У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника,
третя особа: генеральний директор
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника
Михайлина Любомир Павлович, про
визнання звільнення незаконним,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, за касаційною скаргою
Національного Києво-Печерського
історико-культурного заповідника,
подану представником Мацяк С.П., на
рішення апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 28 квітня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року рішення районного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про задоволення позову ОСОБА_4
Визнано незаконним наказ № 36-о від 26
лютого 2014 року про звільнення ОСОБА_4
Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника
науково-організаційного відділу
екскурсійної роботи Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника з
27 лютого 2014 року. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 27 лютого 2014 року по 21 жовтня
2014 року у розмірі 99 012 грн 78 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржуване у справі судове
рішення, апеляційний суд з дотриманням
вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України,
вірно визначився з характером спірних
правовідносин і дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процесуального права чи
неправильне застосування норм
матеріального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національного
Києво-Печерського
історико-культурного заповідника,
подану представником Мацяк С.П.,
відхилити, рішення апеляційного суду м.
Києва від 21 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Маляренко А.В.,
Писана Т.О.