АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД міста КИЄВА
Головуючий в 1-й ін.. - Савлук Т.В.
Доповідач - Слободянюк
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Оніщука М.І.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва на заочне
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 29 липня 2014 року за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району м. Києва до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року Комунальне
підприємство (далі КП) по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва, звертаючись з
позовом до суду, просило стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва заборгованість за
квартплату та плату за комунальні
послуги у розмірі 5017,07 грн. та судовий
збір у розмірі 243,60 грн., що є предметом
позовних вимог.

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 29 липня 2014
року позов задоволено частково

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь КП
по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 466,10 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та на користь
КП по утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
судовий збір по 121,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду першої інстанції, КП по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
подали апеляційну скаргу, в якій з
посиланням на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
ухвалення нового про задоволення
позову в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що судом першої
інстанції було порушено норму закону,
яка закріплює перебіг строку позовної
давності. Апелянт вказує, що перебіг
позовної давності переривається
вчиненням боржником дій, що свідчить
про визнання ним свого боргу, а тому
позивач має право звернутись до суду
незалежно від спливу строку позовної
давності.

Справу розглянуто без участі
відповідачів.

Згідно акту про вручення судової
повістки від 04 грудня 2014 року (а.с.107),
відповідачі належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи.

В судовому засіданні представник
апелянта - Пількевич О.А. (а.с.105)
підтримав апеляційну скаргу підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з наступних
підстав.

Правовідносини із споживання
житлово-комунальних послуг
регулюються Законом України «Про
житлово-комунальні послуги»,
відповідно до ст.4 якого законодавство
України у сфері житлово-комунальних
послуг базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства,
цього Закону та інших
нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні
послуги визначений у статті 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», якою передбачено, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.35 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і при
будинковими територіями, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08 жовтня 1992 року №572, обов'язок по
сплаті за обслуговування і ремонт
будинку, комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Судом першої інстанції встановлено
і це підтверджується матеріалами
справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2 що
підтверджується довідкою Житлової
ремонтно-експлуатаційної організації
№402 (форма №3) за №1147 від 21 жовтня 2013
року (а.с.7).

Відповідно до положень ст. 64 Житлового
кодексу Української PCP, члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення.

Відповідно до ст.68 Житлового
кодексу Української PCP наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Квартирна плата та плата за
комунальні послуги в будинках
державного і громадського житлового
фонду вносяться щомісяця в строки,
встановлені Радою Міністрів
Української PCP.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п. 35
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і при будинковими
територіями, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 08
жовтня 1992 року №572, обов'язок по сплаті
за обслуговування і ремонт будинку,
комунальні та інші послуги
покладається на власника, наймача,
орендаря житлового приміщення.

Звертаючись з позовом до суду, КП по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
просить стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
свою користь заборгованість по
комунальним платежам на загальну суму
5017,07 грн., яка розрахована за період до 01
січня 2004 року в сумі 4419,61 грн., з січня по
червень 2004 року - 466,10 грн., з жовтня по
грудень 2012 року - 568,07 грн. (довідка про
заборгованість а.с.11).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
застосування строку позовної давності
стосовно суми заборгованості станом на
01 січня 2004 року у розмірі 4419,61 грн. за
правилами ст. 75 ЦК України в редакції
1963 року.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу
України визначено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалість у
три роки.

За загальним правилом (ч. 1 ст.261
Цивільного кодексу України) перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (який набрав чинності з
01 січня 2004 року) зазначається, що
правила Цивільного кодексу України про
позовну давність застосовуються до
позовів, строк пред'явлення яких,
встановлений законодавством, що діяло
раніше, не сплинув до набрання чинності
цим Кодексом.

Загальний строк позовної давності,
встановлений статтею 71 Цивільного
кодексу України у редакції Закону
України від 11 липня 1995 року «Про
внесення змін до статті 71 Цивільного
кодексу України», застосовується з 27
липня 1995 року за позовами усіх осіб,
право яких порушено, тобто як фізичних
осіб, так і юридичних осіб.

Відповідно до статті 75 Цивільного
кодексу України (в редакції 1963 року)
позовна давність застосовується судом,
арбітражем або третейським судом
незалежно від заяви сторін.

Закінчення строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові. (ч.1 ст.80 Цивільного
кодексу України)

При вирішенні питання про застосування
строків позовної давності щодо
позовних вимог про стягнення
заборгованості, яка виникла станом на 01
січня 2004 року, судом правильно
враховано положення п.6 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, якою передбачено
застосування до такої категорії спорів
строків позовної давності, які були
встановлені на час виникнення
заборгованості по сплаті за комунальні
послуги та квартирну плату, тобто
загального строку позовної давності у
три роки, який визначено у ст. 71
Цивільного кодексу України ( в редакції
1963 року).

За таких обставин, правильним є
висновок суду про відмову у позовних
вимогах про стягнення з відповідачів
заборгованості за комунально-житлові
послуги до 01 січня 2004 року в розмірі
4419,61 грн. у зв'язку з пропуском
загального строку позовної давності,
оскільки з такими вимогами позивач
звернувся через десять років.

Водночас, колегія суддів не
погоджується з висновком суду про
відмову у стягненні з відповідачів
заборгованості по комунальним
платежам за період з жовтня по грудень
2012 року в сумі 568,07 грн., оскільки з
наданого позивачем розрахунку
заборгованості не вбачається, що
здійснюючи оплату за
комунально-житлові послуги у 2013 році ця
заборгованість погашена, належних
доказів стосовно цього суду не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що відповідачами у 2012 році
здійснено переплату за житлові
послуги, чим перервано строк позовної
давності є безпідставними, оскільки, як
зазначено вище, судом застосовано
строк позовної давності до виниклої
заборгованості до січня 2004 року, а тому
здійснення відповідачами переплати у
2012 році не впливає на правильність
застосування строку позовної давності
та відмови у позові в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
скасуванню оскаржуваного рішення в
частині відмови у стягненні суми
заборгованості у розмірі 568,07 грн. за
період з жовтня до грудня 2012 року.

Керуючись ст..ст.303, 307, 309, 313 ПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 29 липня 2014
року в частині відмови у стягненні з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району м.
Києва боргу за житлово-комунальні
послуги в сумі 568 грн.07 коп. скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2
(АДРЕСА_2) ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) на користь
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
заборгованість за житлово-комунальні
послуги за період з жовтня по грудень
2012 року в сумі 568 (п'ятсот шістдесят
вісім ) грн. 07 коп.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: