Справа № 338/1443/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2516/2014
Головуючий у 1 інстанції Битківський
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів:
Васильковського В.М., Фединяка В.Д.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 30
жовтня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини. Позовні вимоги обґрунтувала
тим, що перебуває з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. Крім
народженого в шлюбі з відповідачем
сина ОСОБА_4, вона має сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу. Дитина
знаходиться на її матеріальному
утриманні і фактично допомогу в
утриманні дітей надають її родичі. У
серпні 2014 року відповідач вигнав її з
дітьми з будинку, з того часу не бере
жодної участі в утриманні сина.
Позивачка стверджує, що дохід
відповідача є стабільним та високим,
він займається діяльністю з
купівлі-продажу автозапчастин,
заробляє кошти «зеленим туризмом»,
здаючи в оренду житловий будинок з
сауною в с. Гута, Богородчанського
району, Івано-Франківської області, має
у власності інші об'єкти нерухомості.
Достовірний розмір доходів
відповідача їй не відомий, оскільки
доходи від своєї діяльності він не
декларує, однак у період спільного
проживання, відповідач заробляв не
менше 10 000 грн щомісячно. Незважаючи на
те, що відповідач має можливість
утримувати дитину, він принципово
ухиляється від виконання своїх
обов'язків. У зв'язку з отриманням
тяжких опіків дитина потребує
систематичного лікування та
профілактичних заходів, на що потрібні
чималі кошти. Однак відповідач цим не
переймається, потреби дитини ігнорує,
принципово ухиляється від виконання
своїх обов'язків. Виходячи з
наведеного, просила стягнути з ОСОБА_2
аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у
твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн
щомісячно до досягнення ним
повноліття, а також покласти на
відповідача судові витрати.

Рішенням Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 30
жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2, в користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, в розмірі 1100 грн щомісячно до
досягнення повноліття. Стягнення
аліментів розпочато з 23.09.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 250
грн понесених витрат на правову
допомогу адвоката, а також судові
витрати в розмірі 243,60 грн (а.с.74-75).

ОСОБА_7 оскаржив дане рішення в
апеляційному порядку, оскільки вважає,
що воно постановлене з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
є безпідставним та необґрунтованим.
Апелянт вказує, що за змістом ст. 180 СК
України обов'язок утримувати дитину
покладено на обох батьків, а розмір
аліментів 2000 грн, який запропонувала
позивачка, є завищеним та
необґрунтованим. Посилаючись на
положення ст. 182 СК України, апелянт
зазначає, що сплачує аліменти ще на
п'ятьох дітей, однак готовий
сплачувати аліменти на утримання
дитини у розмірі 30 % від прожиткового
мінімуму, встановленого законодавчо.
Крім того, на думку відповідача,
твердження позивача, що його дохід
становить 10 000 грн не підкріплені
доказами.

Просить змінити рішення
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 30
жовтня 2014 року, яким позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів
задовольнити частково. Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення повноліття.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити з указаних у ній
мотивів.

Позивач ОСОБА_8 проти доводів
апеляційної скарги заперечила, просила
її відхилити з огляду на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши представника апелянта,
позивача, суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду в
повному обсязі не відповідає.

Згідно матеріалів справи, сторони по
справі перебувають в зареєстрованому
24.07.2010 шлюбі відповідно до копії
Свідоцтва про шлюб Серії 1-НМ № 085007 від
24.07.2010 (а.с. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у подружжя народився син
ОСОБА_4 відповідно до копії Свідоцтва
про народження Серії НОМЕР_1 від 12.03.2011
(а.с. 3).

Згідно копії Епікризу із медичної
картки стаціонарного хворого №292714
опікового відділення ОКЛ ОСОБА_4
перебував в опіковому відділі лікарні
з 12.02.2014 року по 21.02.2014 року з
діагнозом-опік кип'ятком ІІ-ІІІ АБ ст.,
тулуба, в/к,20% п.т. (а.с.23).

З Довідки про склад сім'ї №668/02-28 від
05.09.2014, виданої Гутянською сільською
радою вбачається, що неповнолітні
ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н.) проживають разом із
сторонами по справі за адресою АДРЕСА_1
(а.с.4).

Згідно висновку
клініко-консультативної комісії
поліклінічного відділу Лисецької ЦРЛ
№2083 від 05.09.2014 ОСОБА_4 знаходиться на
диспансерному обліку в Лисецькій ЦРЛ
та потребує постійного амбулаторного,
періодичного стаціонарного і
санаторно-курортного лікування (а.с.5)

Відповідно до копії Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
ОСОБА_2 є власником транспортного
засобу «VOLSWAGEN Transporter T4 2/5 TCD» (а.с. 25).

Згідно копії Державного акта на право
власності на земельну ділянку Серія ІФ
№060715 ОСОБА_2 є власником земельної
ділянки, площею 0,2393 га, розташованої в
с. Стара Гута. (а.с.27).

На а.с. 28 міститься копія договору
дарування ВМА №666025, укладеного між
ОСОБА_10 та ОСОБА_2 про передачу в дар
ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,1850 га,
за адресою АДРЕСА_2 для ведення
особистого селянського господарства.

На а.с.29 міститься копія Державного
акта на право власності на земельну
ділянку Серія ІФ №834038, виданого
ОСОБА_10, площею 0,1850 га (а.с.29).

На а.с. 30 міститься копія договору
дарування №ВСО №254905 від 26.2005 року,
укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_2 про
прийняття останнім в дар садиби, до
складу якої належать земельна ділянка,
площею 0,1240 га, домоволодіння №10, всі
багаторічні насадження наземні та
підземні комунікації.

Згідно копії державного акту від 16.09.1996
року ОСОБА_2 на підставі рішення
Гутянської сільської ради від 24.12.1993
передано у приватну власність земельну
ділянку, площею 0,1197 га для
обслуговування житлового будинку та
ведення будівництва (а.с.37).

Згідно довідки ВДВС Тисменицького РУЮ
від 30.10.2014 року №04-45/561ОСОБА_2 сплачує
аліменти в розмірі 1000 грн щомісячно на
користь ОСОБА_12 на утримання сина
ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки
ОСОБА_19-ІНФОРМАЦІЯ_4. Заборгованість за
один місяць станом на 30.10.2014 складає 1000
грн (а.с.51).

На а.с. 52 міститься копія виконавчого
листа Тисменицького районного суду від
10.12.2013 про стягнення аліментів в
розмірі 1000 грн щомісячно на користь
ОСОБА_12 на утримання сина
ОСОБА_13-ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки
ОСОБА_19-ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки ВДВС Тисменицького РУЮ
від 30.10.2014 року №04-45/652 ОСОБА_2 сплачує
аліменти в розмірі 300 грн щомісячно на
користь ОСОБА_14 на утримання дочки
ОСОБА_15 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.53), що також
підтверджується копією виконавчого
листа Тисменицького районного суду від
25.09.2008 про стягнення аліментів в
розмірі 300 грн щомісячно на користь
ОСОБА_14 на утримання дочки ОСОБА_15
-ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 54).

Згідно довідки ВДВС Богородчанського
РУЮ від 30.10.2014 №04-23/2724 ОСОБА_2 сплачує
аліменти в розмірі 40 грн щомісячно на
користь ОСОБА_16 на утримання 1 дитини
(а.с.55), про що також свідчить копія
Виконавчого листа Богородчанського
районного суду від 13.07.1998 про стягнення
аліментів в розмірі 40 грн щомісячно на
користь ОСОБА_16 на утримання 1 дитини
(а.с. 56).

Згідно довідки ВДВС Богородчанського
РУЮ від 30.10.2014 року № 04-23/2725 ОСОБА_2 по
виконавчому листу №2-352 від 09.06.2011 (а.с.
58), виданому Богородчанським районним
судом про стягнення із ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_17 аліментів по ? частині всіх
видів заробітку щомісячно на утримання
1 дитини, боржником сплачено протягом
2014 року аліменти в сумі 2307,22 грн Станом
на 01.11.2014 борг становить 5392,78 грн.

Приписами ч. 1 ст. 192 СК України
встановлено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006
року N 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачено, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
враховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції, враховуючи положення ст. ст.
180, 182, ст. 184 СК України та виходячи зі
стану здоров'я і особливих потреб
дитини, яка потребує лікування,
матеріального стану відповідача
зробив правильний висновок про
обов'язок відповідача сплачувати
аліменти на утримання сина, однак без
належного обґрунтування визначив їх
розмір і стягнув на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в
розмірі 1100 грн щомісячно до досягнення
дитиною повноліття.

З таким висновком суду колегія суддів
не може погодитися, оскільки в
порушення вимог ст. 212 ЦПК України,
приписів Постанови Пленуму ВСУ від 15
травня 2006 року N 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», судом належно не враховано
обставини, що мають істотне значення
для справи. Так судом першої інстанції
не було взято до уваги те, що відповідач
сплачує аліменти за судовими рішеннями
ще на 5-х дітей: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_6, що
підтверджується копіями Довідок ВДВС
Богородчанського РУЮ та виконавчих
листів (а.с. 51-58). Суд при дослідженні
необхідних обставин просто обмежився
вказівкою на існування аліментних
зобов'язань відповідача на інших дітей
на суму 2466 грн щомісячно і з цього
зробив не обґрунтований посиланнями на
докази та розрахунки висновок, що
відповідач взмозі платити ще 1100 грн.
Наведене, на думку колегії суддів, є
підставою для зменшення розміру
аліментів.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що відповідно до ст. 309
ЦПК України рішення слід змінити,
розмір аліментів зменшити до 800 грн,
виходячи як з наявних можливостей
апелянта, так і потреб дитини з
урахуванням зростання вартості життя.
У решті рішення щодо обов'язку
щомісячно сплачувати на утримання сина
кошти у твердій сумі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 30
жовтня 2014 року в частині розміру
стягуваних аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 800 грн

до досягнення повноліття.

В решті рішення Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 30 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.М.
Васильковський

В.Д. Фединяк