УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Мазур Л.М.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним
та визнання права власності на
спадщину,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому
просив:-

визнати недійсним заповіт ОСОБА_6,
складений за її життя на користь
ОСОБА_5, посвідчений 20 серпня 2000 року
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_7;

- визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом,
зареєстроване 31 травня 2006 року за № 2-1353
та свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, зареєстроване 31 травня 2006
року за № 2-1354;

- визнати право власності на квартири
АДРЕСА_1 за заповітом від 09 лютого 2004
року за ОСОБА_4

На обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
його баба ОСОБА_6

За заповітом, складеним ОСОБА_6 20 серпня
2000 року та посвідченим приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, після її
смерті майно було успадковане її сином
ОСОБА_5

31 травня 2006 року ОСОБА_5 були видані
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, яка складається із квартир
АДРЕСА_1, що належали спадкодавцю на
підставі договорів купівлі-продажу від
02 липня 1999 року та від 05 листопада 1993
року.

При перегляді речей його померлої баби
був знайдений заповіт, складений на
його користь 09 лютого 2004 року ОСОБА_6 в
лікарні Дніпровського району м.
Херсона в присутності двох свідків і
посвідчений черговим лікарем цієї
лікарні, за яким остання заповіла все
своє майно, з чого б воно не складалось,
йому, своєму онуку ОСОБА_4

Вважав, що заповіт складений на його
користь пізніше, а тому скасовує
повністю попередній заповіт, складений
ОСОБА_6 20 серпня 2000 року на користь його
батька ОСОБА_5

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 05 квітня 2013 року, з
урахуванням ухвали цього ж суду про
виправлення описки від 05 квітня
2013 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним заповіт на користь
ОСОБА_5, посвідчений 20
серпня 2000 року приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом,
зареєстроване 31 травня 2006 року за №
2-1353, та свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, зареєстроване 31 травня 2006
року за № 2-1354.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
квартири АДРЕСА_1 за заповітом від 09
лютого 2004 року.

У зв'язку з тим, що успадковані ОСОБА_5
квартири перебували в іпотеці, рішення
суду першої інстанції оскаржило
Публічне акціонерне товариство
«Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»).

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 24 лютого
2014 року апеляційну скаргу ПАТ
«Фідобанк» задоволено, рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 05 квітня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечення ПАТ «Фідобанк», колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, виходив із того, що заповіт на
користь ОСОБА_4 був складений ОСОБА_6
пізніше, а тому повністю скасовує
попередній заповіт, складений на
користь ОСОБА_5, у зв'язку з чим у
відповідача відсутні права на
спадкування після померлої ОСОБА_6

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, дійшов
обґрунтованого належними доказами
висновку, що заповіт ОСОБА_6 від 09
лютого 2004 року є нікчемним і не може
бути підставою для скасування
попереднього заповіту від 21 серпня 2000
року, оскільки складений з порушенням
вимог щодо форми та посвідчення
заповіту, встановлених ст. 1247 ЦК
України та ст. 40 Закону України «Про
нотаріат» (посвідчений лікарем, який не
перебував на чергуванні у день його
складення, заповідачка взагалі не
перебувала 09 лютого 2004 року на
лікуванні у лікарні, а спірний заповіт
не передавався в державний
нотаріальний архів).

Докази та обставини, на які посилається
заявник у касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом апеляційної
інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 24 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О. Писана