Справа № 305/1738/14-ц
Провадження по справі 2/305/884/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року. Рахівський районний
суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Рахів
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства ОСОБА_1
"ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"ПриватБанк" звернулося в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 10.08.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 500 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 22.8%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Щодо зміни кредитного
ліміту ОСОБА_1 керується п.3.2, п. 3.3 Умов
та Правил надання банківських послуг,
де зазначено, що клієнт дає свою згоду,
що кредитний ліміт встановлюється за
рішенням банку і клієнт дає право
банку в будь-який момент змінити
(зменшити або збільшити) кредитний
ліміт. Відповідач підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
"Умовами та правилами надання
банківських послуг", "Правилами
користування платіжною карткою" та
"Тарифами Банку", що підтверджується
підписом у заяві. ПАТ КБ "ПриватБанк"
свої зобов'язання за даним договором
виконав у повному обсязі, а саме надав
відповідачу кредит у розмірі,
встановленому договором. Згідно умов
договору відповідач зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку встановлених
кредитним договором. У порушення умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав, у зв'язку з чим станом на 30.06.2014
року має заборгованість в сумі 5753.89
гривень, яка складається з наступного:
3221.23 гривень - заборгованість за
кредитом; 1569.63 гривень - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
450.94 гривень - заборгованість з пені та
комісії за користування кредитом, 250
гривень - штраф (фіксована частина), 262.09
гривень - штраф (процентна складова). На
підставі наведеного просять стягнути з
відповідача, в їхню користь
заборгованість за кредитним договором
б/н від 10.08.2007 року в сумі 5753.89 гривень та
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не
з'явився, однак їх представник - ОСОБА_3
надіслав заяву, в якій просив
розглянути справу без участі
представника ПриватБанку. Позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи, у випадку неявки відповідача.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився. Однак, 15.10.2014 року, через
канцелярію суду, подав заперечення
проти позову. В даному запереченні,
відповідач позовні вимоги не визнає.
Вважає їх необґрунтованими та
безпідставними виходячи з наступних
правових підстав. Вважає, що позивачем
подано позовну заяву із порушенням
строку позовної давності. Який
становить три роки, так як кредитний
договір був укладений 10.08.2007 року. Окрім
того, вважає, що позивачем пропущено і
строк спеціальної позовної давності
встановлений п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України (1
рік) про стягнення з нього неустойки
(штрафу, пені) на загальну суму 512.09
гривень. Так, останній платіж за
кредитним договором б/н від 10.08.2007 року
ним було внесено 02.04.2013 року, що
стверджується розрахунком
заборгованості, який міститься у
матеріалах справи. Оскільки у
кредитному договорі б/н від 10.08.2007 року,
не зазначено строк його виконання, а
ПАТ КБ «ПриватБанк» не звертався до
нього з письмовою вимогою про сплату
заборгованості за кредитним договором,
то початком перебігу позовної давності
про стягнення з нього неустойки
(штрафу, пені) слід рахувати - 02.04.2013
року, дату останнього внесення ним
платежу за кредитним договором.
Враховуючи те, що позивач звернувся до
суду 19.08.2014 року, що стверджується
вхідним штампом Рахівського районного
суду, вважає, що останній пропустив
строк позовної давності про стягнення
з нього неустойки (штрафу, пені). На
підставі наведеного просив
застосувати строк позовної
давності.          Ухвалити рішення,
яким у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства ОСОБА_1 банк
«ПриватБанк» до нього, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості у розмірі
5753.89 гривень за кредитним договором №
б/н від 10.08.2007 року – відмовити у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності. Справу розглянути без його
участі.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши їх доказами, взявши до
уваги заперечення відповідача суд
прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, а позичальник зобов’язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов’язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що між відповідачем,
ОСОБА_2 та ПАТ КБ “Приватбанк”, був
укладений кредитний договір б/н від
10.08.2007 року, за умовами якого відповідач
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 22.8% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов’язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Позивач посилається на те, що
відповідач ОСОБА_2 порушив умови
кредитного договору б/н від 10.08.2007 року
та допустив заборгованість, яка станом
на 30.06.2014 року, становить 5753.89 гривень, а
саме: 3221.23 гривень - заборгованість за
кредитом; 1569.63 - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
450.94 гривень - заборгованість з пені та
комісії за користування кредитом, 512.09
гривень - заборгованість по судовим
штрафам.

Поряд з цим, відповідач у запереченні
проти позову просив застосувати до
позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк"
наслідки спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У частині 5 даної статті йдеться про те,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у
ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Повернення заборгованості за
кредитним договором включає в себе
зобов'язання позичальника здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, визначені графіком повернення
кредиту та щомісячно сплачувати
проценти за користування кредитом, а
також встановлено відповідальність за
порушення графіку повернення кредиту
та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору встановлені
окремі самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожен черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Судом встановлено, що у кредитному
договорі б/н від 10.08.2007 року, не
зазначено кінцевий строк його
виконання.

Відсутні у матеріалах справи і докази
того, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звертався
до відповідача з письмовою вимогою
про сплату заборгованості за кредитним
договором.

Таким чином, початок перебігу позовної
давності для стягнення нарахованих
платежів утвореної відповідачем
заборгованості необхідно обчислювати
з моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником кожного із цих
зобов'язань.

ОСОБА_2 правова позиція викладена в
правовому висновку ВСУ у справі № 6-116
цс 13 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Правова позиція
ВСУ вказує, що відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. Перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами, від дня,
коли відбулося це порушення.

З розрахунку заборгованості, який
міститься у матеріалах справи слідує,
що перша прострочка по сплаті платежів
по кредитному договорі б/н від 10.08.2007
року у відповідача ОСОБА_2 розпочалася
25.02.2010 року, коли останній допустив
заборгованість за кредитом в сумі 3809.84
гривень та заборгованість по процентам
в сумі 3.81 гривень. З цієї дати і до
моменту звернення позивача з позовом
до суду, ОСОБА_2 належним чином не
виконував умови кредитного договору
б/н від 10.08.2007 року.

На підставі наведеного суд констатує,
що позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" про
порушення свого права, мав дізнатися ще
25.02.2010 року, тобто з цього часу позивач
мав право, в межах трирічного строку
позовної давності, звернутися до суду з
позовом про стягнення з відповідача
заборгованості по кредитному договору
б/н від 10.08.2007 року однак, з позовом до
суду звернувся лише 19.08.2014 року
(реєстрація канцелярією суду).

Частиною 3, 4 ст. 267 ЦК України
передбачено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Відповідачем
заявлено у судовому засіданні про її
застосування.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 11 постанови Пленуму Верховного
суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про
судове рішення у цивільній справі",
встановивши, що строк для звернення з
позовом пропущено без поважної
причини, суд у рішенні зазначає про
відмову в позові з цих підстав, якщо про
застосування позовної давності
заявлено стороною у спорі, зробленою до
ухвалення ним рішення, крім випадків,
коли позов не доведено, що є
самостійною підставою для цього.

На підставі вище викладеного, оскільки
позивачем був пропущений строк
позовної давності для звернення з
позовом до суду, з заявою про
поновлення строку позовної давності до
суду позивач не звертався, а
відповідачем було заявлено про її
застосування, суд вважає, що в
задоволенні позову повинно бути
відмовлено в зв'язку зі сплином строку
позовної давності.

У зв’язку з відмовою у задоволенні
позову судові витрати на підставі ч.1
ст. 88 ЦПК України, залишити за
позивачем, ПАТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись ст. ст. 6, 8, 10,11, 57, 58, 60, 88, 212- 215,
223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного
товариства ОСОБА_1 банк "ПриватБанк" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного
суду: Бліщ О.Б.