РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Харків

Московський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової
О.О.,

за участю секретаря Борисенко
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, яким просить визнати
недійсним розділ 6 договору кредиту від
04.04.2008р. № 839/3/27/38/8-256, укладеного між
ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк».

Обґрунтовуючи доводи позову зазначає,
що 04.04.2008р. між АКБСР «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений
кредитний договір та останньому баком
наданий кредит. Розділом 6 кредитного
договору передбачено, що в разі
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів сторони, керуючись ЗУ «Про
третейські суди» домовляються про те,
що спір розглядається одноособово
третейським суддею Ярошовцем В.М.
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків. У
випадку неможливості розгляду спору
вказаним третейським суддею спір
розглядається третейським суддею
Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку
черговості. У разі, якщо спір не може
бути розглянутий визначеними в даному
пункті суддями, суддя призначається
головою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків.
Позивач вважає розділ 6 кредитного
договору таким, що суперечить чинному
законодавству, а саме, між сторонами не
існувало спору на моменти укладання
третейської угоди, третейська угода
укладено без додержання встановлення
форми до неї, не відповідає правилам
ст. 628 ЦК України, при підписанні
кредитного договору при наявності
третейського застереження, позивачу на
надано Регламенту постійно діючого
третейського суду, не роз'яснено зміст
угодо тощо. Отже, відповідачем не
виконані вимоги ЗУ «Про третейські
суди», у зв'язку з чим порушено право
позивача та ЗУ «Про захист прав
споживачів».

Представник позивача підтримав вимоги
позову і викладені в ньому обставини,
просить позов задовольнити.

Представник відповідача з вимогами
позову не погодився повністю, надавши
письмові заперечення.

Суд, вивчивши доводи позивача,
заперечення відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
вважає позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню, виходячи із
наступного.

Відповідно до правил ст.. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, встановлено, що 04.04.2008р. між АКБСР
«Укрсоцбанк», правонаступником якого є
ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений
кредитний договорі № 839/3/27/38/8-256, на
умовах якого останньому наданий кредит
в розмірі 50000 доларів США.

Розділом 6 кредитного договору
передбачено, що в разі неможливості
вирішення спору шляхом переговорів
сторони, керуючись ЗУ «Про третейські
суди» домовляються про те, що спір
розглядається одноособово
третейським суддею Ярошовцем В.М.
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків. У
випадку неможливості розгляду спору
вказаним третейським суддею спір
розглядається третейським суддею
Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку
черговості. У разі, якщо спір не може
бути розглянутий визначеними в даному
пункті суддями, суддя призначається
головою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків.

Статтею 55 ЗУ «Про банки та банківську
діяльність» передбачено, що відносини
між банком та клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами НБУ та
угодами між клієнтом та банком.

Відповідно до загальних положень про
договір Розділу ІІ глави 52 ст.ст. 626-629 ЦК
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту,вимог розумності та
справедливості.

Зміст договору становить умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Як вбачається із кредитного договору
від 04.04.2008р. позивач був ознайомленим з
умовами договору, під чим особисто
підписався.

В тому числі, як вбачається, сторони
дійшли згоди про те, що у разі
неможливості вирішення спору між
сторонами шляхом переговорів, спір
передається на розгляд Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків.

Про те, що волевиявлення позивача не
було вільним, не усвідомленим щодо умов
договору при його підписанні тощо,
судом не встановлено. Не містять таких
доказів і матеріали справи.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК
України сторони мають право передати
спір на розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.. 5 ЗУ «Про третейські
суди» юридичні та/або фізичні особи
мають право передати на розгляд
третейського суду будь-який спір, який
виникає з цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Частина 2 ст. 1 ЗУ «Про третейські суди»
зазначає, що до третейського суду за
угодою сторін може бути переданий
будь-який спір, що виникає з цивільних
та господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом.

У ст.. 6 ЗУ «Про третейські суди»
визначений вичерпний перелік справ,
які не підлягають розгляду
третейськими судами.

Далі, третейська угода - це угода сторін
про передачу спору на вирішення
третейським судом. Третейська угода є
недійсною у разі недодержання правил,
передбачених ст. 12 ЗУ «Про третейські
суди» (ст..2 Закону).

Третейська угода, як визначено у ч. 1 ст.
12 ЗУ «Про третейські суди» може бути
укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті або
у вигляді окремої письмової угоди.
Третейська угода укладається у
письмовій формі. Третейська угода
вважається укладеною, якщо вона
підписана сторонами чи укладена шляхом
обміну листами, повідомленнями по
телетайпу, телеграфу або з
використанням засобів електронного чи
іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію
такої угоди або шляхом направлення
відзиву на позов, в якому одна із
стороні підтверджує наявність угоди, а
інша сторона проти цього не заперечує.
Третейська угода має містити відомості
про найменування сторін та їх
місцезнаходження, предмет спору, місце
та дату укладання угоди.

Так, у п.6.1, 6.2 кредитного договору
міститься третейська угода у вигляді
третейського застереження, яка
передбачає розгляд спорів у постійно
діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків і
підписанням кредитного договору
сторони надали згоду на такий порядок
розгляду призначення третейського
суду у разі спору, що може виникнути між
сторонами договору у зв'язку з його
виконанням.

Із змісту третейського застереження в
розділу 6 кредитного договору від
04.04.2008р. вбачається, що банк і позивач на
стадії укладання договору включили до
нього умову про розгляд спору в
третейському суді, тобто обрали спосіб
захисту своїх прав та інтересів у
відповідності до положень ст.. 16 ЦК
України.

Отже, вищезазначені норми Закону не
містять заборони на укладання
третейської угоди у вигляді
третейського застереження в договорі,
тому суд вважає, що дії сторін при
укладанні кредитного договорі,
зокрема, розділу 6, дотримувались
правилам та формі, встановленими ст.. 12
ЗУ «Про третейські суди».

Далі, позивач зазначає, що не
згодний з розглядом справи щодо
стягнення заборгованості за кредитним
договором у третейському суді.

ЗУ «Про третейські суди»
передбачає лише право, а не обов'язок
сторін на звернення до третейського
суду.

Більш того, як встановлено, на
сьогоднішній час спору між сторонами у
зв'язку із виконанням умов кредитного
договору, не виникло і позивач при
укладанні й підписанні кредитного
договору надав згоду на такий порядок
розгляду у третейського суду у разі
спору, що може виникнути між сторонами
договору у зв'язку з його виконанням.

Ненадання позичальнику при
укладанні кредитного договору
регламенту Постійно діючого
третейського суду, на думку суду, не є
підставою для визнання розділу 6
кредитного договору недійсним.

Знаходження третейського суду у
м. Києві не є підставою вважати
порушенням прав позивача щодо захисту
своїх інтересів тощо.

Таким чином, аналізуючи
вищевикладене суд прийшов до висновку,
що з боку позивача не доведено факту
недодержання в момент вчинення
правочину сторонами вимог, що
встановлені ст. 203 ЦК України, а доводи в
обгрнутування вимог позову є
безпідставними та непереконливими.

Далі, у відповідності до правил
ст..ст. 256-258 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність у п'ять років
застосовується до вимог про визнання
недійсним правочину.

Кредитний договір укладений 04.04.2008р.,
позивач до банку з відповідними
вимогами, претензіями тощо щодо
підписання кредитного договору в
частині розділу 6, не звертався, між тим
з позовом звернувся до суду 05.06.2014р.,
тобто з порушенням строків позовної
давності.

На підставі викладеного, Керуючись
ст.ст.10,11,27,60,209,212-215,218, ЦПК України, ст.ст.
16, 203, 215, 626, 628, 629 ЦК України, ЗУ «Про
третейські суди», суд, -

в и
р і ш и в:

В задоволені вимог позову
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного суду через Московський
районний суд м. Харкова, шляхом подачі
протягом десяти днів з дня оголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя