АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7748/14
Головуючий 1 інстанції Міндарьова М.Ю.
Справа № 646/9735/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна
С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 23 вересня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних
вимог посилалась на те, що відповідач є
батьком ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини. Вона
проживає з сином одна, матеріальної
допомоги відповідач не надає. У зв'язку
з тим, що відповідач не займався
вихованням дитини та не цікавився його
життям, ОСОБА_3 змінив прізвище з
«ОСОБА_3» на «ОСОБА_3». На час звернення
до суду син продовжує навчання в
Харківському національному медичному
університеті за контрактом.

Посилаючись на дані обставини
просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її
користь на утримання дитини 1/4 частину
всіх видів доходу відповідача, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
місяць до закінчення навчання.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила суд їх задовольнити, а також
зазначила, що відповідач закінчивши в
лютому 2014 року сплачувати аліменти, не
надає матеріальної допомоги позивачу
та своєму сину - ОСОБА_3, має земельну
ділянку але нічого на ній не вирощує та
не обробляє з чого мав би прибуток та
надавати матеріальну допомогу своєму
синові.

Відповідач в судовому засіданні
проти задоволення позову заперечував
та пояснив, що він офіційно ніде не
працює, знаходиться вдома по догляду за
дитиною - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, також
зазначив, що відповідно до копії
квитанції ОСОБА_3 самостійно сплачує за
навчання оскільки є повнолітнім. Крім
того, відповідно до копії рішення
Харківського районного суду
Харківської області позивач вже
зверталася до суду з позовом про
стягнення з нього додаткових витрат на
дитину (ОСОБА_3), але в задоволенні
вказаного позову позивачу було
відмовлено. Зазначав, що не має
можливості надавати допомогу своєму
повнолітньому сину, оскільки ніде не
працює і має на утриманні малолітню
дитину.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 23 вересня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення, невідповідність висновків
суду обставинам справи та неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №я "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15 травня 2006
року, обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відмовляючи у задоволені позову
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку стосовно того,
що відповідач не має можливості
надавати таку допомогу.

Як встановлено судом і не
оспорюється сторонами, відповідач є
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що
свідчить копія свідоцтва про
народження дитини НОМЕР_1; 09.11.2012 року
ОСОБА_3 змінив прізвище - копія
свідоцтва про зміну імені НОМЕР_2.

Відповідно до довідки № 353 від
07.08.2014 року Харківського національного
медичного університету ОСОБА_3
навчається на другому курсі денної
форми навчання за спеціальністю
стоматологія, за контрактом.

Як вбачається з довідки № 395 від
12.09.2014 року Васищівської селищної Ради
ОСОБА_2 мешкає разом з ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та є його батьком
відповідно до копії свідоцтва про
народження НОМЕР_3.

Відповідач в судовому засіданні
зазначав, що ніде не працює,
знаходиться вдома по догляду за
дитиною ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, сторона
позивача не надала суду доказів які б
це спростовували.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції відповідач пояснив, що він
один доглядає малолітнього ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки мати дитини
проживає в іншому місті із іншою
дитиною. Працювати він не має
можливості, оскільки дитині півтора
року, у нього тимчасові заробітки, т.я.
оставити дитину немає с ким, батьки
його померли.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідач не в змозі надавати
матеріальну допомогу своєму
повнолітньому синові - ОСОБА_3.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та
керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 23 вересня
2014 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -