УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі
Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Кива від
21 лютого 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
05 серпня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

28.02.2014 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3
звернувся до суду із заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Кива від 21 лютого 2012
року. Викладені у ній вимоги
обґрунтував тим, що при вирішенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2. до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
заявнику не були відомі істотні для
справи обставини, а саме, що спірний
житловий будинок було придбано та
значно покращено за власні кошти
ОСОБА_1, відтак, його вартість стала
вищою за вартість, яка була встановлена
судом під час розгляду справи. Також
зазначив, що спірний будинок не був
прийнятий в експлуатацію, а відтак, не
може бути предметом поділу.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 05 серпня 2014 року заяву ОСОБА_1
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Кива від 21 лютого 2012
року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
мотивуючи її тим, що судом першої
інстанції порушено норми
процесуального права та неправильно
застосовано норми матеріального права,
неповно з'ясовано обставини справи.
Апелянт зазначив, що обставини щодо
зміни вартісної та якісної
характеристики спірного майна були
встановлені рішенням Апеляційного
суду м. Києва від 23.07.2014 у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2. до ОСОБА_1,
ОСОБА_5 про припинення права спільної
часткової власності та стягнення
компенсації за частину житлового
будинку. Вказані дані не були відомі
суду під час розгляду справи
Печерським районним судом м. Києва,
хоча могли б стати підставою для
ухвалення іншого рішення.

Враховуючи викладене, апелянт
просив скасувати оскаржувану ухвалу
суду та рішення Печерського районного
суду м. Києва від 21.02.2012, відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та
визнання права власності.

Справа № 757/4245/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/11443/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В. . В
судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2. - ОСОБА_8
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив її відхилити.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали
в цій частині, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
ОСОБА_1 підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 21.02.2012 позовні вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя
залишено без розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 21.02.2012 зустрічну позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя в частині вимог щодо поділу
земельної ділянки площею 4500 кв.м., яка
розташована в Обухівському районі
Київської області с. Великі Дмитровичі,
залишено без розгляду.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21.02.2012 зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна
подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_2
в порядку поділу майна подружжя право
власності на 1/2 частину житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1
право власності також на Ѕ частину
цього ж житлового будинку. Визнано за
ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя
право власності на 1/2 частину земельної
ділянки площею 0,0986 га, кадастровий
номер :72:368:0001, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, а за ОСОБА_1 право
власності також на Ѕ частину цієї ж
земельної ділянки. Також поділено
спільне сумісне майно подружжя, а саме:
автомобіль «Lexus LS 460» 2007 року випуску,
р.н. НОМЕР_1, вартістю 250 000, 00 грн.,
виділено в натурі ОСОБА_1 та залишено за
ним у власності «Lexus LS 460» 2007 року
випуску, р.н. НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію
за автомобіль в розмірі 125 000, 00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
14.08.2012 рішення Печерського районного
суду м. Києва від 21.02.2012 залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31.10.2012 рішення
Печерського районного суду м. Києва від
21.02.2012 та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 14.08.2012 залишено без змін.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
у тому числі істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» нововиявлені обставини -
це юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК України). Необхідними
умовами нововиявлених обставин,
визначених пунктами 1, 2 частини другої
статті 361 ЦПК України, є те, що вони
існували на час розгляду справи; ці
обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі. Наявність
вказаних умов у сукупності є підставою
для перегляду судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Печерського районного суду м. Кива від
21 лютого 2012 рокузаявник вказував, що
спірний будинок з моменту припинення
шлюбу та до моменту ухвалення судового
рішення належав ОСОБА_1 на праві
приватної власності. Зазначив, що у цей
період за власні кошти ОСОБА_1 будинок
було відремонтовано та добудовано, у
зв'язку з чим його вартість
збільшилася. Заявник також вказував, що
суд залишив поза увагою ту обставину,
що на момент ухвалення рішення споруда
(житловий будинок) не була введена в
експлуатацію, а відтак, не могла бути
об'єктом права власності.

Разом з тим, дані обставини не
могли бути невідомими заявнику на
момент ухвалення Печерським районним
судом м. Києва рішення про поділ майна
подружжя, а відтак, не є нововиявленими
в розумінні положень ст. 361 ЦПК України
та не можуть бути підставою для його
перегляду.

Крім того, в судовому засіданні,
яке відбулося 04.12.2014, представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повідомив, що докази
факту добудови спірного будинку
надавалися під час розгляду справи
судом апеляційної інстанції у 2012 році,
однак не були прийняті, оскільки не
досліджувалися судом першої інстанції.

Однак, відповідно до роз'яснень,
які містяться у п. 5 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» процесуальні недоліки
розгляду справи (зокрема, неналежне
повідомлення заявника про час і місце
розгляду справи, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Разом з тим, рішення Печерського
районного суду м. Кива від 21 лютого 2012
року вже було предметом розгляду в суді
апеляційної та касаційної інстанції,
за результатами якого було залишено
без змін.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції не було надано
належної оцінки тій обставині, що
нерухоме майно та автомобіль придбані
за власні кошти ОСОБА_1, не знайшли
свого підтвердження. Так, зі змісту
оскаржуваної ухвали вбачається, що суд
надав критичну оцінку факту придбання
спірного майна за власні кошти ОСОБА_1
та не визнав дану обставину
нововиявленою, оскільки остання могла
бути відомою заявнику як особі, якій
належало вказане майно і яка
звернулася із вимогами про поділ
даного майна як спільного майна
подружжя.

Враховуючи викладене, при
встановленні обставин справи та
постановленні ухвали судом першої
інстанції не було допущено порушень
норм процесуального права та правильно
застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, не впливають на
правильність прийнятого судом рішення
і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України,
не можуть бути підставою для його
скасування, а тому підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 05 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційноиу порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
Г.В. Корчевний

О.Ф. Лапчевська