Провадження №2/751/2063/14
Рішення

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача
О. Г.

при секретарі
Гармаш-Лящинська М. В.

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Чернігові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н
О В И В:

05.11.2014 ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем зареєстрували шлюб 06.11.2011.
Від шлюбу спільних дітей не мають.
Спільне життя з відповідачем не
склалося, з квітня 2013 року між ними
припинені фактичні шлюбні відносини,
вони проживають окремо. Спільне
господарство не ведеться, подальше
сумісне життя та збереження сім'ї
вважає неможливим, оскільки між ними
втрачені почуття поваги та
взаєморозуміння.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином (а.с.11),
через канцелярію суду надійшла заява
про підтримання позову та розгляд
справи без його участі (а.с.13).

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала, не заперечувала проти
розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення відповідача,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
ухвалює рішення про задоволення
позову, обмежившись у мотивувальній
частині рішення посиланням на визнання
позову без з'ясування і дослідження
інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони зареєстрували
шлюб 06 листопада 2011 року у Відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції, актовий запис № 2329 (а.с.5).

Фактично шлюбні відносини припинили
своє існування з квітня 2013 року.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя,
причини розірвання шлюбу, беручи до
уваги те, що відповідач позов визнала,
суд приходить до висновку, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам. Також,
суд вважає за доцільне не надавати
сторонам строк для примирення і на
основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилались сторони, як
на підставу своїх вимог, підтверджених
доказами, досліджених в судовому
засіданні, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню до цих
правовідносин, суд прийшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213 - 215, 218
ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 06 листопада 2011 року у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Чернігівського міського управління
юстиції, актовий запис № 2329 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1
- залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми і
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. Г. Деркач