Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Касьяна
О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Енергетична
компанія «Чернівціобленерго» в особі
Вижницького району електричних мереж
до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,
завданих порушенням Правил
користування електричною енергією для
населення

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 28 січня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 3 квітня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Енергетична компанія
«Чернівціобленерго» в особі
Вижницького району електричних мереж
(далі - ПАТ «ЕКЧернівціобленерго»)
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3
про відшкодування вартості
необлікованої електричної енергії
внаслідок порушення правил
користування електроенергією.

Вимоги обґрунтовано тим, що під час
перевірки дотримання Правил
користування електричною енергією для
населення (далі - ПКЕЕН) за адресою:
АДРЕСА_1 було виявлено самовільне
підключення відповідача до
електричної мережі
енергопостачальника після
відключення, відсутність пломби з
відбитком тавра РЕС на клемній кришці
електролічильника, про що складено акт
від 6 вересня 2012 року. Вартість
необлікованої електричної енергії
складає 14 991, 51 грн.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 28
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 3 квітня 2014
року, позов задоволено. Стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ЕКЧернівціобленерго» 14 991, 51 грн
вартості необлікованої електричної
енергії. Вирішено питання про судові
витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення та ухвалити нове про
відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення. Для встановлення у судовому
засіданні указаних фактів
досліджуються показання свідків,
письмові та речові докази, висновки
експертів (ст. 179 ЦПК України).

Виходячи з принципу процесуальної
рівності сторін та враховуючи
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається,
суд повинен всебічно і повно з'ясувати
усі обставини, що складають предмет
доказування, дослідити кожен доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК
України), окремо та всі докази у їх
сукупності у порядку, передбаченому ст.
ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, що
відображається у судовому рішенні.
Відхилення того чи іншого доказу,
перевагу одного доказу над іншим має
бути мотивованим.

На суд апеляційної інстанції такі
обов'язки покладаються в силу
ст. 303 ЦПК України.

У справі встановлено, що під час
перевірки дотримання ПКЕЕН було
виявлено самовільне підключення
відповідача до електричної мережі
енергопостачальника після
відключення, відсутність пломби з
відбитком тавра РЕС на клемній кришці
електролічильника, про що складено акт
№ 120020 від 6 вересня 2012 року.

У протоколі комісії з розгляду акта про
порушення ПКЕЕН № 120020 від 13 вересня 2012
року № 96 зазначено про те, що за
указаною адресою відсутня точка обліку
електричної енергії у базі Вижницького
РЕМ, технічні умови на
електропостачання даного об'єкта та
дозвіл на його підключення не
видавалися, вказано про причетність
відповідача до порушення ПКЕЕН.

В акті зазначено, що порушення
встановлено у житловому будинку,
відповідач пояснював, що працівники
позивача були у нежитловій будівлі.
Суди в оскаржуваних судових рішеннях
зазначили, що порушення встановлено
після відключення, але не
конкретизували де ж саме встановлено
порушення, за якою адресою і чому
відповідач не є споживачем
електроенергії, коли було проведено
відключення електроенергії

Однією з підстав відповідальності
споживача електроенергії за п. 48 ПКЕЕН,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 26 липня 1999 року
№ 1357, є розкрадання електричної
енергії у разі самовільного
підключення до електромереж і
споживання електричної енергії без
приладів обліку.

Порядок визначення обсягу та
вартості електричної енергії, не
облікованої внаслідок порушення
споживачами ПКЕЕН, встановлено
Методикою, затвердженою постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України від 4 травня
2006 № 562.

Згідно підпункту 5 пункту 3.1 Методики
самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника або іншого
споживача (власника мереж) з порушенням
схеми обліку є підставою для
застосування положень Методики.

Розрахунок вартості необлікованої
електричної енергії згідно
п. 3.3. Методики здійснюється за
добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії; за
тарифами (цінами) для населення, що
діяли в період, за який розраховується
розмір вартості необлікованої
електричної енергії; та за кількістю
днів (розрахунковий період).

У разі самовільного підключення
споживачем електроустановок,
струмоприймачів або проводів до
електричних мереж
енергопостачальника - розрахунковий
період визначається із дня набуття
споживачем права власності на
електроустановку чи права
користування електроустановкою або
із дня здійснення останньої
технічної перевірки електричної
мережі, до якої було здійснене
самовільне підключення, але не більше
сумарної кількості днів за дванадцять
календарних місяців, що передували дню
виявлення порушення, та до дня усунення
порушення (підпункт «б» п. 3.3. Методики).

Визначивши період нарахування
вартості необлікованої електричної
енергії за дванадцять календарних
місяців, що передували дню виявлення
порушення, суд не звернули уваги на
наведені положення та не встановили
час, із якого ОСОБА_3 набув права
власності на електроустановку, за
допомогою якої здійснено самовільне
підключення об'єкта до електромережі. У
своїх запереченнях на позов та в
апеляційній скарзі відповідач
зазначав про те, що він придбав
електродріт 5 вересня 2012 року та цього
дня встановив у приміщенні облікований
електролічильник, який раніше
відключив із приміщення свого
житлового будинку.

Указані обставини судами не оцінені та
не спростовані.

Крім того, в оскаржуваних судових
рішеннях не наведено мотивів на
спростування доводів ОСОБА_3 про те, що
в акті про порушення ним ПКЕЕН та схемі
електропостачання не вказано місце
підключення до електричної мережі
енергопостачальника, що з урахуванням
ч. 6 п. 3.1. Методики
унеможливлює застосування її положень
для визначення обсягу та вартості
необлікованої електричної енергії.

Враховуючи те, що внаслідок порушення
судами норм процесуального права не
встановлені обставини, які мають
значення для правильного вирішення
справи, оскаржувані судові рішення
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених ст. 338 ЦПК України, із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 28 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 3 квітня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко