АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 2-93/11
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1837/К/14
інстанції - Сільченко В.Е.
Доповідач - Братіщева Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року
м. Кривий
Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Братіщевої Л.А.,

суддів - Митрофанової Л.В., Турік В.П.,

при секретарі - Трофименко О.О.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2014
року по справі за первісним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Виконкому
Дзержинської у м. Кривому Розі ради,
третя особа: Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація №
8» про визнання права користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії, та за зустрічним
позовом Виконкому Дзержинської
районної у місті Кривому Розі ради до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа:
Дзержинський районний відділ КМУ ГУ
МВС України в Дніпропетровській
області, про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку та виселення із займаного
житлового приміщення, -

В С Т А Н О В
И Л А :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що з 15 серпня 2006 року на підставі
договору піднайму, укладеного між ним
та директором КЖП № 7, проживає у
квартирі АДРЕСА_2. Коли він почав
користуватися квартирою вона
знаходилася в занедбаному стані і у ній
була зареєстрована ОСОБА_4 Він здійснив
ремонт, виплатив заборгованість, а
також неодноразово звертався до
керівництва житлово-експлуатаційної
організації про вирішення питання
зняття з реєстрації ОСОБА_4, однак це
питання так і не було розглянуто.
Вважає, що він на законних підставах
набув право користування даною
квартирою. Під час розгляду справи
позивач неодноразово уточнював та
змінював позовні вимоги, та уточнивши
їх останній раз 14.03.2013 року (а.с. 49-50 т. 2)
і вказавши відповідачем Виконком
Дзержинської районної у місті ради,
просив суд визнати його таким, що набув
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_2,
зобов'язати Виконавчий комітет
Дзержинської районної у місті ради
укласти з ним договір найму вказаного
житлового приміщення та видати йому
ордер, а також зобов'язати КЖП №8
відкрити на його ім'я особовий рахунок
для сплати коштів за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Виконком Дзержинської районної у місті
ради звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку та
виселення із займаного житлового
приміщення (а.с. 63-64 т. 1), посилаючись на
те, що в квартирі АДРЕСА_3 з 15.10.1979
зареєстрована ОСОБА_4, яка на даний час
не знята з реєстраційного обліку.
ОСОБА_4 не проживає у вказаній квартирі
з 2005 року . ОСОБА_2 у квартиру заселився
з порушенням встановленого законом
порядку та без законних підстав
проживає у квартирі по теперішній час.
Договір піднайму укладений 15.08.2006 між
ОСОБА_2 та КЖП № 7 в особі директора
Пугач І.В. суперечить ст.ст. 91, 94
Житлового кодексу Української РСР,
оскільки такий договір має право
укладати тільки наймач. Так як ОСОБА_4
відсутня у квартирі з 2005 року без
поважних причин, а ОСОБА_2 у ній
проживає без законних підстав, просив
суд, визнати ОСОБА_4 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 та
зняти її з реєстраційного обліку, а
також виселити ОСОБА_2 з вказаної
квартири.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 08 липня 2014
року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні
його позовних вимог до Виконкому
Дзержинської у м. Кривому Розі ради про
визнання права користування житловим
приміщенням та зобов'язання вчинити
певні дії.

Зустрічний цивільний позов Виконкому
Дзержинської районної у місті Кривому
Розі ради до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку та
виселення із займаного житлового
приміщення задоволено.

Визнано ОСОБА_4 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
АДРЕСА_1 знято ОСОБА_4 з реєстраційного
обліку за вказаною адресою у
Дзержинському районному відділі КМУ ГУ
МВС України в Дніпропетровській
області та виселено ОСОБА_2 із
самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про задоволення його
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, на його
думку, суд неправомірно відмовив йому у
задоволенні позовних вимог, не
врахував, що він працював у КЖП № 8 та не
мав постійного місця проживання, тому
потребував житла, яке і отримав за
договором піднайму, сплатив
заборгованість за комунальні послуги,
а також привів до належного стану. Суд
не звернув увагу на те, що повноваження
щодо укладення договорів піднайму були
передані виконкомам з 30.03.2011 року. Суд
вийшов за межі позовних вимог
вирішивши питання про визнання
втратившою право користування
житловим приміщенням відповідно до
ордеру зареєстрованої ОСОБА_4, оскільки
дане питання в судовому засіданні не
досліджувалось. Крім того, під час
судового розгляду Виконком уточнив
позовні вимоги та просив виселити його
зі спірної квартири, що суперечить
нормам Житлового Кодексу України, в
якому не зазначено жодної норми щодо
виселення з самоправно зайнятих
приміщень та положенням п. 2 Постанови
Пленуму ВСУ від 12.04.1985 року, згідно з
якими судам не підвідомчі спори про
виселення з самоправних зайнятих
житлових приміщень у будинках
державного або громадського житлового
фонду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи в квартирі АДРЕСА_3 з
15.10.1979 зареєстрована ОСОБА_4, яка на
даний час не знята з реєстраційного
обліку.

ОСОБА_4 не проживає у вказаній квартирі
з 2005 року, що не оспорюється сторонами
та підтверджується актами від 13.08.2009
року (т.1, а.с.5) та від 15.03.2010 року (т.1,
а.с.66).

З 2005 року у вищевказану квартиру
заселився ОСОБА_2 та проживає у
квартирі по теперішній час.

ОСОБА_2, не має статусу члена сім'ї
ОСОБА_4, без наявності договору між
ними, ордеру, або іншого документу,
виданого у встановленому законом
порядку, заселився квартиру АДРЕСА_1.

15.08.2006 між ОСОБА_2 та комунальним
житловим підприємством № 7 в особі
директора Пугач І.В. був укладений
договір долі піднайму жилого
приміщення (т.1, а.с.7-8).

Задовольняючи позовні вимоги
Виконкому Дзержинської райради суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_4 зареєстрована але не проживає у
квартирі понад встановлений законом
строк, а ОСОБА_2 не мав законного права
на вселення в спірну квартиру, з огляду
на вказане суд дійшов висновку і про
відхилення позову ОСОБА_2, оскільки
наведені ним у позові обставини не
спростовують висновків щодо
відсутності підстав для вселення його
у квартиру.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 61 Житлового
Кодексу України користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір найму
жилого приміщення в будинках
державного і громадського житлового
фонду укладається в письмовій формі
на підставі ордера на жиле
приміщення між наймодавцем -
житлово-експлуатаційною організацією
(а в разі її відсутності - відповідним
підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Статтею 91 Житлового Кодексу України
передбачено, що наймач жилого
приміщення вправі за згодою членів
сім'ї, які проживають разом з ним, і за
згодою наймодавця здавати в піднайом
жиле приміщення у випадках і в
порядку, встановлюваних цим Кодексом.
Наймач може здати в піднайом частину
жилого приміщення, а в разі
тимчасового виїзду - все приміщення.
Жиле приміщення здається в піднайом
без зазначення строку або на
визначений строк, у тому числі на
період збереження цього приміщення за
тимчасово відсутнім наймачем. Для
здачі в піднайом жилого приміщення у
квартирі, в якій проживає два або
більше наймачі, потрібна також згода
цих наймачів та членів їх сімей, за
винятком випадків здачі жилого
приміщення в піднайом у зв'язку з
тимчасовим виїздом всієї сім'ї.
Договір піднайму укладається в
письмової формі з наступною
реєстрацією у житлово-експлуатаційній
організації.

Згідно ч. 4 ст. 97 Житлового Кодексу
України у разі відмовлення звільнити
займане приміщення після припинення
договору піднайму піднаймач і члени
його сім'ї підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Як убачається з матеріалів справи в
квартирі АДРЕСА_3 з 15.10.1979 зареєстрована
ОСОБА_4, яка в ній не проживає з 2005 року.
З цього ж часу в квартирі мешкає
позивач ОСОБА_2 Статусу члена сім'ї
ОСОБА_4 ОСОБА_2 не має, ордер на житлове
приміщення йому не видавався, договір
піднайму з наймачем ОСОБА_4 та ним не
укладався.

Відповідно до ст. ст. 37, 39 Житлового
Кодексу України, облік осіб,
потребуючих житлових умов, за місцем
роботи здійснюється на підприємствах,
в установах та організаціях, які мають
житловий фонд і ведуть житлове
будівництво, або приймають пайову
участь у житловому будівництві.
Рішення про взяття громадян на облік
потребуючих житлових умов за місцем
роботи затверджується виконавчим
комітетом районної у місті ради.

Згідно довідки Виконкому Дзержинської
районної у місті ради постановою
виконкому Криворізької міської Ради
народних депутатів та президії
обласної ради профспілок від 25.12.1986 №
536 було затверджено перелік
підприємств, організацій та установ,
які здійснюють квартирний облік.
Житлово-експлуатаційні організації
міста Кривого Рогу до вказаного
переліку не входили.

Таким чином КЖП № 7, на дозвіл якого
щодо проживання у спірній квартирі
посилається ОСОБА_2, квартирний облік
працівників за місцем роботи не
здійснювало.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ОСОБА_2 працював у КЖП № 7, потребував
житла та йому була надана ця квартира
на увагу не заслуговують, оскільки
повноваження щодо розподілу і надання
соціального житла та житла, що належить
до державного житлового фонду,
розташованого на території району, у
разі наявності погодження управління
житлово-комунального господарства
виконкому міської ради належать
районним у місті радам та їх виконавчим
органам, житлово-експлуатаційні
організації вирішують питання лише
щодо надання службових житлових
приміщень.

Враховуючи те, що вселення ОСОБА_2 у
квартиру АДРЕСА_3 відбулося без
законних підстав, висновок суду першої
інстанції щодо його самоправного
заселення у квартиру є правильним.

Статтею 116 Житлового Кодексу України
передбачено виселення без надання
іншого жилого приміщення осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
тому суд обґрунтовано зазначив в
рішенні, що позивач підлягає виселенню
без надання іншого жилого приміщення.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд розглядаючи справу вийшов за
межі позовних вимог про визнання
втратившою право користування
житловим приміщенням відповідно до
ордеру зареєстрованої ОСОБА_4, так як
дане питання в судовому засіданні не
досліджувалось безпідставні, оскільки
як вбачається з рішення та матеріалів
справи предметом розгляду в суді був
позов Виконкому Дзержинської районної
у місті Кривому Розі ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, зняття з реєстраційного
обліку та виселення із займаного
житлового приміщення.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу від 08 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: