АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Вербової І.М., Музичко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 06 червня 2013
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Астра Банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ПАТ «Астра Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме 4- кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 30.11.2011
року в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 53016 від 30.11.2011 року всумі 1 141 046,20
грн.

ПАТ «Астра Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
солідарно з відповідачів на користь
банку заборгованість за кредитом,
процентами та комісією за користування
кредитом у сумі 1 141 04,20 грн. (а. с. 58-59).

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 06.06.2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Банку
заборгованість у сумі 1 141 046,20 грн.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме на квартируАДРЕСА_1, яка належить
на праві власності ОСОБА_2, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», встановивши
початкову ціну предмета іпотеки для
його подальшої реалізації на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки нерухомого майна під час
проведення виконавчих дій.

Справа №756/842/13 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/14592/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Маринченко
М.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення
суду з врахуванням висновків судової
експертизи. Апелянт посилається
напорушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права. В обґрунтування своїх доводів
вказує, що за час дії договору у неї
змінився матеріальний стан і виконати
взяті на себе зобов'язання не виявилося
можливим. З такими повідомленнями
остання зверталася до банку з
проханням переглянути умови
кредитування, проте банк ігнорував
такі звернення. Апелянт зазначала, що
вона тимчасово сплачувала кредитні
кошти, однак не маючи економічної
освіти не має можливості порахувати
суму заборгованості із врахуванням
внесених платежів, проте судом першої
інстанції дані обставини не взяті до
уваги.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
05.06.2014 року рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 29.10.2014 року ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2014
року в частині вирішення вимог до
ОСОБА_1 скасовано, справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції. В іншій частині
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 06.06.2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 05.06.2014
року залишено без змін.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце слухання
справи. В зв'язку з наведеними
обставинами на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України колегія суддів ухвалила
розглянути справу у відсутності
сторін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши наведені в скарзі доводи
та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
наявні підстави для задоволення позову
про стягнення з відповідачів солідарно
заборгованості по кредиту та
обґрунтовані вимоги позивача про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

З таким висновком суду колегія суддів
повністю погодитись не може.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
30.11.2011 року між ПАТ «Астра Банк» та
ОСОБА_2було укладено кредитний договір
№ 53016, відповідно до умов якого
банк відкрив позичальнику
відновлювальну кредитну
лінію,встановивши кредитний ліміт у
розмірі 1 066 000 гривень, а позичальник в
свою чергу зобов'язувався повернути
фактично отримані кошти та сплатити
проценти в розмірі 17,9% річних за
користування кредитними коштами,
комісії в строки та розмірах,
передбачених кредитним договором.
Строк дії кредитної лінії було
визначено з 30.11.2011 по 30.11.2016 року.
Відповідно до п. 2.7. кредитного договору
повернення кредиту здійснюється
позичальником шляхом перерахування
суми коштів для повернення кредиту на
транзитний рахунок, відповідно до
графіку зниження кредитного ліміту за
кредитною лінією.П. 5.2 у разі
прострочення позичальником строків
сплати платежу, визначених п.п. 2.5-2.7
цього договору, а також прострочення
строків повернення кредиту,
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від несвоєчасно сплаченої суми за
кожен день прострочення(т.1, а. с. 60-63). З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за даним кредитним
договором,30.11.2011 між ПАТ «Астра Банк» та
ОСОБА_1 булоукладено договір поруки №
53016/П, за умовами якого поручитель
зобов'язався відповідати у повному
обсязі перед банком за своєчасне, повне
і належне виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором (т.1, а. с. 67-68). Також 30.11.2011 року
між банком та ОСОБА_2 (іпотекодавець)
було укладено договір іпотеки, за
умовами якого іпотекодавець передав
іпотекодержателю (банку) віпотеку
належну йому на праві власності
квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 та складається з 4-х кімнат
жилою площею 76,4кв.м., що розташована на
12-13 поверсі 13 поверхового будинку (т.1, а.
с. 15-18, 22-25). Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав в повному
обсязі та відкрив ОСОБА_2
відновлювальну кредитну лінію із
встановленням кредитного ліміту в
розмірі 1 066 000 грн. Відповідач свої
зобов'язання за вказаним кредитним
договором не виконувала належним
чином, у зв'язку з чим виникла
заборгованістьв розмірі 1 141 046,20 грн.
(т.1, а. с.14). Листами від 10.05.2012 року та від
22.10.2012 року банк попередив відповідачів
про наявність простроченої
заборгованості за кредитним договором,
необхідність повного дострокового
погашення кредиту та можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
(т.1, а. с. 73-80).

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» договір про надання
споживчого кредиту укладається між
кредитодавцем та споживачем,
відповідно до якого кредитодавець
надає кошти (споживчий кредит) або бере
зобов'язання надати їх споживачеві для
придбання продукції у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
споживач зобов'язується повернути їх
разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм права дає
можливість зробити висновок про те, що
відповідач, який добровільно погодився
на умови кредитного договору, повинен
був належно їх виконувати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Договором поруки № 2706/0508/77-277-Р-1 від
22.03.2011 року, а саме п. 1.2 якого поручитель
зобов'язався перед банком відповідати
в повному обсязі по зобов'язанням
позичальника, які виникають з
кредитного договору, в тому числі по
сплаті кредиту, відсотків, комісій,
штрафів та пені (т.1, а. с. 67).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають з
кредитних правовідносин», якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватись з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що 10
травня та 22 жовтня 2012 року Банк
направляв до боржника письмові вимоги
про дострокове повернення кредиту,
тобто тим самим змінив строки
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ч. 2 ст. 559 ЦК України, колегія
суддів вважає, що з 10 травня 2012 року
почався перебіг шестимісячного строку
для пред'явлення Банком вимоги про
повернення зазначеного боргу до
поручителя, який в свою чергу
закінчився 11 листопада 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що з
позовом до поручителя про стягнення
вищезгаданого боргу Банк звернувся
14.01.2013 року (т.1 а. с. 55), тобто поза строк,
встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, коли
договір поруки припинився.

В зв'язку з чим, у суду першої інстанції
не було підстав для стягнення
вищезгаданої суми заборгованості з
поручителя.

Суд першої інстанції на вищезгадані
обставини уваги не звернув, в зв'язку з
чим зробив висновки, які не
відповідають обставинам справи, а тому
його рішення в зазначеній частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову відносно відповідача ОСОБА_1

Враховуючи вищезгадані обставини та
вимоги ч. 2 ст. 318 ЦПК України колегія
суддів вважає за можливе скасувати
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року, яка була винесена по
цій справі.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково .

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року в частині
вирішення позову до ОСОБА_1 та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 27
листопада 2013 року скасувати .

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ «Астра Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення на користь
банку заборгованість за кредитним
договором № 53016 від 30.11.2011 року,
процентами та комісію за користування
кредитом у сумі 1 141 04,20 грн . - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
І.М. Вербова

С.Г. Музичко