оскільки ОСОБА_4 померла, межі
спірної земельної ділянки були
погоджені з фактичними
землекористувачами - її спадкоємцями, з
якими спір відсутній. Також межі
погоджувалися з ОСОБА_3, оскільки на той
час він був власником суміжної
земельної ділянки. Позивачка не надала
жодних доказів того, що спірна земельна
ділянка перебувала у її користуванні.
Крім того, колодязь не знаходиться на
спірній земельній ділянці, а проїзд до
частини будинку ОСОБА_1 становить 5,86 м.,
що дозволяє їй безперешкодно дістатися
до будинку.

Суд, вислухавши позивача,
відповідача, їх представників, свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, прийшов до
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити, виходячи з наступних
міркувань.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 пояснив, що разом з позивачем
ОСОБА_2 ходив до сусідів погоджувати
межі земельної ділянки і за ОСОБА_4, яка
на той час померла, підписалася її
дочка ОСОБА_5, яка проживала з матір'ю з
народження і користується її земельною
ділянкою.

Свідок ОСОБА_6 - голова постійної
комісії Нетішинської міської ради з
питань земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища
пояснив, що до Нетішинської міської
ради надійшли заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
однієї і тієї ж земельної ділянки у
власність. Комісія виїжджала на спірну
земельну ділянку, пропонувала ОСОБА_2
та ОСОБА_1 вирішити між собою кому її
виділити, однак вони не дійшли згоди.
Відповідно до рекомендацій фахівців
земельного відділу, юристів, комісія
колегіально вирішила рекомендувати
міській раді надати дозвіл на розробку
проекту землеустрою в порядку
черговості надходження заяв, а саме:
ОСОБА_2 надати такий дозвіл, а ОСОБА_1 -
відмовити. На підставі рекомендацій
комісії були підготовлені відповідні
проекти рішень. Оскільки комісія
рекомендувала надати дозвіл ОСОБА_2,
тому заява ОСОБА_1 розглядалася на
засіданні сесії окремо. Свідок пояснив,
що не пам'ятає обставин голосування на
сесіях, все відбувалось так як
зазначено в протоколах засідань. Заява
ОСОБА_1 декілька раз розглядалася на
сесіях міської ради, аж поки не було
прийнято рішення, оскільки земельне
законодавство передбачає необхідність
прийняття рішення за результатами
розгляду такої заяви.

Відповідно змісту ч.2 ст.19
Конституції України, ч.3 ст.24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Згідно ч.3 ст.140 Конституції
України, органами місцевого
самоврядування є сільські, селищні,
міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно п.34 ч.1 ст.26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях,
зокрема, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Згідно ст.116 ЗК України (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин), громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п.б ч.1 ст. 81, п.б ч.1
ст.121 ЗК України, громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності. Громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності, зокрема для ведення
особистого селянського господарства -
не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами
визначений в ст.118 ЗК України.

Так, згідно ч.6, 7, 9 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
надає мотивовану відмову у його
наданні.

Проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розробляється за замовленням громадян
особами, які мають відповідні дозволи
(ліцензії) на виконання цих видів
робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням документації
із землеустрою (далі - Комісія). Комісія
протягом трьох тижнів з дня одержання
проекту надає відповідному органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування свій висновок щодо
погодження проекту або відмови у його
погодженні. У разі якщо проект
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки підлягає
обов'язковій державній експертизі
землевпорядної документації,
погоджений проект подається Комісією
до відповідного органу земельних
ресурсів для здійснення такої
експертизи.

Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки (а в разі необхідності
здійснення обов'язкової державної
експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи) приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України, право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
праві спільної часткової власності
належить 64/100 частин будинку № 9, що
знаходиться по вул.Солов'євська
(вул.Будьоного) в м.Нетішин
Хмельницької області. Інша частина
будинку належить ОСОБА_3

01.06.2011 року до Нетішинської
міської ради Хмельницької області
звернувся ОСОБА_2 з заявою про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки по вул.Солов'євська в м.Нетішин
для передачі її власність для ведення
особистого селянського господарства.
Через декілька днів з аналогічною
заявою щодо тієї ж земельної ділянки в
Нетішинську міську раду звернулася
ОСОБА_1

З витягу з протоколу засідання
постійної комісії Нетішинської
міської ради з питань земельних
відносин та охорони навколишнього
природного середовища від 15.07.2011 року
вбачається, що на комісії розглядалися
звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про надання
дозволу на розробку проектів
землеустрою щодо відведення однієї і
тієї ж земельної ділянки, яка
розташована на АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства.
Сторонам пропонували домовитись між
собою про те кому виділити ділянку, але
вони не дійшли згоди, тому комісія
вирішила питання про надання дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
передачі її у власність винести на
розгляд дванадцятої сесії міської ради
по мірі надходження заяв ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, а саме: ОСОБА_1 відмовити на
сесії.

Рішенням дванадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
№ 12/265 від 21.07.2011 року "Про надання
громадянам дозволу на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок для передачі їх у
власність" вирішено надати дозвіл на
розробку землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для передачі її у
власність ОСОБА_2 площею 0,0280 га., яка
розташована на вул.Солов'євській, для
ведення особистого селянського
господарства.

Як вбачається з витягу з
протоколу дванадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
від 21.07.2011 року, на даному засіданні
також розглядалося питання про надання
ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для передачі її у власність,
однак рішення не було прийнято.

Суд не вбачає жодних порушень в
тому, що питання надання ОСОБА_2 дозволу
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
розглядалося разом з іншими
аналогічними заявами, а питання
надання ОСОБА_1 такого дозволу
розглядалося окремо, оскільки постійна
комісія Нетішинської міської ради з
питань земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища
рекомендувала відмовити останній. Крім
того, з протоколу дванадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
від 21.07.2011 року вбачається, що депутатів
ознайомили зі змістом проекту рішення
"Про надання громадянам дозволу на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок для
передачі їх у власність" і вони
погодилися вирішити питання надання
ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту
землеустрою в окремому рішенні.

Рішенням дев'ятнадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
№ 19/389 від 29.12.2011 року "Про затвердження
документації із землеустрою щодо
відведення земельних ділянок та
передачу їх у власність громадянам"
вирішено затвердити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для передачі її у власність
площею 0,0280 га. для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована на вул.Солов'євській та
передати вказану земельну ділянку у
власність ОСОБА_2

На підставі рішення сесії
Нетішинської міської ради № 19/389 від
29.12.2011 року ОСОБА_2 було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №676456.

Як вбачається з витягу з
протоколу дев'ятнадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
від 29.12.2011 року, депутати не
проголосували за проект рішення "Про
розгляд звернення ОСОБА_1 щодо надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки", тому було вирішено винести
його на наступну сесію.

Рішенням двадцять другої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
№ 22/457 від 22.02.2012 року "Про розгляд
звернення громадянки ОСОБА_1 щодо
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки" вирішено відмовити ОСОБА_1 у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,0155 га для особистого
селянського господарства, яка
розташована на АДРЕСА_1, у зв'язку з тим,
що рішенням дев'ятнадцятої сесії
Нетішинської міської ради VI скликання
від 29.12.2011 року № 19/389 затверджено
проект землеустрою щодо відведення
вищезазначеної земельної ділянки та
передано її у власність ОСОБА_2

Суд не приймає до уваги
твердження позивачки та її
представника про те, що зміст протоколу
засідання 22 сесії Нетішинської міської
ради VI скликання 22.02.2012 року суперечить
змісту вищевказаного рішення, оскільки
назва проекту, що розглядався,
відповідає назві рішення, що було
прийнято і на засіданні не зазначалося,
що в проекті пропонується надати
ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту
землеустрою.

Суд також не приймає до уваги
пояснення позивачки та її представника
про те, що депутати не знали, що ОСОБА_2
надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки, оскільки після
цього неодноразово розглядали на
сесіях заяву ОСОБА_7 про виділення їй
цієї земельної ділянки.

Неодноразовий розгляд вказаної
заяви ОСОБА_1 пояснюється тим, що ст.118
ЗК України встановлює обов'язок
міської ради розглянути клопотання про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки і надати такий дозвіл, або
мотивовану відмову у його наданні.
Оскільки на засіданні 12 сесії
Нетішинської міської ради 21.07.2011 року
депутати не прийняли жодного рішення
за результатами розгляду заяви ОСОБА_1,
тому вона виносилася на розгляд
наступних сесій, аж поки 22.02.2012 року не
було прийнято рішення про відмову в
наданні такого дозволу.

Крім того, згідно ст.56 Закону
України "Про землеустрій" (в редакції,
що діяла на час виникнення спірних
правовідносин), п.1.16. Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом державного
комітету по земельних ресурсах № 43 від
04.05.1999 року (яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин), технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку, крім поділу
та об'єднання земельних ділянок,
включає: пояснювальну записку;
технічне завдання на складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку; копії заяв фізичних
або клопотання юридичних
осіб;матеріали польових геодезичних
робіт і план земельної ділянки,
складений за результатами кадастрової
зйомки; рішення органу виконавчої
влади чи органу місцевого
самоврядування про надання або
передачу земельної ділянки у власність
або надання в користування, у тому
числі на умовах оренди; акт
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання; акт перенесення в натуру
(на місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності;
кадастровий план земельної ділянки;
перелік обмежень прав на земельну
ділянку і наявні земельні сервітути.

З технічної документації із
землеустрою щодо відведення спірної
земельної ділянки ОСОБА_2 вбачається,
що вона містить всі вище перераховані
документи, земельній ділянці визначено
кадастровий номер.

Інструкція не містить вимог
обов'язкового погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками землі і
землекористувачами. Таке погодження
передбачене ст.198 ЗК України і є
необхідним при кадастровій зйомці як
комплексі робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок, здійснення вірного
визначення меж земельних ділянок, а не
для виявлення обмежень у можливості їх
використання.

Згідно плану зовнішніх меж
земельної ділянки та бланку погодження
її меж на місцевості, що містяться в
технічній документації із землеустрою
щодо відведення спірної земельної
ділянки, суміжними землевласниками та
землекористувачами значаться ОСОБА_4,
ОСОБА_3 Також з даною земельною
ділянкою межують землі загального
користування. При встановленні меж
землекористування ніяких претензій не
заявлено.

Судом встановлено, що суміжний
землекористувач (землевласник) ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому підпис за неї
в бланку погодження зовнішніх меж
спірної земельної ділянки поставила її
дочка - на той час фактичний
землекористувач. Межі спірної
земельної ділянки також погоджував
ОСОБА_3, оскільки на той час був
власником суміжної земельної ділянки.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що погодження меж земельної ділянки
фактичним суміжним землекористувачем -
дочкою ОСОБА_4 не є порушенням чинного
законодавства України, а також прав та
інтересів позивачки.

Пояснення представника позивачки
про те, що на земельній ділянці ОСОБА_2
знаходиться водогін та розподільчий
колодязь загального користування, тому
вона не може бути передана у приватну
власність спростовуються листом
Нетішинської міської ради №К/03-04-805/2014
від 22.09.2014 року, з якого вбачається, що 17
вересня 2014 року представниками
виконавчого комітету Нетішинської
міської ради та комунального
господарства ВП "ХАЕС" здійснено огляд
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_2
та встановлено, що розподільчий
колодязь на цій земельній ділянці не
розташований. Згідно даних
землевпорядної ліцензійної
організації розподільчий колодязь
водопостачального трубопроводу
знаходиться на земельній ділянці, яка
належить на праві приватної власності
ОСОБА_4 Крім того, на сьогоднішній день
доступ до розподільчого колодязя не
обмежується та за інформацією КГ ВП
"ХАЕС" вищезазначений водопровід разом
з розподільчим колодязем прокладений і
підключений до водопровідної мережі
самовільно.

Також позивачкою не надано жодних
доказів того, що спірна земельна
ділянка перебувала у її користуванні з
1986 року.

Крім того, 13.06.2014 року між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 було укладено договір дарування
земельної ділянки розміром 0,0782 га., що
розташована в м.Нетішин
вул.Солов'євська. Для оформлення даного
договору надавався витяг з Державного
земельного кадастру про дану земельну
ділянку від 16.12.2013 року та її
кадастровий план. З даних документів
вбачається, що між спірною земельною
ділянкою ОСОБА_8 та земельною ділянкою
ОСОБА_9 знаходяться земля, що належить
міській раді ширина якої становить 5,86
м. Згідно пояснень сторін саме ця земля
використовується як заїзд до будинку.

Враховуючи наведене, суд не
приймає до уваги пояснення позивачки
про те, що внаслідок надання у приватну
власність ОСОБА_2 спірної земельної
ділянки вона позбавлена можливості
вільного доступу до власного будинку,
оскільки це спростовується
вищевикладеним. Крім того, при
погодженні та встановленні меж спірної
земельної ділянки на місцевості був
присутній представник міської ради,
який жодних претензій не заявляв.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що приватизація
спірної земельної ділянки ОСОБА_2
проведена з дотриманням вимог чинного
законодавства України, підстави для
скасування оскаржуваних рішень
Нетішинської міської ради та визнання
недійсним державного акту - відсутні.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 121, 126, 198 ЗК
України, ст.56 Закону України "Про
землеустрій" (в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин),
п.1.16 Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом державного комітету по
земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 року (в
редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин), статтями 3, 15, 60,
88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Нетішинської міської ради
Хмельницької області, ОСОБА_2 про
визнання незаконними та скасування
рішень, визнання недійсним державного
акту на право власності на земельну
ділянку та скасування його реєстрації -
відмовити.

Судові витрати залишити на
сторонах в розмірах, які вони понесли.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Хмельницької області через
Нетішинський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча:
підпис

З оригіналом згідно:

Суддя:
Фурсевич О.В.