Справа № 467/1541/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської
області

в складі: головуючого судді
Кірімової
О.М.,

за участю секретаря
Андросової А.В.

представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про витребування майна із чужого
незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про витребування майна із
чужого незаконного володіння.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у
червні 2009 року він надав відповідачу у
тимчасове користування з подальшим
викупом, належний йому на праві
власності зернозбиральний комбайн
«Нива» за умови, що останній протягом 18
місяців виплатить його вартість у
розмірі 4000 доларів США. Після спливу
встановленого сторонами строку,
відповідач кошти не сплатив та не
повернув комбайн «Нива».

Оскільки порушуються права власності
позивача на комбайн, останній просив
зобов'язати ОСОБА_3 повернути йому із
незаконного володіння зернозбиральний
комбайн «Нива» в належному зовнішньому
та внутрішньому вигляді, повному
справному та працездатному стані всіх
його вузлів та агрегатів.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі,
просив суд їх задовольнити та суду
пояснив, що в 2002 році він придбав у ДП
«Благо» списаний комбайн «Нива», тому
техпаспорта на рухоме майно не має, рік
випуску комбайну, його заводський
номер позивачу не відомий. Двигун на
комбайн куплений окремо. В червні 2009
року за усною домовленістю із ОСОБА_3,
надав останньому у тимчасове
користування та з подальшим викупом,
належний йому на праві власності
зернозбиральний комбайн «Нива».
Сторони домовилися, що відповідач
протягом 18 місяців виплатить позивачу
вартість комбайну у розмірі 4000 доларів
США. Оскільки відповідач до
теперішнього часу не сплатив позивачу
домовлену суму за комбайн, та не
повертає належний позивачу
зернозбиральний комбайн «Нива», ОСОБА_2
просив суд зобов'язати ОСОБА_3
повернути йому із незаконного
володіння зернозбиральний комбайн
«Нива» в належному зовнішньому та
внутрішньому вигляді, повному
справному та працездатному стані всіх
його вузлів та агрегатів та стягнути із
відповідача на його користь сплачений
судовий збір.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, просив суд відмовити в його
задоволенні та пояснив суду, що дійсно
за усною домовленістю із позивачем у 2009
році дійшли згоди про купівлю продаж
комбайну «Нива» за 4000 доларів США.
Відповідач двічі по 10000 грн. віддавав
позивачу кошти за комбайн, а після того,
як ОСОБА_2 відмовився віддати документи
на комбайн, грошей йому більше не
віддавав. Відповідач наголошував, що
після тривалих судових тяганин, у
березні 2014 року він віддав позивачу той
комбайн, який у нього брав, при цьому
зауважив, у на подвір»ї домоволодіння
позивача знаходився ще один
зернозбиральний комбайн. Із заявлених
вимог позивача, не зрозуміло, який саме
комбайн просить повернути йому
позивач. Будь-яких документів про
передачу комбайну позивачу не має,
оскільки з останнім склалися неприязні
стосунки.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, суду пояснив, що предметом
спору є комбайн, однак позивачем не
зазначено індивідуальних ознак
спірного рухомого майна. Встановити
той факт, що відповідач взяв у позивача
комбайн «Нива», який визначено тільки
за родовими ознаками та повинен
повернути такий комбайн не є можливим.
Позивач не змінював а ні підстави, а ні
предмет позову. Крім того, ОСОБА_3
повернув позивачу саме той комбайн,
який у нього брав. Крім того зазначив,
що вимоги ст. 1212 ЦК України не
поширюються на спірні правовідносини,
що склалися між сторонами.

Вислухавши позивача, відповідача,
представника відповідача, свідка
ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів, суд приходить до наступного.

Рішенням Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 12 грудня 2013
року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні
позову до ОСОБА_3 про витребування
майна із чужого незаконного володіння.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди
купівлі-продажу дійсною, визнання
права власності на комбайн, відмовлено
(а.с. 53-54).

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 13 лютого 2014
року рішення Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 12
грудня 2013 року залишено без змін (а.с.
114-117).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 серпня 2014 року
(а.с. 157-159) рішення Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 12 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Миколаївської
області від 13 лютого 2014 року скасовано
в частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
справу в цій частині направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 10 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, яка відповідно до ч. 1
ст. 9 Конституції України, п. 1 ст. 17
Закону України „Про міжнародні
договори України" є частиною
національного законодавства, кожна
фізична особа має право мирно володіти
своїм майном, ніхто не може бути
позбавлений свого майна, інакше як у
громадських інтересах і на умовах,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності . Право власності є
непорушним.

Судом встановлено, що відповідно до
податкової накладної № 261 від 27 вересня
2002 року, накладної
внутрігосподарського призначення № 2672
від 27 вересня 2002 року, та квитанції ДП
«Благо» від 27 вересня 2002 року, ОСОБА_2
придбав у державного підприємства
«Благо» комбайн «Нива» (а.с. 5,6). Такі
документи відповідно до п.2 Правил
державної реєстрації та обліку
тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, тракторних причепів,
затверджених наказом Міністерства
аграрної політики України 25.05.2000р. № 75,
який діяв на час придбання позивачем
комбайну, підтверджують правомірність
придбання списаного зернозбирального
комбайну.

Реєстрація придбаного позивачем
комбайну не здійснена, що не
заперечувалось сторонами.

Також позивач зазначив, що придбаний
ним комбайн є списаний.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник
володіє, користується,розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Ст. 391 ЦК України передбачає право
власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно зі ст. 387 ЦК, власник має право
реалізувати своє право на захист
шляхом звернення до суду з вимогою про
витребування свого майна з чужого
незаконного володіння з дотриманням
вимог, передбачених Цивільним кодексом

Згідно формуляру (а.с. 73-75) комбайн
самохідний зернозбиральний «Нива» 1986
року випуску, має заводський номер
НОМЕР_1, номер двигуна НОМЕР_2 та
списаний з балансу колективного
сільськогосподарського підприємства
«Благодатнівське» в 1997 році про що
свідчить штамп інспекції.

Вказане підтверджується і довідкою
Державної інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
від 04.02.2014 року із зазначенням, що
зернозбиральний комбайн «Нива» 1986 року
випуску, заводський номер НОМЕР_1,
номер двигуна НОМЕР_2 в Державній
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області не реєструвався
( а.с.104, 105)

В судовому засіданні позивач зазначив,
що він не впевнений в тому, що формуляр
наданий ним в якості доказу на а.с. 73-75
належить саме тому комбайну, що є
предметом спору, однак отримав такий
документ від працівників ДП «Благо».

У червні 2009 року ОСОБА_2, на підставі
усної домовленості з ОСОБА_3, передав
останньому зернозбиральний комбайн
«Нива».

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
показав, що восени 2009 року особисто
переганяв комбайн «Нива» від ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 тодіж, бачив, як відповідач
передавав позивачу грошові кошти, але
яка була, свідку не відомо. В березні 2014
року свідок особисто, за проханням
ОСОБА_3 пригнав комбайн до двору та
поставив його біля домоволодіння
ОСОБА_2 Потім до дому ОСОБА_2 приїхав
ОСОБА_3, які стали між собою сваритися.

Згідно довідки Державної інспекції
сільського господарства в
Миколаївській області від 17.10.2014 року в
Державній інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
за ОСОБА_3 зернозбиральний комбайн
СК-5»Нива» не зареєстровано (а.с. 188-189) та
відповідно довідки Державної
інспекції сільського господарства в
Миколаївській області від 25.11.2014 року в
Державній інспекції сільського
господарства в Миколаївській області
за ОСОБА_3 зернозбиральний комбайн
СК-5»Нива» за період з 2009 року по
теперішній час не реєструвався (а.с. 218)

Відповідно до повідомлення
Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 17.12.2014 року
справа за позовом ОСОБА_3 про визнання
права власності на комбайн «Нива» СК-5
відповідно до даних комп'ютерної
програми «Д-3» з 2011 року по 17.12.2014 року у
провадженні суду не перебувала (а.с. 234).

За такого твердження позивача, що
ОСОБА_3 зареєстрував на своє ім'я та
визнав право власності на комбайн в
судовому порядку, який є предметом
спору, є помилковим.

Рішення Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 10 грудня 2009
року та від 15 квітня 2011 року (а.с. 110-111),
на які посилається позивач, не
стосуються предмету спору по даній
справі.

Стаття 16 ЦК України визначає способи
захисту цивільних прав та інтересів.

До речових способів захисту права
власності належать позови про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, позови про
захист права власності від порушень, не
пов'язаних із позбавленням володіння, і
позови про визнання права власності.

Одним із основних способів захисту
права власності є віндикаційний позов,
який визначають як позов про
повернення свого майна з чужого
незаконного володіння. По суті, це
вимога власника, який не володіє
майном, повернути майно в натурі.

Підставою віндикаційного позову є
обставини, які підтверджують
правомірність вимог позивача про
повернення йому майна з чужого
незаконного володіння (це факти, що
підтверджують право власності на
витребуване майно, вибуття його з
володіння позивача, перебування його в
натурі у відповідача та ін.). З позицій
процесуального права ці та інші
обставини становлять предмет
доказування.

До умов пред'явлення віндикаційного
позову належать такі:

1) власник чи титульний володілець не
повинен мати можливості здійснювати
фактичне володіння над річчю;

2) майно, яке хоче повернути колишній
власник чи титульний володілець,
збереглося в натурі та перебувало у
фактичному володінні іншої особи;

3) майно, яке підлягає віндикації, має
бути індивідуально визначеним.

4) віндикаційний позов має недоговірний
характер та спрямований на захист
речових прав

Однак порушене право позивача не може
бути захищене в обраний ним спосіб,
оскільки ст. 387 ЦК України не підлягає
застосуванню до правовідносин, що
виникли.

Позивачу в судовому засіданні було
роз'яснено право змінити підстави та
предмет позову, однак він наполягав на
задоволенні саме пред'явлених ним
позовних вимог, з іншими позовними
вимогами він до суду не звертався.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем у
позові не зазначено індивідуальних
ознак відносно зернозбирального
комбайну, що унеможливлює у даному
випадку ідентифікувати спірний
комбайн. Тобто майно, зазначене
позивачем як предмет спору, має лише
родові ознаки, що за наявності майна
таких же найменувань у відповідача не
дає суду змоги індивідуалізувати це
майно, як визначено статтями 184, 190 ЦК.

Позивач ОСОБА_2, на думку суду, не довів
той факт, що зернозбиральний комбайн
«Нива» знаходиться у володінні
відповідача, який незаконно, без
відповідної правової підстави
заволодіє ним , у зв'язку з чим не
виконав обов'язок, покладений на нього
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до
якої кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Крім того, вказаний позивачем комбайн
не зареєстрований у встановленому
законом порядку, як самохідна
сільськогосподарська машина, списаний
з балансу колективного
сільськогосподарського підприємства
«Благодатнівське», а за такого, вже сам
об'єкт, як зернозбиральний комбайн не
може існувати, тому застосувати такий
спосіб захисту права, як витребування
зернозбирального комбайну відповідної
якості, тобто як машини в робочому
стані та притаманному комбайну
вигляді, який належить позивачу,
неможливо. Питання про витребування
вузлів та агрегатів або відшкодування
їх вартості, позивачем не ставилося.

Таким чином, підсумовуючи викладене та
оцінюючи всі отримані у справі докази у
їх сукупності з позиції достатності та
належності, надавши їм відповідну
правову оцінку, суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає.

Оскільки в задоволенні позову
відмовлено, то відповідно до ст. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
відмовити позивачу в задоволенні вимог
про стягнення з відповідача на його
користь судових витрат.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про витребування майна із чужого
незаконного володіння - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 22
грудня 2014 року

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М. Кірімова