Справа № 740/4675/14 Провадження №
22-ц/795/2453/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Куровський Ю. В. Доповідач - Вінгаль В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ
В.М.суддів:КУЗЮРИ Л.В., ХАРЕЧКО Л. К.при
секретарі:Шкарупі Ю.В.за
участю:відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду від 06
листопада 2014 року у справі за позовною
заявою ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитною
лінією,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 06 листопада 2014 року стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитною лінією у
сумі 65585, 81 гривень та витрати по сплаті
судового збору 655 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_4 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення суду в повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення суду є
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт зазначає, що між ним та ПАТ
«Дельта - Банк» було укладено кредитний
договір за яким ОСОБА_4 просив надати
йому кредит у сумі 12500 гривень, про
кошти в сумі 50 000 грн., на які вказує
позивач йому не відомо, так як їх не
отримував, а на картці знаходилась сума
в 2500 грн. Зазначає, що він не отримав
відповідної суми на яку очікував, а
тому був вимушений звернутися до інших
джерел пошуку коштів. 25.09.2013 року ним
було сплачено 2500 гривень до ПАТ «Дельта
- Банк», після сплати картка
анулювалась та кошти на неї більше на
надходили, після чого в жовтні 2013 року
отримав дзвінок від представника банку
про несплату відсотків за кредит.
Зазначає, що у зв'язку з такими
обставинами йому почали надходити
погрози від працівників банку про
сплату кредиту та від колекторської
компанії, яка погрожувала поданням до
суду.

Апелянт вважає, що були порушені його
права згідно Конституції України, де
особиста інформація була передана
третім особам та порушена банківська
таємниця. Зазначає, що на протязі року
ПАТ «Дельта - Банк» внутрішнього
розслідування не проводив, обставин та
доказів стосовно даного питання не
досліджував. Зазначає, що йому не
надавалось підтвердження щодо
підписання його договору по кредиту,
його підпис не досліджувався.

На думку апелянта суд першої інстанції
не врахував положення п. 12 Постанови
Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
та ст. 15 п. 9 ЗУ «Про захист прав
споживачів», де зазначено, що споживач
не має спеціальних знань про
властивості та характеристики товарів,
робіт, послуг, а тому суд має виходити
саме з цього положення.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи
відповідача, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не виконав обов'язків за
кредитним договором, у визначений
кредитним договором строк
заборгованість за договором не
погашає, загальна сума заборгованості
становить 65585, 81 грн.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, оскільки він відповідає
матеріалам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів.

Судом першої інстанції встановлено, що
29.08.2013 року між банком та відповідачем
було укладено кредитну угоду
відповідно до умов заяви № 008-28559-290813 та
встановлено ліміт кредитної лінії у
розмірі 50000 гривень на строк 364 дні.
Умови кредитного договору відповідач
не виконує, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість за договором, яка
станом на 19.08.2014 року складається з:
тіла кредиту - 39085,81 гривень,
прострочене тіло кредиту - 10000 гривень,
заборгованість за комісіями - 16500
гривень, а всього на суму 65585,81 гривень.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до ст.
1058 ЦК України, до відносин банку та
вкладника за рахунком, на який внесений
вклад, застосовуються положення про
договір банківського рахунку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких підстав, апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає матеріалам справи і вимогам
закону, а доводи апеляційної скарги не
містять достатніх підстав для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду від 06 листопада 2014 року - залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: