Справа № 466/2940/13
Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/5494/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ПрАТ СК
«Провідна»-

Коневалик А.В., представника ОСОБА_3-

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Львівської
філії Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна»» на рішення
Шевченківського районного суду
м.Львова від 27 червня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Львівської філії Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна»», який в
подальшому уточнив, просив стягнути на
його користь 50 000 грн. майнової шкоди,
завданої внаслідок ДТП, 4 048 грн. витрат
на проведення судової експертизи та 500
грн. сплаченого ним судового збору.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Львова від 27 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено,
стягнуто з Львівської філії Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна»» на користь ОСОБА_3
50000 грн. матеріальної шкоди, 500 грн.
судового збору, 4 048 грн. витрат на
проведення судової експертизи.

Рішення суду оскаржила Львівська філія
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»». В
апеляційній скарзі посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Вказує, що
Львівська філія Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна»» не є юридичною
особою, а тому не може бути належним
відповідачем по справі, а відтак у
відповідності до вимог чинного
законодавства у разі пред'явлення
позову до філії чи представництва
юридичної особи, суд повинен був
вирішити питання про заміну
неналежного відповідача або залучити
до участі у справі юридичну особу, як
співвідповідача, а при відмові від
такої заміни чи від залучення іншої
особи суд закрити провадження у справі
через відсутність у відповідача
цивільної процесуальної дієздатності.
Крім того, апелянт зазначає, що ПрАТ «СК
«Провідна»» було здійснено виплату
страхового відшкодування позивачу в
сумі 19 080. 41 грн., що підтверджується
копією відомості ВПТ-000952 від 06.02.2013 року
та копією платіжного доручення №007765
від 13.02.2013 року. Відтак, здійснивши
виплату компанія належним чином
виконала свої зобов'язання у
відповідності до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів». Також апелянт не
погоджується із висновком
автотоварознавчої експертизи від
09.09.2013 року, оскільки така проведена з
порушенням вимог Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів, а тому
не може бути належним та допустимим
доказом по справі. Просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПрАТ «СК «Провідна»
Коневалика А.В. на підтримання доводів
апеляційної скарги, заперечення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 щодо
задоволення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає
зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їхнє
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги щодо
стягнення з Львівської філії ПрАТ «СК
«Провідна»» суми страхового
відшкодування та витрат за проведення
судової експертизи, суд першої
інстанції виходив з безпідставності
посилань представника відповідача на
те, що Львівська філія ПрАТ «СК
«Провідна» є неналежним відповідачем,
оскільки з діяльністю філії пов»язане
питання виплати позивачу страхового
відшкодування, посилався на те, що
нормами законодавства не встановлена
обов»язкова наявність у філії
повноважень на представництво
інтересів самої юридичної особи, і
окрім цього під час розгляд справи
сторони не заявляли клопотань про
заміну неналежного відповідача чи
залучення співвідповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Статтями 28, 29 ЦПК України передбачено,
що здатність мати цивільні права та
обов»язки сторони, третьої особи,
заявника, заінтересованої особи
(цивільна процесуальна правоздатність)
мають усі фізичні і юридичні особи.
Здатність особисто здійснювати
цивільні процесуальні права та
виконувати свої обов»язки в суді (
цивільна процесуальна дієздатність)
мають фізичні особи, які досягли
повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з ст. 124 Конституції України та ч.
1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право
у порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних і юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених позовних
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні чи
юридичні особи, а також держава.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119
ЦПК України, на позивача покладено
обов'язок визначати відповідача у
справі. При цьому суд при розгляді
справи має виходити із складу осіб, які
залучені до участі у справі позивачем.
Якщо позивач помилився відносно
обов'язку відповідача щодо поновлення
порушеного права, суд має виходити із
положень ст. 33 ЦПК України та з
урахуванням ч. 4 ст. 10 ЦПК України
роз'яснити позивачеві право на заміну
неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як державний орган, на
який покладено обов'язок вирішення
справи відповідно до закону, має право
й зобов'язаний визначити суб'єктний
склад спору залежно від характеру
правовідносин і норм матеріального
права, які підлягають застосуванню. Це
передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та
іншими нормами процесуального права,
які передбачають заміну неналежного
відповідача чи залучення
співвідповідачів.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3
пред»явив позов про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП, до
Львівської філії ПрАТ «СК «Провідна»,
яка не є юридичною особою, що
підтверджується довідкою АА №421826 з
Єдиного державного реєстру
підприємств і організацій України
(ЄДРПОУ), Положенням про філію
«Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» в
м.Львів, згідно з якими філія
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» в
м.Львів є суб»єктом без права юридичної
особи, головне підприємство «ПрАТ «СК
«Провідна», є територіально
відокремленим підрозділом юридичної
особи, і не є юридичною особою.

Згідно з роз»ясненнями п.8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» пред»явлення
позову до неналежного відповідача не є
підставою для відмови у відкритті
провадження у справі чи залишення
заяви без руху, оскільки заміна
неналежного відповідача здійснюється
в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК
України. У разі, якщо норма
матеріального права, яка підлягає
застосуванню за вимогою позивача,
вказує на те, що відповідальність
повинна нести інша особа, а не та, до
якої пред»явлено позов, і позивач не
погоджується на її заміну, суд залучає
до участі в справі іншу особу як
співвідповідача з власної ініціативи.
Після заміни неналежного відповідача
або залучення співвідповідача справа
розглядається спочатку в разі її
відкладення або за клопотанням нового
відповідача чи залученого
співвідповідача та за його
результатами суд відмовляє в позові до
неналежного відповідача та приймає
рішення по суті заявлених вимог щодо
належного відповідача.

Згідно з роз»ясненнями ч.2 п.3 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013 р. №4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» позови, що
виникають із діяльності філії або
представництва юридичної особи,
зокрема страхової компанії, можуть
пред»являтися також за їх
місцезнаходженням (ч.7 ст.110 ЦПК), проте
відповідачем у справі є страхова
компанія як юридична особа. У разі
пред»явлення позову до філії чи
представництва юридичної особи суд
відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК та відповідно
до порядку, визначеного ст. 33 ЦПК,
вирішує питання про заміну неналежного
відповідача або залучає юридичну особу
як співвідповідача. При відмові
позивача від такої заміни чи від
залучення іншої особи суд на підставі
п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК закриває провадження у
справі через відсутність у відповідача
(філії чи представництва юридичної
особи) цивільної процесуальної
дієздатності, тобто у зв»язку з
відсутністю сторони у цивільному
процесі.

Однак суд першої інстанції на
зазначені положення закону уваги не
звернув та не вирішив питання про
склад осіб, які беруть участь у справі,
задовольнив позов за відсутності
сторони у цивільному процесі,
задовольнивши позов до неналежного
відповідача - Львівської філії ПрАТ «СК
«Провідна», яка не є юридичною особою,
не наділена цивільною процесуальною
дієздатністю.

З матеріалів справи вбачається, що суд
першої інстанції не виконав вимог ч. 4
ст. 10 ЦПК України, а позивач з
клопотанням про заміну неналежного
відповідача, філії ПрАТ «СК «Провідна»,
належним відповідачем ПрАТ «СК
«Провідна», до суду не звертався.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, який в
оскаржуваному рішенні вважає
безпідставним посилання представника
відповідача на те, що Львівська філія
ПрАТ «СК «Провідна» є неналежним
відповідачем, мотивуючи свій висновок
ст. 95 ЦК України, п.7 ст. 110 ЦПК України,
оскільки ст. 110 ЦПК України
врегульовано питання визначення
правил підсудності цивільних справ за
вибором позивача, можливості
пред»явлення позову за
місцезнаходженням філії чи
представництва юридичної особи, якщо
позов виникає з їх діяльності, що не
означає, що відповідачем у таких
справах є філія чи представництво, які
не є юридичною особою, а відтак позов до
них не може бути пред»явлений.

До повноважень суду апеляційної
інстанції не входить вирішення питання
щодо заміни неналежного відповідача чи
залучення співвідповідачів у справі.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції, як таке, що ухвалене з
порушенням норм процесуального права
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Львівської філії ПрАТ «СК «Провідна»
про стягнення страхового
відшкодування та витрат за проведення
судової експертизи.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313,
314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Львівської філії
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»» -
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 27 червня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог до Львівської філії
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»».

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуючий:
Шеремета Н.О.

Судді:
Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.