Придніпровський районний суд
Справа № 711/922/14-ц
Провадження № 2/711/791/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 березня 2014 року

м.
Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого – судді
Позарецької С.М.

при секретарі
Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства “Комерційний
банк “Надра” до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач - ПАТ КБ «Надра» звернувся до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, мотивуючи свої
вимоги тим, що 15.02.2008 року між ВАТ
«Комерційний банк «Надра»
(правонаступником якого є ПАТ
“Комерційний банк “Надра”) та
громадянкою ОСОБА_1 укладено кредитний
договір «Автопакет» № 283/МКЦ/2008-840, за
яким останній видано грошові кошти
(кредит) у сумі 15600,00 доларів США для
придбання автотранспортного засобу, зі
сплатою за користування кредитом,
відсотків з розрахунку 14,4% річних, з
кінцевим терміном погашення до 20.02.2015
року. В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
позичальник передала в заставу банку
належний їй автомобіль марки Samand LХ, 2007
року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 -
предмет застави.

Умовами кредитного договору визначено,
що позичальник повертає кредит та
сплачує передбачені договором
відсотки шляхом внесення до 18 числа
щомісячно мінімально необхідного
платежу, який складає 298,17 доларів США
(пп.2.2.1., 2.2.3.). Окремо сторони кредитного
договору домовилися про те, що у разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімально необхідного платежу
по погашенню кредиту, остання сплачує
банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення (пп. 5.1.). Також сторонами
передбачено, що за порушення
позичальником пп.4.3.2. кредитного
договору, остання зобов'язана сплати
банку штраф у розмірі 10% відсотків від
суми кредиту за кожен випадок (пп. 5.2.).

Пунктом 4.3.2. кредитного договору
передбачено, що позичальник
зобов'язана суворо дотримуватися
положень цього договору, а пп. 4.3.17.
визначено, що позичальник в день
укладення кредитного договору
зобов'язана застрахувати предмет
застави по програмі повне «КАСКО» на
весь термін кредитування в страховій
компанії, що входить до переліку
акредитованих банком. У договорі
страхування вигодонабувачем
страхового відшкодування повинен бути
зазначений банк, позичальник має
надати в банк копію договору
страхування (страхового полісу) та
копію документу, що засвідчує сплату
страхового внеску.

Позичальником не надано банку копію
актуального (діючого) договору
страхування страхового полісу) та
копію документу, що засвідчує сплату
чергового страхового внеску, а тому
банком нарахований штраф у розмірі 10%
(десять) відсотків від суми кредиту,
який становить 1560,00 доларів США (в
гривневому еквіваленті 12469,08 грн.).

Позичальник порушує взяті на себе
зобов'язання щодо своєчасності та
розміру платежу, що має наслідком
виникнення заборгованості перед
банком, яка станом на 28.01.2014 року
становить 10991,42 доларів США, (курс НБУ
станом на 27.01.2014р. складає: 1 долару США
еквівалентно 7,993 грн.), що становить -
87854,43 грн., та має наступну структуру: -
заборгованість по кредиту – 6561,95
доларів США, що в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ станом на
27.01.2014 становить – 52449,67 грн.;
заборгованість по відсоткам – 1911,93
доларів США, що в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ станом на
27.01.2014 становить – 15282,06 грн.; пеня за
порушення сплати кредиту – 957,54 доларів
США, що в гривневому еквіваленті по
курсу НБУ станом на 27.01.2014 становить –
7653,62 грн.; штраф за порушення вимог
кредитного договору – 1560,00 доларів США,
що в гривневому еквіваленті по курсу
НБУ станом на 27.01.2014 становить – 12469,08
грн.

15.02.2008 року між позивачем та
громадянином ОСОБА_2 укладено договір
поруки відповідно до умов якого
останній поручився перед банком за
належне виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань, що
витікають із кредитного договору, в
тому числі: повернути до 20.02.2015 року
кредит у сумі 15600,00 доларів США,
сплатити проценти за користування
кредитними коштами із розрахунку 14,4%
процентів річних, сплатити інші
платежі та можливі штрафні санкції.
Поручитель відповідає перед банком у
тому ж об'ємі, що і позичальник.
Поручитель та позичальник
відповідають перед Банком як солідарні
боржники, що означає нічим не
обумовлене і абсолютне право банку
вимагати виконання зобов'язань,
вказаних у цьому договорі, повністю (чи
у будь-якій його частині) як від
позичальника та поручителя разом, так і
від кожного окремо (пп. 1.1., 1.2. договору
поруки).

Крім того, на момент укладення
кредитного договору позичальник та
поручитель перебували у
зареєстрованому шлюбі (зареєстровано
шлюб 18.11.1976 року), останній був
обізнаний та дав згоду на отримання
кредиту, кредитні кошти витрачено в
інтересах сім'ї, які згідно з вимогами
ст. 61 СК України стали об'єктом спільної
сумісної власності подружжя.

Оскільки поручителем добровільно не
виконано взяті на себе зобов'язання,
він повинен відповідати перед банком
разом з позичальником як солідарні
боржники, у тому ж обсязі що і остання.

Банк направив позичальнику та
поручителю вимогу про усунення
порушень та дострокове виконання
зобов'язань за кредитним договором,
однак порушення не усунуто, кошти не
повернуто, а зобов'язання до цього часу
не припинено.

Тому, просить стягнути з відповідача
зазначену суму заборгованості та
судові витрати у розмірі 1000,34 грн.

Представник позивача – за
дорученням ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити в повному
об’ємі та пояснив, що ОСОБА_1 отримала
від позивача кредит у сумі 15600,00 доларів
США для придбання автотранспортного
засобу, зі сплатою за користування
кредитом, відсотків з розрахунку 14,4%
річних, з кінцевим терміном погашення
до 20.02.2015 року. В якості забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором позичальник передала в
заставу банку належний їй автомобіль
марки Samand LХ, 2007 року випуску. Щомісячно
ОСОБА_1 повинна була погашати отриманий
кредит відповідно до встановленого
графіку. ОСОБА_1 проводила виплати по
кредиту, але з 03.03.2012 року припинила
вносити кошти, внаслідок чого почала
виникати заборгованість. Розділом 5
Договору передбачена відповідальність
за порушення умов договору. За 2013 рік
ОСОБА_1 не застрахувала предмет застави
по програмі повне «КАСКО» в страховій
компанії та не надала в банк копію
договору страхування та копію
документу, що засвідчує сплату
страхового внеску, а тому банком
нарахований штраф у розмірі 10%
відсотків від суми кредиту, який
становить 1560,00 доларів США (в
гривневому еквіваленті 12469,08 грн.) 15.02.2008
року між позивачем та громадянином
ОСОБА_2 укладено договір поруки
відповідно до умов якого останній
поручився перед банком за належне
виконання позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають із кредитного
договору. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у
шлюбі, поручитель був обізнаний та дав
згоду на отримання кредиту, кредитні
кошти витрачено в інтересах сім'ї.
Оскільки поручителем добровільно не
виконано взяті на себе зобов'язання,
він повинен відповідати перед банком
разом з позичальником як солідарні
боржники, у тому ж обсязі що і ОСОБА_1
Банк направляв позичальнику та
поручителю вимогу про усунення
порушень та дострокове виконання
зобов'язань за кредитним договором,
однак порушення не усунуто, кошти не
повернуто, а зобов'язання до цього часу
не припинено. Судові витрати
складаються з судового збору 1000 грн. 34
коп. Крім того, зазначив, що банк мав
право на видачу кредиту в іноземній
валюті. Тому, просив стягнути з
відповідачів солідарно заявлену у
позові заборгованість та судові
витрати, які поніс банк при подачі
позову.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з’явилася, хоча була належним чином
повідомлена про час, місце та дату
слухання справи, причини неявки суду
не повідомила, не скористалася правом
надання заперечень проти позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з’явився, хоча був належним чином
повідомлений про час, місце та дату
слухання справи, причини неявки суду
не повідомив, не скористався правом
надання заперечень проти позову.

Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК
України ухвалив про заочний розгляд
справи на підставі наявних в справі
доказів.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та докази в їх сукупності, на підставі
повного, об’єктивного та всебічного
дослідження, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення за
таких підстав:

відповідно до договору «Автопакет» №
283/МКЦ/2008/840 від 15 лютого 2008 року,
укладеного між позивачем та
відповідачкою ОСОБА_1, банк надав
останній у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності кредит в сумі
15600,00 доларів США для придбання
автотранспортного засобу, зі сплатою
за користування кредитом, відсотків з
розрахунку 14,4% річних (що обчислюється
виходячи з 360 днів у році) на залишок
заборгованості (п.1.1 Договору). Кінцевим
терміном погашення кредиту визначена
дата – 20 лютого 2015 року (п.п.1.1.4
Договору).

Відповідно до п.п. 2.2.1. кредитного
договору позичальник повертає кредит
та сплачує банку передбачені цим
договором відсотки безготівковим
перерахуванням або внесенням
готівкових коштів на поточний рахунок
№2001 у порядку, передбаченому п.
2.2.3. цього договору, шляхом сплати суми
мінімально необхідного платежу, розмір
якого складає 298,17 доларів США. Пунктом
2.2.3. кредитного договору передбачено,
що позичальник вносить чергові
мінімальні платежі щомісячно до 18
числа поточного місяця, а банк здійснює
списання з поточного рахунку на
рахунок погашення заборгованості до 20
числа поточного місяця. У випадку, коли
позичальник до 18 числа не вніс
(повністю або частково) суми мінімально
необхідних платежів, внаслідок чого
станом на 20 число поточного місяця не
була погашена поточна заборгованість
позичальника, банк, починаючи з 21 числа
поточного місяця застосовує штрафні
санкції, передбачені п.5.2 Договору. У
разі прострочення позичальником
строку сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
України, що діяла на час виникнення
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Пунктом 4.3.17. визначено, що позичальник
в день укладення кредитного договору
зобов'язана застрахувати предмет
застави в страховій компанії, що
входить до переліку акредитованих
банком. Предмет застави обов’язково
страхується по програмі повне «КАСКО»
на весь термін кредитування. У договорі
страхування вигодонабувачем
страхового відшкодування повинен бути
зазначений банк, позичальник має
надати в банк копію договору
страхування (страхового полісу) та
копію документу, що засвідчує сплату
страхового внеску.

Крім того, 15 лютого 2008 року позивачем в
якості забезпечення зобов»язання
ОСОБА_1 був укладений договір поруки з
ОСОБА_2 Відповідно до п.1.1 даного
договору, останній поручився перед
банком за виконання ОСОБА_1 зобов»язань
за кредитним договором. Як передбачено
п.1.2 договору поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відповідають перед банком як солідарні
боржники.

Відповідно до розрахунків
заборгованості по договору кредиту
№283/МКЦ/2008/840 від 15 лютого 2008 року станом
на 28.01.2014 року сума боргу становить 10991,42
доларів США, (курс НБУ станом на 27.01.2014р.
складає: 1 долару США еквівалентно 7,993
грн.), що становить - 87854,43 грн., та
складається з: заборгованість по
кредиту – 6561,95 доларів США, що в
гривневому еквіваленті по курсу НБУ
станом на 27.01.2014 становить – 52449,67 грн.;
заборгованість по відсоткам – 1911,93
доларів США, що в гривневому
еквіваленті по курсу НБУ станом на
27.01.2014 становить – 15282,06 грн.; пеня за
порушення сплати кредиту – 957,54 доларів
США, що в гривневому еквіваленті по
курсу НБУ станом на 27.01.2014 становить –
7653,62 грн.; штраф за порушення вимог
кредитного договору – 1560,00 доларів США,
що в гривневому еквіваленті по курсу
НБУ станом на 27.01.2014 становить – 12469,08
грн.

Позивачем направлялись письмові
вимоги як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 06.12.2013
року щодо необхідності погасити
заборгованість, які отримані
останніми, відповідно до даних
повідомлень рекомендованих листів. Між
тим, борг за кредитним договором
погашено не було.

Крім того, відповідно до банківської
ліцензії №21, Дозволу №21-2, Додатку до
Дозволу №21-2 ВАТ КБ “Надра” мав право
на здійснення валютних операцій, в т.ч.
видачу кредиту ОСОБА_1 в іноземній
валюті.

Як передбачено ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутись до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень
ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов”язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази надаються сторонами та
іншими особами, що беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред.
що діяла на час виниклих
правовідносин), відповідно до ст. 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Загальні
положення про договір визначені
розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу
України.

Кредитний договір між
сторонами по даній справі про
отримання позичальником кредиту в
іноземній валюті не суперечить
положенням ст. 524 ЦК України та умовам
зазначеного договору від 15 лютого 2008
року, з якими під час укладання
погодилася ОСОБА_1 Відповідно до
положень п.10 постанови Пленуму ВССУ
від 30.03.2012р. №5 “Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин” передбачено,
що згідно зі ст. 99 Конституції України
грошовою одиницею України є гривня.
Вказана стаття визначає правовий
статус гривні, але не встановлює сферу
її обігу, а ст. 192 ЦК передбачено, що
іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.
Пунктом 12 згаданої постанови
передбачено, що у разі, якщо кредит
правомірно наданий в іноземній валюті
та кредитодавець (позивач) просить
стягнути кошти в іноземній валюті, суд
у резолютивній частині рішення
зазначає про стягнення таких коштів
саме в іноземній валюті, що відповідає
вимогам частини 3 ст. 533 ЦК України.

Таким чином, стягнення
заборгованості, в т.ч. відсотків за
користування кредитними коштами може
відбуватись в іноземній валюті з
дотриманням вимог Декрету КМУ “Про
систему валютного регулювання та
валютного контролю” від 19.02.1993р. №15-93.
Що стосується вимоги щодо стягнення з
відповідачів в солідарному порядку
штрафу, то він підлягає стягненню у
розмірі 12469 грн. 08 коп. та пені - у
розмірі 7653 грн. 62 коп., розрахунок яких
проведено у національній валюті –
гривні, оскільки вищезазначені
положення Декрету КМУ не підлягають до
застосування при вирішенні цього
питання.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов’язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України,
якщо договором встановлений обов’язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то у разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась та сплати
належних йому процентів. Також
положеннями ст.1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов”язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов’язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, -
порушенням зобов”язання є його
невиконання чи виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов”язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК
України, - у разі порушення
зобов’язання настають правові
наслідки встановлені договором або
законом. Статтею 546 ЦК Укаїни
встановлено, що виконання
зобов’язання може забезпечуватися
неустойкою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов’язання (ст. 549 ЦК України). Якщо за
порушення зобов”язання встановлено
неустойку, то вона підлягає стягненню у
повному розмірі, незалежно від
відшкодування збитків (ч.1 ст.624ЦК).

Крім того, як зазначено у ст.
554 ЦК України, у разі порушення
боржником зобов”язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як передбачено ст. 625 ч.1 ЦК, -
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов”язання.

За таких обставин, в
судовому засіданні встановлено, що
позивач виконав свої обов’язки та
надав відповідачу кредит в сумі 15600,00
доларів США для придбання
автотранспортного засобу, а
відповідачі, взяті по кредитному
договору та договору поруки, обов’язки
не виконали, суму кредиту у встановлені
строки не повернули, заборгувавши
позивачу за кредитним договором
«Автопакет» 8473,88 доларів США (курс НБУ
станом на 27.01.2014р. складає: 1 долар США
еквівалентно 7,993грн.), що становить
67731грн. 73коп., пеню в розмірі 7653грн. 62коп.
та штраф в розмірі 12469грн. 08коп., а тому
дана заборгованість підлягає
стягненню з відповідачів солідарно.

Також, на підставі ст. 88 ЦПК
України, з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача слід стягнути судові
витрати в сумі 1000 грн. 34 коп. – судовий
збір, що підтверджується меморіальними
ордерами №11 та №12 від 05 лютого 2014 року.

Враховуючи викладене та,
керуючись Конституцією України, ст.ст.
526, 610, 611, 624, 625, 627, 1049, 1050, 1054, 554, 546, 549, 524, 533,
192 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57- 60, 88, 209, 212,
213, 215, 223-226, 217 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства “Комерційний банк “Надра”
заборгованість за кредитним договором
“Автопакет” №283/МКЦ2008-840 від 15.02.2008р. в
розмірі 8473,88 доларів США (курс НБУ
станом на 27.01.2014р. складає: 1 долар США
еквівалентно 7,993грн.), що становить
67731грн. 73коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства “Комерційний банк “Надра”
пеню в розмірі 7653грн. 62коп. та штраф в
розмірі 12469грн. 08коп., а всього 20122грн.
70коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного Акціонерного Товариства
“Комерційний банк “Надра” судові
витрати в розмірі 1000грн. 34коп.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

С.М.
Позарецька