Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4695/14
Головуючий у 1-й інстанції: Колесник С.Г.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року у справі
за поданням державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
визначення частки майна боржника ,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2013 року ОСОБА_9 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13 листопада 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9
заборгованість за договором позики від
24.04.2013 року у сумі 70 338,40 грн., 3% річних за
час прострочення - 202,34 грн., судові
витрати на оплату судового збору 820,10
грн., витрати на оплату телеграм про
виклик до суду 85,44 грн., витрати на
оплату правової допомоги адвоката 1300
грн., а всього 72 746,28 грн. в іншій частині
позову відмовлено.

У квітні 2014 року державний виконавець
Ленінського ВДВС Запорізького
міського управління юстиції звернувся
з поданням про визначення частки майна
боржника ОСОБА_3 у праві спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання зазначено, що
на виконанні у відділі перебу4ває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 334/4806/13-ц,
виданого 03.12.2013 року Ленінським
районним судом. м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9
заборгованості за договором позики та
судових витрат на загальну суму 72746,28
грн. В ході здійснення виконавчих дій у
боржника виявлено майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1 співвласниками якої,
крім нього є ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_8

Посилаючись на ці обставини, просили
суд визначити ідеальну частку ОСОБА_3 у
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Справа неодноразово розглядалася
судами.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року подання
задоволено.

Визначено, що ідеальна частка ОСОБА_3 у
праві спільної сумісної власності
квартири АДРЕСА_1. Становить 1/4 її
частину.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
подання..

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції ,апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи в
провадженні Ленінського ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції знаходиться на виконанні
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 13 листопада 2013 року про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9
заборгованості за договором позики від
24.04.2013 року у сумі 70 338,40 грн., 3% річних за
час прострочення - 202,34 грн., судових
витрат на оплату судового збору 820,10
грн., витрат на оплату телеграм про
виклик до суду 85,44 грн., витрат на оплату
правової допомоги адвоката 1300 грн., а
всього 72 746,28 грн..

Згідно свідоцтва про право
власності № 1580, виданого 15.09.1997 року
ККП ДАЕК Запоріжжяобленерго», квартира
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності належить ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, (а.с. 102).

Відповідно до ст. 379 ЦПК України,
питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

Врахувавши, що співвласниками майна є
чотири особи, районний суд вірно
визначив ідеальну частку відповідача у
розмірі 14.

Посилання апелянта на реєстрацію та
проживання в квартирі інших осіб, в
тому числі неповнолітніх дітей, не
впливає на визначення ідеальної
частки у спільній сумісній власності.

На підставі
вищенаведеного,судова колегія
вважає,що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права та скасування або зміни ухвали
суду.

Керуючись ст.ст. 307,312,317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, яка діє у своїх інтересах та в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 02 жовтня 2014 року по цій
справі -залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: