АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Скрипник С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 29 жовтня 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Посилалось на те,
що між позивачем і відповідачем був
укладений кредитний договір без номера
05.01.2008 року згідно якого ОСОБА_1
отримала кредит в розмірі 3000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % річних на суму залишку
заборгованості. Взяті на себе
зобов'язання відповідачка належним
чином не виконала, у зв'язку з чим за нею
утворилась заборгованість по кредиту
станом на 26.08.2014 р. в сумі 23358,95 грн., яка
складається з: 3000 грн. - заборгованість
по кредиту; 13739,18 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
6619,77 грн. - заборгованість по пені та
комісії; 500 грн. - штраф (фіксована
частина); 962,67 грн. штраф (процентна
складова). Проте, згідно судового
наказу Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 03.12.2008 року з
відповідачки на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» стягнуто заборгованість
за кредитним договором в сумі 4105,62 грн.,
тому заборгованість по кредиту
становить 20716,00 грн., яку просило
стягнути з ОСОБА_1

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 29 жовтня
2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 12633,56 грн. боргу у вигляді
процентів та заборгованість по комісії
за користування кредитом в сумі 6619,77
грн., а всього 19253,33 грн.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

Розстрочено виконання даного рішення
на шість місяців шляхом стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість рівними частками - по
3208,89 грн. щомісячно.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить вищезазначене
рішення суду змінити в частині
відстрочки виконання рішення суду на
шість місяців та ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову відповідачу у
відстрочці виконанні рішення.
Посилається на те, що судом були
порушені норми процесуального права, а
висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що судом
не обґрунтовано підстав, з яких суд
першої інстанції виходив при
розстрочені виконання рішення, чим
порушив інтереси стягувача.
Відповідачем не було надано суду
належних доказів, які би свідчили про
наявність виняткових обставин, що
дають можливість розстрочки виконання
рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.217 ЦПК України cуд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
№14 «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо). Проте, рішення
суду таким вимогам не відповідає.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що
29.10.2014 року ОСОБА_1 позовні вимоги
визнала повністю і подала до суду заяву
про розстрочення виконання рішення
суду строком на 1 рік у зв'язку із важким
матеріальним становищем, проте жодних
доказів на підтвердження свого важкого
матеріального стану не надала (а.с.54).
Визнання позовних вимог в силу ч.4 ст.174
ЦПК України унеможливлює застосування
ст.616 ЦК України до наслідків порушення
зобов'язання.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення
Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 29 жовтня 2014
року підлягає скасуванню в частині
розстрочення виконання даного рішення
з відмовою у задоволені заяви про
рострочку виконання рішення суду
строком на 1 рік.

В силу ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 29 жовтня 2014
року скасувати в частині розстрочення
виконання даного рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про
розстрочку виконання рішення суду
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
сплачений судовий збір за подачу
апеляційної скарги в сумі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: