Справа №345/3839/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2014 р.

м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Якиміва
Р.В.

секретаря Рибчук Ю.М.

за участі представників позивачки
ОСОБА_1,ОСОБА_2

представників відповідачки
ОСОБА_3,ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Калуші
справу за заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
визнання права власності на ? житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, суд-

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з даним
позовом мотивуючи його тим,що з червня
місяця 1990 року вона з чоловіком та
дочкою перейшли проживати до її тітки
ОСОБА_6 в АДРЕСА_1.З метою взяття дозволу
для будівництва нового житлового
будинку було проведено заміну голови
колгоспного двору з ОСОБА_6 на
неї.Рішенням виконавчого комітету
Копанківської сільської ради №36 від
24.08.1990 року їй було надано право на
перебудову житлового будинку у
вищевказаному домоволодінні.З 1991 р. по
1992 р. було збудовано фундамент.В 1998 р.
вони з чоловіком розлучились та
перейшла проживати в інше місце.У 2014 р.
вона дізналась ,що рішенням Калуського
міськрайонного суду від 06.03.2008 р. її
позбавлено права на проживання в
даному житловому будинку за позовом
ОСОБА_6 ,посилаючись на те ,що вона
являється одноособовим власником
житлового будинку в АДРЕСА_1 .З даним
твердженням неможу
погодитись,оскільки із Свідоцтва про
право власності на житловий будинок
від 21.11.1990 року вбачається,що він
належить членам колгоспного двору
,головою якого є ОСОБА_6.Як вбачається
із виписки з погосподарської книги
господарства ОСОБА_6 за 1986 -1990 р.р. у
господарсві проживали ОСОБА_6- голова
двору,ОСОБА_5,ОСОБА_7,ОСОБА_4. В 1990 р.
головою двору замість ОСОБА_6 стала
позивачка - ОСОБА_5.На підставі
наведеного вважає,що оскільки вона
станом на 15.04.1991 р. проживала у
вищевказаному господарстві ,яке
відносилось до колгоспного двору,то
має рівну частку власності з іншими
членами колгоспного двору ,а саме в
розмірі ? частину будинковолодіння у
зв'язку з чим звернулась із позовом до
суду.

В судовому засіданні представники
позивачки позов ОСОБА_5 підтримали ,
представник позивачки ОСОБА_1 суду
пояснив,що відповідно до Постанови
Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 р. «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» -
спори щодо майна колишнього
колгоспного двору ,яке було придбане до
15.04.1991 року ,мають вирішуватись за
нормами ,що регулюють власність цього
двору:право власності на майно ,яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування ,мають члени двору ,котрі до 15
квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні .Розмір частки
члена двору визначається виходячи з
рівності часток всіх його
членів,включаючи неповнолітніх та
непрацездатних, а тому,оскільки ОСОБА_5
станом на 15.04.1991 р. проживала у
вищевказаному господарстві ,яке
відносилось до колгоспного двору,то
має право на частку власності разом з
іншими членами колгоспного двору ,
просить позов задоволити в повному
обсязі та визнати за нею право
власності на ? частину
будинковолодіння,

Представник відповідачки ОСОБА_4
позову не визнала та пояснила суду,що
позивачка не проживає в господарстві
по АДРЕСА_1 з 1998 року. В будівництво
нового житлового будинку коштів не
вкладала ,а тому не може претендувати
на визнання права власності на частку в
майні.Просить відмовити у задоволенні
позову.

Представник відповідачки ОСОБА_3
позову не визнала та просить відмовити
у його задоволенні,мотивуючи тим,що
позивачка припинила проживати АДРЕСА_1
з 1998 року,а тому не має права на частку в
майні,оскільки жодних коштів у
будівництво нового житлового будинку
не вкладала, будучи працездатною,не
брала участі своєю працею і коштами у
веденні спільного господарства двору,
а сам факт проживання не може бути
підставою для визнання права власності
на частку у нерухомому майні .

Суд, заслухавши пояснення
сторін,свідків ,вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає до
задоволення із наступних підстав:

Згідно рішення виконавчого комітету
Копанківської сільської ради №36 від
24.08.1990 року ОСОБА_5 було надано право на
перебудову житлового будинку у (а.с.6) .

Як вбачається із Свідоцтва про право
власності на житловий будинок від
21.11.1990 року він належить членам
колгоспного двору ,головою якого є
ОСОБА_6 (а.с.10).

Відповідно до довідки Копанківської
сільської ради від 02.09.1998 року ОСОБА_5
являється головою колгоспного двору
(а.с. 11).

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 06.03.2008 р. позивачку ОСОБА_5
позбавлено права на проживання в
житловому будинку по АДРЕСА_1 за
позовом ОСОБА_6 ,оскільки вона не
проживає в ньому більше 6-ти місяців
(а.с.9).

Рішенням колегії суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 27.10.2014
року вищевказане рішення Калуського
міськрайонного суду від 06.03.2008 р.
скасовано та ухвалено нове
рішення,яким у задоволенні позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про втрату права на
житло відмовлено з тих підстав,що
оскільки не змінювався правовий статус
господарства після припинення
колгоспного двору то це виключає
можливість позбавлення ОСОБА_5 права на
житло (а.с.39-40).

Як пояснили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивачка
ОСОБА_5 не проживає в господарстві по
АДРЕСА_1 з 1998 року та в будівництво
нового житлового будинку коштів не
вкладала,за господарством не
доглядала.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності,якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою,а також у разі втрати ним
документа,який засвідчує його право
власності.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №20
від 22.12.1995 р. «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» - спори щодо майна
колишнього колгоспного двору ,яке було
придбане до 15.04.1991 року ,мають
вирішуватись за нормами ,що регулюють
власність цього двору:право власності
на майно ,яке належало колгоспному
двору і збереглося після припинення
його існування ,мають члени двору
,котрі до 15 квітня 1991 року не втратили
права на частку в його майні .Розмір
частки члена двору визначається
виходячи з рівності часток всіх його
членів,включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

Згідност.120 ЦК (в редакції 1963 року)
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Як вбачається із виписки з
погосподарської книги господарства
ОСОБА_6 за 1986 -1990 р.р. у господарсві
проживали ОСОБА_6- голова
двору,ОСОБА_5,ОСОБА_7,ОСОБА_4. В 1990 р.
головою двору замість ОСОБА_6 стала
позивачка - ОСОБА_5 (а.с.12)

Згідно копії технічного паспорту
обєктами будинковолодіння з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 є
:житловий будинок під літерою
(А),житловий будинок під літерою (Б),
сарай під літерою (В), стайня під
літерою (Г), сарай під літерою (Д),
вбиральня під літерою (Е), сарай під
літерою (Є), криниця під №1,ворота під №2
(а.с.25-30).

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивачку до 15 квітня
1991 року не позбавлено права на частку в
майні колгоспного двору, правовий
статус господарства після припинення
колгоспного двору не змінювався ,і тому
вона має право на рівну частку
власності з іншими членами колгоспного
двору в усьму майні колгоспного двору
та позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного ст.ст.16,392 ЦК
України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_5 на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Калуський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення , апеляційної
скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції .Особи, які брали
участь у справі , але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення в цей же
термін з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: