права № 367/2209/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
Ірпінський міський суд Київської
області в складі:

головуючого судді
Пархоменко О.В.

при секретарях Чамор
Я.С., Проценко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа - Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку “Затишок“ про захист права
шляхом припинення дії, що порушує право
та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що 25 травня
2013 року відповідачем ОСОБА_2, власником
квартири АДРЕСА_1 без її згоди, власника
квартири № 40 цього ж будинку та без
згоди інших власників квартир у
будинку № 18 по вул. Мінеральній у м.
Ірпені було встановлене додаткове
інженерне обладнання – зовнішній блок
кондиціонера на несучій стіні будинку
на відстані 0.6 м від лоджії її квартири
№ 40, на позначці 1,35 м від рівня підлоги
лоджії та зроблений прохідний отвір
під трасу магістралі під монолітним
поясом – для комунікацій до нього – на
відстані 0,15 м від лоджії її квартири.
Того ж дня 25 травня 2013 року вона
звернулася до голови правління
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку “Затишок“
із проханням забезпечити захист її
права власності та права користування
своєю квартирою для проживання у
належних санітарно-епідемічних та
протипожежних умовах та демонтувати
встановлений відповідачкою зовнішній
блок кондиціонера та комунікацій до
нього. 28 травня 2013 року на засіданні
правління ОСББ “Затишок“ було
вирішено, що власник квартири № 39 –
відповідач ОСОБА_2 повинна протягом 3-х
днів демонтувати кондиціонер, який
встановлений без дозволу та з
порушенням п. 10.2.5 Статуту ОСББ , а
рішенням загальних зборів ОСББ
“Затишок“ від 07 липня 2013 року визнано
дії відповідача такими, що істотно
порушують її права.

Позивачка вказує, що незважаючи на ці
висновки, відповідачка не здійснила
жодних дій щодо демонтажу кондиціонера
та комунікацій до нього, тому для
захисту свого порушеного права у липні
2013 року вона звернулася до начальника
Ірпінського міжрайонного управління
ОСОБА_3 управління Державної
санітарно-епідеміологічної служби у
Київській області із заявою про
проведення дослідження рівня шуму від
кондиціонера суміжної квартири в
житловому приміщенні її квартири № 40
за адресою м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 18
у зв’язку з погіршенням умов
проживання її сім’ї в нічний час,
оскільки шум від кондиціонера не
дозволяє їй та членам її сім’ї
повноцінно відпочивати в спальні,
підвищує нервову напругу, роздратовує.
11 липня 2013 року фахівцями Ірпінського
міжрайонного управління ОСОБА_3
управління Державної
санітарно-епідеміологічної служби у
Київській області за участю фахівців
Ірпінського міжрайонного відділу
лабораторних досліджень ДУ “Київський
ОСОБА_4“ за її заявою було здійснено
перевірку дотримання ст. 24 Закону
України “Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення“ та санітарних норм СН №
3077-84 “Санитарные нормы допустимого
шума в помещениях жилых и общественных
зданий и на территории жилой
застройки“ від 03.08.1984 року та складено
Протокол виміру № 11/179 проведення
досліджень шумового навантаження та
інфразвуку від 19.08.2013 року, відповідно
до якого еквівалентний рівень звуку в
житловій кімнаті її квартири перевищує
допустимий рівень для нічного часу на
12,3 дБА, максимальний рівень звуку
перевищує допустимий рівень нічного
часу на 0,9 дБА згідно СН № 3077-84
“Санитарные нормы допустимого шума в
помещениях жилых и общественных зданий
и на территории жилой застройки“.

Вказує, що фактично право на тишу
передбачено Законом України “Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення“,
у статті 4 якого закріплене право на
безпечні для здоров’я побут,
відпочинок і навколишнє середовище;
параметри факторів середовища
життєдіяльності (включаючи шум,
вібрацію), що впливають на здоров’я
людини, повинні перебувати в межах
санітарних норм. Також, 05 грудня 2013 року
вона звернулася до виконавчого
комітету Ірпінської міської ради про
порушення будівельних норм щодо
встановлення додаткового інженерного
обладнання відповідачем ОСОБА_2, за
результатами перевірки було
встановлено, що вимоги до інженерних
систем і обладнання житлових будинків,
які регламентуються положеннями ДБН
В.3.2-2-2009 “Житлові будинки,
Реконструкція та капітальний ремонт“
порушені, а саме порушені п. 12.3.3, 12.3.4.
Крім того у грудні 2013 року з метою
захисту життя та здоров’я її родини, а
також захисту свого майна внаслідок
можливого виникнення пожежі, в
результаті встановлення додаткового
інженерного обладнання відповідачем
ОСОБА_2, вона звернулася із заявою до
ОСОБА_3 управління Державної служби з
надзвичайних ситуацій України у
Київській області з проханням
здійснити контроль за додержанням
вимог пожежної безпеки до
встановленого інженерного обладнання;
за результатами перевірки за її заявою
щодо встановлення додаткового
інженерного обладнання, не визначеного
проектом було встановлено, що
відповідачем ОСОБА_2 встановлено
зовнішній блок кондиціонера на
відстані 0,6 м від лоджії її квартири, на
якій розміщені витки рослини та горючі
матеріали, чим порушено вимогу п. 5.3.17
НАПБ А.01.001-2004. Відповідно до п. 5.3.17
Правил пожежної безпеки, затверджених
Наказом № 126 від 19.10.2004, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 4
листопада 2004 року за № 1410/10009 “Про
затвердження Правил пожежної безпеки в
Україні“, зовнішній простір та стіни
будинків навколо кондиціонерів мають
бути розчищені від гілок дерев, витких
рослин та інших предметів і
конструкцій із горючих матеріалів у
радіусі не менше 1,5 м.

Позивач вказує, що відповідач своїми
діями обмежила її в здійсненні її права
власності на квартиру, а саме у зв’язку
з монтажем додаткового інженерного
обладнання відповідач обмежила її в
праві експлуатувати приміщення її
квартири належним чином, а саме лоджію
та житлову кімнату, яка є суміжною з
лоджією. Таким чином діями відповідача
ОСОБА_2 з виконання монтажу додаткового
інженерного обладнання , не
визначеного проектом, а саме
зовнішнього блока кондиціонеру та
мережі комунікацій до нього та
використання встановленого
кондиціонеру, порушена
функціональність, а також
експлуатаційні характеристики її
лоджії, створені несприятливі фактори
середовища життєдіяльності (гаряче
повітря від блоку кондиціонера, шум,
вібрація) для відпочинку та
перебування членів її родини на лоджії
та в одній з житлових кімнат її
квартири; із зовнішнього блоку
кондиціонера може статися витік
робочої рідини, що так само небезпечно
шкідливо для здоров’я членів її сім’ї,
як і вплив несприятливих факторів
середовища життєдіяльності. Своїми
діями з виконання монтажу додаткового
інженерного обладнання, не визначеного
проектом, відповідач ОСОБА_2 створила
умови для виникнення пожежі і знищення
її майна та створила загрозу її життю
та здоров’ю, а також життю та здоров’ю
членів її родини.

Позивач також вказує, що своїми діями
відповідач завдала їй моральної шкоди,
оскільки шум від кондиціонера
перевищував максимально допустимий
рівень шуму, це завдавало їй та членам
її сім’ї значних фізичних страждань,
що полягало у порушенні сну,
недосипанні, частому головному болю у
всіх членів сім’ї, запамороченнях,
постійній фізичній втомі, зниженні
працездатності; також цим завдано їй та
членам її сім’ї значних душевних
страждань , що полягали у постійному
нервовому напруженні, роздратованості,
стресі, емоційній виснаженості, таких
фізичних та душевних страждань вона та
члені її родини зазнавали протягом
тривалого часу; крім того, відповідачка
не бажала вирішити це питання мирним
шляхом, а також беручи до уваги той
факт, що навіть після рішення
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку “Затишок“
відповідачка не демонтувала
кондиціонер, у зв’язку із чим вона
вимушена була витрачати багато часу,
сил та енергії додатково на збір
документів від компетентних органів
про те, що розміщення кондиціонера
суперечить санітарно-епідеміологічним
та протипожежним вимогам, а також
будівельним нормам, що також було
виснажливим та спричиняло додаткові
хвилювання. Розмір моральної шкоди
позивач визначає у розмірі 10 000,0
гривень.

В зв’язку із викладеними обставинами
позивачка просила захистити її права
власника на користування своєю
квартирою для її проживання та її
родини у належних
санітарно-епідемічних умовах та із
забезпеченням протипожежної безпеки
припиненням дій відповідача ОСОБА_2, що
порушують право шляхом демонтажу
відповідачем встановленого на несучій
стіні будинку № 18 по вул. Мінеральній в
м. Ірпінь Київської області
додаткового інженерного обладнання –
зовнішнього блоку кондиціонеру та
комунікації до нього; відшкодувати
моральну шкоду, заподіяну їй та членам
її сім’ї шляхом стягнення з
відповідача ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1,
користь коштів у розмірі 10 000,0 гривень;
стягнути з відповідача на її користь
понесені судові витрати у розмірі 343,60
гривень.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позов
підтримали, підтвердили обставини,
викладені у позовній заяві, просили
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала, суду
пояснила, що вона є власником квартири
АДРЕСА_2 на підставі договору дарування
від 04.10.2003 року, який посвідчений
державним нотаріусом Ірпінської
державної нотаріальної контори
Київської області, реєстровий номер
2-3555, а відповідачка є власником
квартири АДРЕСА_3. Квартири розташовані
на першому поверсі багатоквартирного
будинку № 18 по вул. Мінеральній в м.
Ірпінь. 26.05.2013 року нею не на фасадній,
на зовнішній боковій стінці балкону
квартири АДРЕСА_2, яка межує із лоджією
позивача був встановлений зовнішній
блок системи кондиціонера, однак, через
те, що як стверджує позивач кондиціонер
створював їй незручності, нею було
вжито заходів у квітні 2014 року щодо
демонтажу кондиціонера та перенесення
його на фасадну лицьову сторону свого
балкону. Оскільки позивачем не надано
жодних належних та допустимих доказів,
що кондиціонером, перенесеним нею на
фасадну лицьову стінку свого балкону
та який знаходиться тепер в іншому
місці, ніж знаходився раніше, їй
створюються незручності, позовна
вимога в частині демонтажу
кондиціонера не підлягає до
задоволення. Також позивачем не надано
будь-яких доказів на підтвердження тих
обставин, що їй та членам її родини
завдано моральної шкоди від
встановленого нею кондиціонера, також
не підлягає до задоволення вимога і в
цій частині. Просила у позові відмовити
повністю.

Представник третьої особи - Об’єднання
співвласників багатоквартирного
будинку “Затишок“ ОСОБА_7 в судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши письмові докази по
справі, вважає заявлений позов таким,
що підлягає до часткового задоволення,
виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі не
підлягають доказуванню; обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка є власником квартири
АДРЕСА_4, а відповідачка ОСОБА_2 є
власником квартири № 39 в цьому ж
будинку. У травні 2013 року відповідачем
ОСОБА_2 на несучій стіні будинку № 18 по
вул. Мінеральній в м. Ірпінь
встановлено додаткове інженерне
обладнання – зовнішній блок
кондиціонеру та комунікації до нього.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1
зверталася до голови правління
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку “Затишок“
ОСОБА_7 із заявою про те, що мешканцями
квартири АДРЕСА_5 без згоди мешканців
суміжних квартир був виконаний монтаж
додаткового інженерного обладнання, не
визначеного проектом – зовнішнього
блока кондиціонера та мережі
комунікацій до нього, монтаж якого
здійснений на відстані 0,6 м від лоджії
суміжної квартири № 40, власником якої
вона являється, та на позначці 1,35 м від
рівня підлоги лоджії, отвір в несучій
стіні, через який проходять
комунікації кондиціонера знаходяться
на відстані 0,15 м від лоджії її квартири
та здійснений з втручанням в несучі
стіни житлового будинку № 18 по вул.
Мінеральній; у зв’язку із цим ОСОБА_1
просила прийняти заходи – демонтувати
зовнішній блок кондиціонера та
комунікацій до нього по припиненню
порушень вимог будівельних норм та
інших нормативних документів України.
Згідно витягу з протоколу № 5 засідання
правління ОСББ “Затишок“ від 28 травня
2013 року вирішено ОСОБА_2 (власник
квартири № 39) демонтувати на протязі 3
днів кондиціонер, встановлений без
дозволу та з порушенням статуту ОСББ (п.
10.2.5.)

Також позивачка ОСОБА_1 звертался із
заявою до Ірпінського міжрайонного
управління ОСОБА_3 управління
Держсанепідслужби у Київській області
стосовно шуму в квартирі та листом від
19.07.2013 року № 2520 начальником цієї
установи їй було повідомлено, що факти,
викладені у заяві, підтвердились; під
час перевірки встановлено, що на
несучій стіні будинку напроти її
лоджії на відстані 0,6 м гр. ОСОБА_2
виконаний монтаж зовнішнього блоку
кондиціонера та комунікацій до нього,
за результатами лабораторних
досліджень Ірпінського міжрайонного
відділу лабораторних досліджень
(протоколи № 11/17 від 11.07.2013 р.)
еквівалентний рівень звуку в її
житловій кімнаті перевищує допустимий
рівень для нічного часу на 12,3 дБА,
максимальний рівень звуку перевищує
допустимий рівень для нічного часу на
0,9 дБА згідно СН № 3077-84 “Санитарные
нормы допустимого шума в помещениях
жилых и общественных зданий и на
территории жилой застройки“.

Крім того, ОСОБА_1 зверталася із
відповідними заявами до виконавчого
комітету Ірпінської міської ради
Київської області та листом від 08.01.2014
року № А-3656.2 їй було повідомлено, що у
зв’язку із надходженням до
виконавчого комітету Ірпінської
міської ради декількох заяв про
порушення власницею квартири № 39 у
багатоквартирному будинку по вул.
Мінеральній, 18 в м. Ірпінь норм щодо
встановлення блоку системи
кондиціювання, відділом
містобудування та архітектури
Ірпінської міської ради було здійснено
перевірку даного факту та в ході
перевірки встановлено, що мешканці
будинку по вул. Мінеральній, 18 в м.
Ірпінь не дотримуються вимог до
інженерних систем і обладнання
житлових будинків, які регламентуються
ДБН В.3.2.2-2-2009 “Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт“,
а саме п. 12.3.3 та 12.3.4, а також було
повідомлено, що власниця квартири № 39
будинку по вул. Мінеральній, 18 в м.
Ірпінь ОСОБА_2 подала до відділу
містобудування та архітектури заяву, в
якій підтвердила наявність
конфліктної ситуації щодо
встановлення блоку системи
кондиціювання та в заяві вказала, що
шуми в квартирі № 40 створюються від
встановлених в одній із кімнат
електричних приладів. ОСОБА_3
управління ДСНС України у Київській
області Державної служби України з
надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 було
повідомлено про те, що в ході розгляду
та перевірки питань, викладених у
заяві, встановлено, що мешканцями
сусідньої квартири було встановлено
зовнішній блок кондиціонера на
відстані 0,6 м від лоджії її квартири, на
якій розміщені виткі рослини та горючі
матеріали, чим порушено вимогу п. 5.3.17
НАПБ А.01.001-2004.

Також в судовому засіданні
встановлено, що позивачка у серпні,
жовтні, грудні 2013 року та у березні 2014
року зверталася до медичних установ з
приводу ВСД по змішаному типу та
в/координаторних порушень та
отримувала відповідне лікування.

Наведені обставини підтверджуються
поясненнями представників позивача
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідачки ОСОБА_2,
представника третьої особи -
Об’єднання співвласників
багатоквартирного будинку “Затишок“
ОСОБА_7, матеріалами справи.

У відповідності до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що встановленням
відповідачем на несучій стіні будинку
№ 18 по вул. Мінеральній в м. Ірпінь
додаткового інженерного обладнання –
зовнішнього блоку кондиціонеру та
комунікації до нього у житловій
кімнаті позивача у квартирі № 40 у цьому
ж будинку порушується допустимий
рівень звуку, суд, розглядаючи справу в
межах заявлених позовних вимог,
прийшов до висновку, що слід
зобов’язати відповідача демонтувати
встановлене на несучій стіні будинку №
18 по вул. Мінеральній в м. Ірпінь
додаткове інженерне обладнання –
зовнішній блок кондиціонеру та
комунікації до нього, задовольнивши в
цій частині позов. На думку суду, доводи
відповідача про те, що в даний час нею
перенесений блок кондиціонера в інше
місце, не підтверджені належними та
допустимими доказами, а тому не можуть
бути прийняті судом до уваги.

Що стосується вимог позивача про
стягнення з відповідача моральної
шкоди, суд вважає, що в судовому
засіданні не знайшли свого
беззаперечного підтвердження доводи
позивача про те, що діями відповідача
їй завдано моральної шкоди та
звернення позивача до лікувальних
установ пов’язано саме з діями
відповідача, а тому відмовляє позивачу
у задоволенні цих позовних вимог.

Разом із цим суд також вважає, що
оскільки позовні вимоги суд
задовольняє частково, тому із
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 243, 60 гривень.

Таким чином суд задовольняє позов
частково.

На підставі ст. ст. 15, 16, 23, 317, 321 ЦК
України, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 212, 214,
215, 218 ЦПК України суд:

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючу за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2
демонтувати встановлене на несучій
стіні будинку № 18 по вул. Мінеральній в
м. Ірпінь додаткове інженерне
обладнання – зовнішній блок
кондиціонеру та комунікації до нього.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючій в ІНФОРМАЦІЯ_4 судові
витрати у розмірі 243, 60 гривень.

В інший частині позову відмовити.

Повне рішення буде виготовлене
протягом п’яти днів з дня закінчення
розгляду справи 22.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

ОСОБА_8