Справа № 640/7277/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

Київський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючої судді Нев'ядомського
Д.В.,

при секретарі
Ю.С.Косаригіної

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому із
врахуванням поданих уточнень просив
суд визнати за ним право власності на
69/100 частин реконструйованої квартири
АДРЕСА_1 аза відповідачем ОСОБА_2
визнати право власності на 31/100
вказаної квартири.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що між ним та
відповідачем був укладений договір
доручення, відповідно до якого він
зобов'язувався організувати роботи із
реконструкції та ремонту належної
ОСОБА_2 спірної квартири. На виконання
даного договору ним було організовано
відповідні роботи, внаслідок яких
суттєво збільшилась вартість квартири.
В той же час, відповідач відмовилась
оплатити позивачеві проведені роботи,
через що останній просить суд визнати
за ним право власності на частину
реконструйованої квартири.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та просив його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4, її представник, а
також представник відповідача ОСОБА_5
позов також визнали у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
письмові докази у справі, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню виходячи із наступного:

Судом встановлено, що 03 квітня 2012 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений
договір доручення, на підтвердження
укладення якого останньою було видано
нотаріально посвідчену довіреність
від 03.04.2012, реєстровий номер 531.
Предметом вищевказаного договору
доручення була організація Позивачем
робіт із реконструкції та ремонту
належної Відповідачу ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1. У судовому засіданні було
встановлено, що під реконструкцією
сторони мали на увазі облаштування
перекрить (заміна старих дерев'яних на
нові залізобетонні), будівництво
лоджії та ремонт існуючого балкону,
заміна горищних балок та кровлі,
проведення внутрішніх ремонтних робіт,
ремонт фасаду будинку, реконструкція
системи газопостачання квартири
(облаштування автономного опалення), а
також отримання відповідної проектної
і дозвільної документації. На
виконання вищевказаного договору
доручення ОСОБА_1 протягом 2012-2014 років
було розроблено проектно-технічну
документацію (робочий проект
реконструкції системи газопостачання
квартири), отримано дозвільну
документацію на облаштування
автономного опалення, виконано
монтажні роботи з реконструкції
системи газопостачання і проведено
приймання в експлуатацію автономного
опалення. Крім того, на виконання
вищевказаного договору доручення
ОСОБА_1 16.04.2012 був укладений договір із
ОСОБА_6 на виконання відповідних робіт
із реконструкції та ремонту належної
ОСОБА_2 квартири. У період з 2012 по 2014
роки в рамках даного договору
позивачем було організовано
проведення та оплачено ряд ремонтних
робіт, що підтверджується актом
приймання-передачі виконаних робіт від
25.03.2014. Зокрема, було виконано
облаштування нового залізобетонного
перекриття підлоги, облаштування
нового залізобетонного перекриття
стелі, проведення робіт із посилення
віконних пройомів, прибудова лоджії,
ремонт аварійного балкону зі сторони
АДРЕСА_1, заміни балок на горищі,
проведення робіт із облаштування
(заміни) кровлі, здійснення ремонтних
робіт фасаду та водостічної системи
будинку зі сторони АДРЕСА_1. Вартість
вищевказаних виконаних робіт
становила 555064,00 (п'ятсот п'ятдесят п'ять
тисяч шістдесят чотири гривні 00
копійок) гривень, з яких вартість
матеріалів становила 262900,00 гривень, а
вартість робіт становила 292164,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1001 ЦК України
за договором доручення одна сторона
(повірений) зобов'язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки довірителя.

Статтею 41 Конституції України
встановлено, що кожен має право
володіти, користуватись і
розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Судом встановлено, що внаслідок
проведених позивачем робіт значно
збільшилась загальна площа спірної
квартири: з 85,8 кв.м. до 198,1 кв.м., що
підтверджується даними технічних
паспортів від 16.09.2011 та 24.02.2014. Крім того,
судом встановлено, що внаслідок
проведеної реконструкції суттєво
збільшилась вартість спірної квартири:
відповідно до договорів
купівлі-продажу від 13.10.2011 та 18.11.2011
ОСОБА_4 придбала належну їй квартиру за
788000,00 гривень, а відповідно до наданого
позивачем висновку про вартість майна
№ 01/31-07/2014 від 17.04.2014 вартість спірної
квартири становить 2505433,00 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4
підтвердила факт укладення із ОСОБА_1
договору доручення, а також обсяги
виконаних ним робіт та їх вартість.
Крім того, вона погодилась із доводами
позивача про те, що внаслідок виконаних
робіт значно збільшилась площа її
квартири і її вартість, а також не
заперечувала проти визнання за ОСОБА_1
права власності на 69/100 частин
реконструйованої квартири.

Відповідно до наданого позивачем
технічного паспорту реконструйована
квартира АДРЕСА_1 після реконструкції
складається із шести кімнат
(приміщення № 6, 8, 14, 15, 17, 20) загальною
житловою площею 77,7 м2, кухні-їдальні
(приміщення № 3) площею 50,0 м2, трьох
вбиралень (приміщення № 5, 13, 16), двох
коридорів (приміщення № 1, 11), трьох
комор (приміщення № 2, 9, 10), трьох
вбудованих шаф (приміщення № 7, 18, 19),
гардеробної (приміщення № 12) та веранди
(приміщення № 4).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

З огляду на те, що вартість спірної
квартири значно збільшилась за рахунок
робіт, проведених позивачем, суд вважає
за можливим визнати за ним право
власності на частину реконструйованої
квартири, а саме 69/100 частин квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 198,1 м2.
Враховуючи частку вартості у праві
власності на дану квартиру ОСОБА_2 за
нею має бути визнано право власності на
31/100 частини квартири.

Крім того, судом встановлено, що у
порядку забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за договором
доручення від 03.04.2012 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 03.04.2012 було укладено договір
поруки, за яким останній поручився
переді мною за виконання ОСОБА_2
вищевказаних зобов'язань. Відповідно
до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. З огляду
на це, суд вважає за можливим стягнути
судові витрати по справі на користь
позивача солідарно з відповідачів.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 16, 321, 328, 331, 392, 554, 1001 ЦК України,
керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 32, 60, 88, 107,
109, 118 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
69/100 частин шестикімнатної житлової
квартири АДРЕСА_1;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
31/100 частину шестикімнатної житлової
квартири АДРЕСА_1;

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 3654,00 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири гривні 00
копійок) гривень, як відшкодування
витрат з оплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Київський районний суд м. Харкова
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

.

Суддя
Д.В. Нев'ядомський