Справа № 367/4492/14-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/5892/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходько К.П.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського
міського суду Київської області від 20
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮТЕМ-ЗМК» про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
визнання дій ТОВ «Ютем-ЗМК»
протиправними та зобов'язання вчинити
дії. В обгрунтування позову зазначив,
що 17 червня 2014 року ним, як адвокатом
Адвокатського об'єднання «Адвокатська
компанія «Гарантія права», з метою
отримання інформації для надання
правової допомоги клієнту, було
направлено до ТОВ «ЮТЕМ ЗМК»
адвокатській запит вихідний № 02-17/06/2014.
Вказаний запит був вручений
відповідачу 24.06.2014 року, однак, станом
на 10.07.2014 року, в порушення вимог ч. 2 ст.
24 Закону України «Про адвокатуру та
адвокатську діяльність», відповіді не
надано.

Вважав, що його права та інтереси було
порушено, тому просив суд визнати дії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮТЕМ-ЗМК» щодо
ненадання відповіді на адвокатський
запит від 17.06.14 № 02-17/06/2014 протиправними;
зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮТЕМ-ЗМК» надати
адвокату ОСОБА_1 на його адвокатський
запит від 17.06.14 № 02-17/06/2014 запитувану
інформацію та копії документів.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 20 серпня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи,
неправильного застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог.

Зокрема, апелянт вважає неправильними
висновки суду щодо того, що ненадання
інформації та документів на
адвокатській запит не є дією, а є
бездіяльністю; а також щодо
неправильності способу захисту
порушеного права, обраного позивачем.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮТЕМ-ЗМК» про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання вчинити певні дії, суд
першої інстанції виходив із того, що,
по-перше, ненадання інформації та
документів не є дією, а є бездіяльністю,
по-друге, такий спосіб захисту не
передбачений чинним законодавством, а
саме статтею 16 ЦК України. Визнання
протиправними дій підприємств як
спосіб захисту порушеного
(невизнаного) права даною нормою не
передбачено.

Крім того, суд, проаналізувавши ст.ст. 6
ч.1, 7 ч.ч. 1-2, 10 ч.2, 13 ч.ч. 1-2 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
дійшов висновку про те, що відомості
про отримання ОСОБА_3 позики є
конфіденційною інформацією, яка вказує
на її майновий стан, тому відповідачем
правомірно не надано позивачу таку
інформацію. Суд при цьому у
оскаржуваному рішенні звернув увагу і
на те, що позивач не позбавлений був
можливості отримати таку інформацію за
допомогою суду, який розглядав справу
за участю його та ОСОБА_3 - шляхом
забезпечення доказів по конкретній
справі про поділ майна подружжя ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду першої
інстанції, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Розглядаючи справу у межах заявлених
ОСОБА_1 вимог про визнання дій ТОВ
«ЮТЕМ-ЗМК» протиправними та про
зобов'язання відповідача вчинити
певні дії, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
ненадання відповідачем інформації та
документів станом на 10.07.2014 року не є
дією, а є бездіяльністю. Адже
безпосередньо у позовній заяві,
обгрунтовуючи свої вимоги, адвокат
ОСОБА_1 зазначив, що відповідач не надав
відповіді на адвокатський запит, не
повідомив позивача про можливу
необхідність продовження строку
розгляду адвокатського запиту, що
підтверджує його бездіяльність,
пасивну поведінку, яка може мати вплив
на реалізацію прав, свобод та інтересів
фізичної чи юридичної особи, захист
якої здійснює адвокат.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної
скарги колегія суддів звертає увагу і
на те, що суд першої інстанції
обґрунтовано застосував ст. 16 ЦК
України при винесені оскаржуваного
рішення.

Ст. 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив
способи здійснення захисту цивільних
прав та інтересів судом. Зокрема,
пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України
передбачено такий спосіб захисту, як
визнання незаконними рішення, дії чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Зазначена норма не
містить можливості визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльності юридичної особи, їхніх
посадових і службових осіб. Таким
чином, позивачем здійснено звернення
до суду у спосіб, не передбачений
законом, що тягне за собою неможливість
захисту його порушеного права в
обраний ним спосіб.

Разом з тим, зазначений у ч. 2 ст. 16 ЦК
України перелік способів захисту
цивільних прав чи інтересів не є
вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2
ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Застосування конкретного способу
захисту цивільного права залежить як
від змісту суб'єктивного права, за
захистом якого звернулася особа, так і
від характеру його порушення. З цією
метою слід з'ясувати характер спірних
правовідносин сторін (предмет та
підставу позову), характер порушеного
права позивача та можливість його
захисту в обраний ним спосіб.

Колегія суддів вважає, що суб`єктивне
право адвоката ОСОБА_1 на отримання ним
відповіді на адвокатський запит, а
саме: інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту, передбачено
спеціальним законом - статтею 24 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», який визначає правові
засади організації і діяльності
адвокатури та здійснення адвокатської
діяльності в Україні. Цим же
спеціальним законом в ч. 3 ст. 24
передбачено, що відмова в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації, надання інформації, що не
відповідає дійсності, тягнуть за собою
відповідальність, встановлену законом,
крім випадків відмови в наданні
інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, зі змісту ст. 24 Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» вбачається, що особа, винна
у відмові в наданні інформації на
адвокатський запит, у несвоєчасному
або у неповному наданні інформації,
надання інформації, що не відповідає
дійсності, має бути притягнута до
відповідальності. У даному випадку
можливість цивільно-правового захисту
не передбачена.

Зокрема, згідно з положеннями ч. 4 ст. 212-3
Кодексу України про адміністративні
правопорушення за перелічені вище
порушення передбачена адміністративна
відповідальність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
позивача висновків суду першої
інстанції, викладених у оскаржуваному
судовому рішенні, не спростовують, а
тому колегія суддів їх відхиляє.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, дійшов
правильного висновку про відмову у
позові і ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 20 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: