Справа №580/385/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бакланов Р. В.Номер
провадження 22-ц/788/1781/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінімаркет «Еліта»

на ухвалу Лебединського районного суду
Сумської області від 02 вересня 2014 року
про залишення без розгляду позовної
заяви ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінімаркет «Еліта»
про виділ в натурі земельної ділянки із
спільної часткової власності,

та на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 02 вересня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мінімаркет «Еліта» до ОСОБА_4 про
зобов'язання знести самочинні споруди,
звільнити земельну ділянку і
встановити межові знаки,

в с т а
н о в и л а :

27 лютого 2014 року ОСОБА_4 звертався до
ТОВ «Мінімаркет «Еліта» із позовом про
виділ в натурі із спільної часткової
власності 49/100 частин земельної ділянки
по АДРЕСА_1 (а.с.2-4), який ухвалою
Лебединського районного суду Сумської
області від 02 вересня 2014 року залишено
без розгляду (а.с.172).

24 березня 2004 року ТОВ «Мінімаркет
«Еліта» звернулось до нього із
зустрічним позовом (а.с.40).

Вимоги мотивувало тим, що самочинно
прибудоване ОСОБА_4 до першого поверху
нежитлової будівлі по АДРЕСА_1,
нежитлове приміщення площею 9,7 кв.м
порушує права товариства як
співвласника цієї будівлі та
приватизованої у спільну часткову
власність земельної ділянки, а тому
просило зобов'язати відповідача знести
вказану прибудову і звільнити земельну
ділянку для обслуговування належних
ТОВ «Мінімаркет «Еліта» будівель.

Також ТОВ «Мінімаркет «Еліта» просило
зобов'язати відповідача демонтувати
облаштовану ним на цій земельній
ділянці без погодження з товариством
дерев'яну огорожу, та забезпечити
винесення в натурі (на місцевості) меж
викупленої сторонами, згідно з
договором купівлі-продажу від 06 серпня
2013 року №1585, у спільну часткову
власність земельної ділянки,
позначивши її межовими знаками у
визначеному законодавством порядку.

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 02 вересня 2014 року
у задоволенні позову ТОВ «Мінімаркет
«Еліта» відмовлено (а.с.178-179).

В апеляційній скарзі на рішення суду
ТОВ «Мінімаркет «Еліта», посилаючись
на неповноту з'ясування обставин,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог (а.с.202-207).

Вказує, що висновком експертизи
підтверджено, що спірна прибудова і
огорожа порушують права позивача,
оскільки обмежують його доступ до
обслуговування будівель і земельної
ділянки. Доводить, що відповідач
ухиляється від встановлення меж
спірної земельної ділянки в натурі.
Зазначає про порушення судом
процесуального законодавства у зв'язку
з відмовою прийняти заперечення на
зустрічний позов та письмові докази.

В іншій апеляційній скарзі ТОВ
«Мінімаркет «Еліта», посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду
про залишення без розгляду позовної
заяви ОСОБА_4 (а.с.216-217).

Вказує, що висновком судової
експертизи встановлено неможливість
виділу в натурі зі спільної часткової
власності його частини земельної
ділянки, ОСОБА_4 повинен був
відмовитись від позову, а суд - закрити
провадження у справі щодо його
позовних вимог.

Заслухавши представника ТОВ
«Мінімаркет «Еліта», заперечення
представника відповідача, дослідивши
матеріали даної цивільної справи та
інвентаризаційної справи, перевіривши
ухвалу і рішення суду в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга на рішення
суду підлягає частковому задоволенню,
а апеляційна скарга на ухвалу суду -
відхиленню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та убачається з матеріалів
інвентаризаційної справи КП «БТІ
виконавчого комітету Лебединської
міської ради», за договором від 23
листопада 1995 року купівлі-продажу
державного майна при викупі, мале
приватне підприємство «Контакт»
придбало у власність 63/100 частини
(площею 96,75 кв.м) нежитлової споруди,
розташованої по АДРЕСА_1 на земельній
ділянці, яка перебувала у власності
міської ради (а.с.233-234).

Даному покупцю представництвом Фонду
державного майна України в м.Лебедині
та Лебединському районі було видано
відповідне свідоцтво від 07 лютого 1996
року №36 (а.с.235).

На підставі рішення виконавчого
комітету Лебединської міської ради від
20 січня 1999 року №20, це підприємство
отримало свідоцтво від 01 лютого 1999 року
(записане в реєстровій книзі під №7602),
яким змінено розмір часток
співвласників нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 та визначено, що МПП «Контакт»
належить 51/100 частина, а Лебединській
міськраді - 49/100 частин (а.с.238, 239).

МПП «Контакт» в особі директора ОСОБА_4
продало належне йому вказане нерухоме
майно (51/100 частину будівлі) ОСОБА_5
згідно з договором купівлі продажу від
02 лютого 1999 року, посвідченим приватним
нотаріусом Лебединського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №280 (а.с.236).

Згідно з рішенням сесії міської ради
від 11 січня 2002 року «Про продаж об'єктів
міської комунальної власності»,
Лебединської міська рада за договором
купівлі-продажу, посвідченим 10 квітня
2002 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 за
реєстровим №1407, продала Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Мінімаркет «Еліта» інші 49/100 частин
розташованого на землях міської ради
приміщення магазину по АДРЕСА_1
Сумської області, загальна площа якого
становила на той час 196,9 кв.м (а.с.237, 240).

У подальшому частки співвласників дещо
змінились.

Так, у свідоцтвах виконавчого комітету
Лебединської міської ради від 08 липня
2004 року серії САА №980077 і серії САА
№980078, виданих на підставі рішення
цього ж міськвиконкому від 21 квітня 2004
року, вказано, що ТОВ «Мінімаркет
«Еліта» належить на праві колективної
власності 51/100 частина нежилого
приміщення по АДРЕСА_1, а у власності
ОСОБА_5 перебуває 49/100 частин цієї
будівлі (а.с.241, 242).

У свою чергу, ОСОБА_5 належні йому
вищевказані 49/100 частин будівлі
подарував 27 квітня 2007 року ОСОБА_4, що
убачається з договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_6 за реєстровим №1858 (а.с.47, 251).

Співвласники протягом ряду років
неодноразово проводили у вказаній
будівлі перепланування, реконструкції
та добудови, на що отримували
відповідні дозволи і погодження, що
убачається з рішень виконкому
Лебединської міської ради від 17
листопада 2004 року №250 та від 17 червня 2009
року №144 (а.с.244, 248).

Виконком Лебединської міської ради
рішенням від 21 вересня 2011 року №221
присвоїв окрему юридичну адресу
земельній ділянці, на якій розташоване
нежиле приміщення, що належить ОСОБА_4:
АДРЕСА_1 (а.с.254), у зв'язку з чим виконком
за своїм рішенням від 26 жовтня 2011 року
№248 (а.с.255), взамін вищенаведеного
договору дарування від 27 квітня 2007
року, видав ОСОБА_4 новий
правовстановлюючий документ на це
нерухоме майно, як на окремий об'єкт
площею 178,7 кв.м - свідоцтво про право
власності від 26 жовтня 2011 року (а.с.8, 256).

Рішенням від 20 червня 2012 року №132
виконком Лебединської міськради
присвоїв окрему юридичну адресу і
земельній ділянці, на якій розташована
частина нежилого приміщення - магазин,
що належить ТОВ «Мінімаркет «Еліта»:
АДРЕСА_1 (а.с.258), унаслідок чого на
підставі рішення виконкому від 25 липня
2012 року №161 (а.с.259) це товариство взамін
свідоцтва про право власності від 08
липня 2007 року отримало нове свідоцтво
про право власності від 08 серпня 2012
року (а.с.46, 69).

Отже, фактично на даний час ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» є власником
узаконених приміщень першого поверху
цієї будівлі загальною площею 100,30 кв.м
(а.с.53, 253).

В узаконеній власності ОСОБА_4
знаходяться приміщення даної будівлі
загальною площею 178,7 кв.м, а саме: інша
відокремлена реконструйована станом
на лютий 2007 року частина першого
поверху розмірами 2,70 х 3,66 м, що
складається з вхідного коридору з
умивальником, туалетом та сходовою
площадкою, яка веде з першого на
наступні поверхи; весь другий поверх, а
також добудований мансардний третій
поверх (а.с.14, 244-247).

Земельна ділянка комунальної
власності загальною площею 0,0387 га,
кадастровий номер 0:01021:0318, на якій
розташовані належні сторонам нерухомі
будівлі, на підставі рішення сесії
Лебединської міської ради від 31 липня
2012 року, з цільовим призначенням «для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі», була продана
Лебединською міською радою у спільну
часткову власність: ОСОБА_4 - 49/100 частин
і ТОВ «Мінімаркет «Еліта» - 51/100 частина,
згідно з посвідченим приватним
нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим №1985
договором купівлі-продажу від 06 серпня
2013 року (а.с.17, 18, 19-20, 26).

Державна реєстрація цих прав у Реєстрі
речових прав на нерухоме майно
проведена 06 серпня 2013 року за №4781473
(а.с.21).

Вказані факти сторони визнають і не
оспорюють вищезазначені дії та вчинені
іншою стороною правочини, а також
дозволи і рішення компетентних
органів, які спрямовані на набуття і
узаконення права власності на ці
об'єкти нерухомого майна.

Суть спору зводиться до вчинення
ОСОБА_4 окремої прибудови розмірами 6,41
м х 1,98 м, площею 9,70 кв.м, до першого
поверху належної йому частини будівлі,
без погоджень із іншим співвласником -
ТОВ «Мінімаркет «Еліта» (а.с.144).

З висновку Інспекції ДАБК у Сумській
області від 20 вересня 2012 року
вбачається, що ця спірна прибудова до
першого поверху проведена ОСОБА_4 у 2005
році без відповідних дозволів, а саме:
без документа, що посвідчує право на
земельну ділянку, без проектної
документації та без дозволу на
проведення будівельних робіт; відносно
ОСОБА_4 складено протокол про
притягнення до адміністративної
відповідальності та видано припис від
14 вересня 2012 року про усунення
недоліків шляхом виготовлення
проектно-кошторисної документації,
отримання декларації на початок
виконання будівельних робіт, та
введення об'єкту в експлуатацію (а.с.49,
81).

Управління з контролю за використанням
та охороною земель Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області також у вересні 2012 року
проводила перевірку по даному факту,
якою встановило, що як ОСОБА_5, так і ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» у порушення
ст.ст.125, 126 ЗК України використовують у
комерційних цілях земельну ділянку без
відповідних правовстановлюючих
документів (а.с.48), а ОСОБА_5 на ній
самовільно здійснено прибудову до
будівлі, загальною площею 9,70 кв.м, тому
йому видано приписи від 21 вересня 2012
року №180 та №181 про усунення цих
недоліків шляхом виготовлення
правовстановлюючих документів на цю
прибудову, та привести використання
земельної ділянки до вимог чинного
законодавства (а.с.82, 83).

На виконання приписів за замовленням
ОСОБА_4 виготовлена
проектно-кошторисна документація
(а.с.84-118).

14 листопада 2013 року ОСОБА_4 уклав
договір про надання послуг з
технічного нагляду за будівництвом
(а.с.78-80).

З відповіді начальника відділу
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Лебединської
міської ради від 03 грудня 2013 року №69/13
вбачається, що у разі надання письмової
згоди співвласника ТОВ «Мінімаркет
«Еліта» на проведення будівництва
спірного нежитлового приміщення
площею 10,02 кв.м за адресою: АДРЕСА_1,
відділ містобудування та архітектури
готовий повторно розглянути звернення
стосовно видачі містобудівних умов та
обмежень на забудову земельної ділянки
(а.с.120).

Згідно з висновком судової
земельно-технічної експертизи
Сумського відділення Харківського
НДІСЕ від 19 червня 2014 року №488, виділ із
належної сторонам на праві спільної
часткової власності земельної ділянки,
в натурі її 49/100 частин не можливий.

З додатку №5 до вказаного висновку
судової експертизи вбачається, що
самочинна прибудова знаходиться
частково на сусідній земельній ділянці
площею 0,0352 кв.м з кадастровим
№0:01:021:0308 по АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_7 - згідно з договором
купівлі-продажу від 07 жовтня 2003 року
(а.с.53), а частково - на земельній ділянці
Лебединської міської ради; дерев'яна
огорожа довжиною 14,46 м, на демонтажі
якої наполягає представник позивача,
встановлена на земельній ділянці, яка
належить Лебединській міській раді та
розміщена між вказаною самочинною
прибудовою і встановленою без дозволів
спорудою «Н», яка використовується в
якості торгівельного кіоску
підприємцем ОСОБА_3 (а.с.48, 142-155, 267-268).

Відповідно до висновків відділу
архітектури та містобудування при
Лебединському міськвиконкомі та
Лебединського міського відділу
земельних ресурсів, по земельній
ділянці ОСОБА_7 (по АДРЕСА_2) зі сторони
земельної ділянки сторін по справі
органом місцевого самоврядування
встановлено публічний сервітут для
проходу і проїзду транспортними
засобами, ширина якого по «червоній
лінії» з боку вулиці складає 6,00 м (а.с.156,
157).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
усупереч вимог ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України,
позивач не довів порушення його прав
співвласника будівлі та земельної
ділянки наявністю самочинної
прибудови до нежитлової будівлі, а тому
суд вірно не вбачав законних
передбачених ч.4, 7 ст.376 ЦК України
підстав для задоволення позову.

Дійсно, здійснена ОСОБА_4 у 2005 році
усупереч положенням п.1 ст.9 Закону
України «Про архітектурну діяльність»,
ч.2 ст.18 Закону України «Про основи
містобудування», ст.124-126 ЗК України, без
дозволів та погоджень прибудова до
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, а
тому в силу ч.1 ст.376 ЦК України є
самочинним будівництвом.

Однак, ця прибудова вчинена ним до
належної йому ж частини нежитлової
будівлі, не межує із частиною ТОВ
«Мінімаркет «Еліта», не перешкоджає
цьому товариству в обслуговуванні
належної йому частини будівлі і ніяким
іншим чином не впливає на охоронювані
законом права спільної часткової
власності позивача на користування
будівлею магазину.

Крім того, ТОВ «Мінімаркет «Еліта» не
довело того, що на час вказаного
будівництва воно на законних підставах
було користувачем розташованої під
нежитловою будівлею земельної ділянки,
поряд з якою виконана спірна прибудова.

Орган місцевого самоврядування, на
чиїй землі дана прибудова споруджена,
це будівництво не оспорював і на його
знесенні чи перебудові не наполягає,
навпаки за наявності згоди ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» погоджується
узаконити. Суміжний землевласник
ОСОБА_7 також претензій до забудовника
не висловлює.

Купуючи у подальшому земельну ділянку
у спільну часткову власність, ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» також таким чином
фактично висловило згоду з порядком що
склався, розташування на цій ділянці та
поряд з нею будівель і споруд, зокрема
спірної прибудови.

Як убачається з технічних паспортів,
планів, обмінних файлів, додатків і
пояснення до вищеназваного висновку
судової земельно-технічної експертизи
(а.с.52, 60, 249, 267-268) фактична відстань між
спірною самочинною прибудовою та
сусідньою будівлею по АДРЕСА_2 у
м.Лебедин складає 6,44 м і на ній по
червоній лінії маються ворота ширина
яких 3,75 м відповідає вимогам п.3.22, 7.27
ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень», та через які шляхом
наявності публічного сервітуту
забезпечується вільний доступ сторін
по справі до належних їм будівель та
земельної ділянки.

Узгоджується з фактичними обставинами
і нормами чинного законодавства й
висновок місцевого суду про
безпідставність позовних вимог про
забезпечення винесення в натурі (на
місцевості) меж належної сторонам на
праві спільної часткової власності
земельної ділянки та встановлення
межових знаків.

Як убачається з досліджених місцевим
судом матеріалів (а.с.139), при передачі
земельної ділянки у власність сторін
за договором купівлі-продажу була
виготовлена, погоджена і затверджена у
встановленому порядку відповідна
документація із землеустрою, що
узгоджується із положеннями ст.ст.20, 22,
25, 50, 55 Закону України «Про
землеустрій», ст.ст.15, 21, 34 Закону
України «Про державний земельний
кадастр», ст.ст.184, 186, 186-1 ЗК України, та з
Інструкцією про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками»,
затвердженою наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
від 18 травня 2010 року №376, відповідно до
яких зокрема складався кадастровий
план земельної ділянки, матеріали
перенесення меж земельної ділянки в
натуру (на місцевість), акт визначення
меж та приймання-передачі межових
знаків на зберігання.

Відсутні будь-які докази подальшого
звернення ТОВ «Мінімаркет «Еліта» з
цього питання до уповноважених ст.ст.8,
19, 60, 61 Закону України «Про землеустрій»
на організацію землеустрою та
здійснення контролю і нагляду
державних органів, або за захистом цих
прав до суду до юрисдикції якого
відноситься дане питання.

Таким чином, позивачем не доведено
того, що компетентним державним
органом не виносились у натурі (на
місцевості) із встановленням межових
знаків межі земельної ділянки сторін,
що ці знаки знищені чи пошкоджені
відповідачем, або що відповідач
перешкоджає у їх відновленні, тобто не
доведено порушення його прав
землевласника у цій частині, а тому суд
правильно не вбачав визначених ст.ст.106,
107 ЗК України підстав для їх захисту.

ТОВ «Мінімаркет «Еліта» оспорює і
зведення ОСОБА_4 дерев'яної огорожі між
цією прибудовою та розташованою у
глибині двору і належною йому
господарською будівлею «Б».

Відмовляючи у задоволенні цих позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що ця споруда знаходиться на
земельній ділянці, яка перебуває у
власності міської ради, зведення з
дотриманням технічних норм і правил та
не порушує прав позивача.

Однак, такі висновки місцевого суду не
в повній мірі відповідають фактичним
обставинам та ґрунтуються на
неправильному застосуванні норм
матеріального права.

Так, дійсно, по своїй суті спірна
огорожа не є будівлею, а межовою
спорудою, для будівництва якої не
потрібно спеціальних дозволів та
погоджень. Міська рада, на землях якої
вона розташована, проти її існування не
заперечує.

Проте, у вересні 2012 року Служба
наглядово-профілактичного
обслуговування Лебединського району
при управлінні Держтехногенбезпеки у
Сумській області встановила, що
внаслідок спорудження ОСОБА_4
вищеназваної дерев'яної огорожі, у
порушення п.2* додатку 3.1 ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» та
усупереч п.4.1.3 Правил пожежної безпеки
в Україні, відсутній проїзд шириною не
менше 3,5 м, чим створено перешкоди для
доступу пожежних автомобілів до
внутрішньої дворової частини будівель
цього товариства (а.с.50).

Крім того, вказана огорожа споруджена
відповідачем без погодження з ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» та, безумовно,
перешкоджає вільному доступу
транспорту останнього до належної на
праві спільної часткової власності
земельної ділянки та до належної
даному позивачу дворової частини
нежитлової будівлі по АДРЕСА_1.

За таких порушень технічних норм і прав
позивача та враховуючи, що ОСОБА_4
відмовляється від добровільного
демонтажу чи переобладнання цієї
дерев'яної огорожі, рішення суду першої
інстанції у цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, яким відповідача слід (у межах
позовних вимог) відповідно до ст.391 ЦК
України, ст.103 ЗК України зобов'язати її
переобладнати шляхом облаштування у
ній воріт шириною не менше 3,5 м.

Згідно з ч.5 ст.88 ЦПК України при
частковому задоволенні позову і
апеляційної скарги ТОВ «Мінімаркет
«Еліта», з ОСОБА_4 на користь вказаного
товариства слід пропорційно
відшкодувати понесені витрати по
сплаті судового збору за першу та
апеляційну інстанцію, у розмірі (243,60
грн. + 121, 80 грн.) х 1/3 = 121 грн. 80 коп.

За змістом ст.ст.27, 30, п.5 ч.1 ст.207 ЦПК
України позивач має право подати заяву
про залишення позову без розгляду,
причому суд не вправі перевіряти
підстави її подання, оскільки таке
право особи не може обмежуватись.

Оскільки від представника позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_8, яка діяла в межах
наданих повноважень (а.с.30), надійшла
заява про залишення його позову до ТОВ
«Мінімаркет «Еліта» без розгляду,
постановляючи відповідну ухвалу від 02
вересня 2014 року місцевий суд діяв
відповідно до названих положень
процесуального закону.

Передбачені положеннями ст.205 ЦПК
України підстави для закриття
провадження по справі у частині
вирішення даного позову ОСОБА_4
відсутні.

Процесуальні порушення з боку
місцевого суду, про які йдеться в
апеляційній скарзі, в силу ч.3 ст.309 ЦПК
України не призвели до неправильного
вирішення питання залишення позову без
розгляду.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду
першої інстанції є законною і
обґрунтованою, тому підстав для її
зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.88, 303, п.2 ч.1, п.1 ч.2 ст.307,
п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.ст.312, 314-316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мінімаркет «Еліта» на ухвалу
Лебединського районного суду Сумської
області від 02 вересня 2014 року
відхилити, а вказану ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Мінімаркет «Еліта» на рішення
Лебединського районного суду Сумської
області від 02 вересня 2014 року
задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 02 вересня 2014 року
в частині вирішення позовних вимог про
знесення огорожі скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення про часткове
задоволення цих позовних вимог.

Зобов'язати ОСОБА_4 обладнати воротами
шириною не менше 3,5 м облаштовану ним на
земельній ділянці Лебединської
міської ради дерев'яну огорожу, яка
знаходиться між самочинно зведеною ним
прибудовою до нежитлової будівлі та
підсобним приміщенням «Н»,
розташованими по АДРЕСА_1.

В іншій частині вирішених позовних
вимог це рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мінімаркет «Еліта»
121 грн. 80 коп. у відшкодування судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -