Номер провадження: 22-ц/785/5688/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.,

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Одеської філії
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про визнання рішення
незаконним, відшкодування майнової та
моральної шкоди, стягнення упущеної
вигоди, за апеляційними скаргами
ОСОБА_2 і Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 18. 04. 2014 р.,

в с т а н
о в и л а:

29. 11. 2013 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом про стягнення з ОСОБА_3
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної злочином (а. с. 1-2).

03. 02. 2014 р. ОСОБА_2 подав до суду уточнену
позовну заяву до ОСОБА_3 і Одеської
філії Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» (далі Одеська
філія ПАТ «УСК «Гарант-Авто») з
проханням визнати незаконним рішення
Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
про встановлення страхового
відшкодування ОСОБА_2 по справі № 9170
стосовно дорожньо-транспортної
пригоди від 09. 03. 2013 р. в розмірі 14304,48
грн. і встановити цей розмір в сумі 41359,16
грн. та стягнути з Одеської філії ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2
41359,16 грн., з яких неотриманні доходи за
час перебування на лікарняному 3258,16
грн., відшкодування моральної шкоди 5000
грн., відшкодування майнової шкоди за
пошкодження автомобіля 33101 грн. з
зобов'язанням цієї філії за кожен день
прострочення, починаючи з 02. 02. 2014 р. на
прострочену суму 33101 грн. нараховувати
пеню у вигляді подвійної облікової
ставки НБУ та вказані кошти сплатити
ОСОБА_2, а з ОСОБА_3 стягнути кошти в сумі
21256,84 грн., з яких 15000 грн. у якості
відшкодування моральної шкоди, а 6256,84
грн. у якості відшкодування упущеної
вигоди.

В обґрунтування позовних вимог вказав,
що внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди (далі ДТП) 09. 03. 2013 р. з вини
відповідача, що встановлено вироком
суду, він отримав тілесні ушкодження та
було пошкоджено його автомобіль. На
момент ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто»,
яким визначено страхове відшкодування
в розмірі 14304,48 грн. хоча оцінкою
проведеною оцінщиком матеріальна
шкода складає 33101 грн. і страховик має
відшкодувати за законом моральну шкоду
не більше 5% ліміту, що складає 5000 грн.
Вказує, що він після ДТП не працює у
зв'язку з перебуванням на лікарняному і
з пошкодженням автомобіля не отримав
доходів на загальну суму 9515 грн.
(середній дохід 865 грн.Ч11 місяців), з
яких відповідно до закону вважає, що
підлягає стягненню з філії 3258,16 тому, що
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю він не міг працювати 3
місяці та 23 дні, що складає (865Ч3 =2595 грн.
+865/30Ч 23=663,16 грн.). Тому вважає, що зі
страховика усього підлягає стягненню
41359,16 грн., а з ОСОБА_3 - моральна шкода в
розмірі 15000 грн. і матеріальна шкода у
вигляді упущеної вигоди в розмірі 6256,84
грн., а усього 21256,84 грн. (а. с. 34-38).

В подальшому позивач також змінював
позовні вимоги.

Ухвалою Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 27. 02. 2014 р.
залучено за клопотанням позивача ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» у якості
співвідповідача (а. с. 66).

25. 03. 2014 р. ОСОБА_2 подав до суд заяву про
уточнення позовних вимог до Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» та ОСОБА_3
і просив визнати незаконним рішення
Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
про встановлення страхового
відшкодування ОСОБА_2 по справі № 9170
стосовно дорожньо-транспортної
пригоди від 09. 03. 2013 р. в розмірі 14304,48
грн. і встановити цей розмір в сумі 41359,16
грн. та стягнути з Одеської філії ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2
16904,68 грн., з яких неотриманні доходи за
час перебування на лікарняному 3258,16
грн., відшкодування моральної шкоди 5000
грн., відшкодування майнової шкоди за
пошкодження автомобіля 8646,52 грн., а з
ОСОБА_3 стягнути кошти в сумі 21256,84 грн.,
з яких 15000 грн. у якості відшкодування
моральної шкоди, а 6256,84 грн. у якості
відшкодування упущеної вигоди у
зв'язку з тим, що страховою компанією
йому відшкодовано 24454,48 грн. (залишкову
вартість автомобіля 10150 грн.,
автомобіль він залишив собі, та
страхове відшкодування в сумі 14304,48
грн.) (а. с. 89).

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 18. 04. 2014 р.
визнано незаконним рішення Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про
встановлення страхового відшкодування
ОСОБА_2 по справі № 9170 стосовно
дорожньо-транспортної пригоди від 09. 03.
2013 р. в розмірі 14304,48 грн. Стягнуто з
Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
на користь ОСОБА_2 у якості
відшкодування майнової шкоди за
пошкодження автомобіля у сумі 8646,52 грн.,
неотриманих доходів за час перебування
на лікарняному 3258,16 грн. і моральну
шкоду в сумі 2000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в
розмірі 500 грн. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення суду і стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну
шкоду в розмірі 15000 грн. і з Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_2 стягнути моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. у зв'язку з тим, що судом
першої інстанції не в повній мірі
враховано тяжкість його моральних
страждань та вимоги закону щодо їх
відшкодування.

В апеляційній скарзі ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог до Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» відмовити
в повному обсязі. Вказано, що судом
неправильно визначено матеріальну
шкоду, позивачем надано звіт № 90, за
яким вартість матеріального збитку
власнику автомобіля становить 33101 грн.,
а філією було складено страховий акт,
за яким ринкова вартість автомобіля на
момент пригоди склала 24454,48 грн., а
вартість пошкодженого автомобіля
після події склала 10150 грн. Визнається,
що експертом було встановлено, що
витрати, які необхідно понести в
зв'язку з проведенням відновлювального
ремонту перевищує вартість автомобіля
до пригоди. На підставі страхового акту
власнику автомобіля було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 14304,48
грн., що є обгрунтованим та сплаченим в
повному обсязі. Крім того, експертом
при складанні звіту № 90 не визначено
вартість пошкодженого автомобіля
після ДТП. Зазначається, що страховику
ні до заяви про настання страхового
випадку, ні до суду не були надані
докази про час втрати працездатності
позивачем, але судом стягнуто 3258,16 грн.
у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності. Але у такому випадку
моральна шкода, яка підлягає стягненню
зі страховика дорівнює 5% від цієї суми,
тобто 162,91 грн. Крім того, вказується що
філія страховика не є юридичною особою,
а тому не може бути стороною у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_4,
представник ПАТ «УСК «Гарант-Авто»,
підтримали доводи апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
в судове засідання інших осіб, які
беруть участь у справі, не перешкоджає
розгляду справи.

Розглянувши доводи скарг і перевіривши
матеріали справи в межах заявлених
позовних вимог та апеляційних скарг,
судова колегія приходить до
наступного.

Суд першої інстанції частково
задовольняючи позов ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди з Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в розмірі
2000 грн. і з ОСОБА_3 в розмірі 500 грн.
виходив з обґрунтованості позову в
цьому розмірі та положень ст. 26-1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» і ст. 23 ЦК України.

Стягуючи з Одеської філії ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» на користь позивача у
якості відшкодування шкоди за
пошкодження автомобіля у сумі 8646,52 грн.
суд виходив з того, що експертним
висновком на замовлення страхової
компанії визначено завдану шкоду в
розмірі 33101 грн., а страхова компанія
виплатила лише 24454,48 грн., які визначила
як вартість автомобіля на час ДТП.

Стягуючи з Одеської філії ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» на користь позивача у
якості відшкодування неотриманих
доходів за час перебування на
лікарняному в сумі 3258,16 грн. суд виходив
з того, що середньомісячний розмір
оподатковуваного доходу складає у
позивача 865 грн. і він знаходився на
стаціонарному лікуванні з 12. 03. 2013 р. по
25. 03. 2013 р. і з 26. 03. 2013 р. по 02. 07. 2003 р.,
тобто 3 місяці 23 дні.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач, якими можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава.

Згідно зі ст. 95 ЦК України філія
юридичної особи не є юридичною особою.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 9 цього Закону (в редакції
від 05. 07. 2012 р., що набрала чинності з 04. 11.
2012 р.) розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 тисяч гривень на одного потерпілого;
розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 100 тисяч гривень на одного
потерпілого; страхові виплати за
договорами обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
обмежуються страховими сумами, які
діяли на дату укладення договору та
зазначені в договорі страхування.

За ст. 23 цього ж Закону (в редакції від 05.
07. 2012 р., що набрала чинності з 04. 11. 2012 р.)
шкодою, заподіяною життю та здоров'ю
потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є
зокрема, шкода, пов'язана з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим, і
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я.

За ст. 25 (Шкода, пов'язана з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим)
цього ж Закону у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим
відшкодовуються не отримані доходи за
підтверджений відповідним закладом
охорони здоров'я час втрати
працездатності. Доходи потерпілого
оцінюються в таких розмірах: для особи,
яка забезпечує себе роботою
самостійно, - неотримані доходи, які
обчислюються як різниця між доходом за
попередній (до дорожньо-транспортної
пригоди) календарний рік та

доходом, отриманим у тому календарному
році, коли особа була тимчасово
непрацездатною; якщо особа була в
зазначеному статусі менше вказаних
розрахункових термінів, то до уваги
береться середньомісячний доход з
розрахунку суми сукупного доходу такої
особи за попередній до настання
страхового випадку календарний рік та
доход протягом фактичного терміну
(повні місяці) перебування особи в
зазначеному статусі.

Статтею 26-1 цього ж Закону (в редакції
від 05. 07. 2012 р., що набрала чинності з 04. 11.
2012 р.) страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Різницю між сумою відшкодування
моральної шкоди, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, та сумою, яку має бути
відшкодовано страховиком, сплачує
особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Якщо судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду, пов'язану з
душевними стражданнями, яких фізична
особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи
пошкодженням її майна, то таке
відшкодування у розмірі, визначеному
судом, здійснює особа, яку визнано
винною у скоєнні ДТП.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, у душевних стражданнях, які
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

За ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується,
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків встановлених
законом.

Судом встановлено, що на підставі
полісу ПАТ «УСК «Гарант-Авто» № АЕ/1142292
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника
транспортного засобу ВАЗ 21063,
реєстраційний номер НОМЕР_1, з терміном
дії з 15. 11. 2012 р. до 14. 11. 2013 р. та страховою
сумою 50000 грн.

09. 03. 2013 р. ОСОБА_3, керуючи цим
автомобілем ВАЗ 21063, у стані
алкогольного сп'яніння, порушила
правила дорожнього руху, що спричинило
зіткнення з автомобілем марки «Опель
Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2, що спричинило
йому ушкодження середнього ступені
тяжкості у вигляді закритого
уламкового перелому лівої ключиці в
середній третині зі зміщенням уламків
та пошкодження автомобіля «Опель
Вектра», реєстраційний номер НОМЕР_2, у
зв'язку з чим вироком Котовського
міськрайонного суду від 30. 09. 2013 р.
ОСОБА_5 визнана винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_2 з 10. 06. 2008 р. зареєстрований
фізичною особою-підприємцем і має
ліцензію серії НОМЕР_3 Міністерства
транспорту та зв'язку України на
здійснення внутрішніх перевезень
пасажирів легковими автомобілями на
замовлення з 10. 12. 2008 р. по 09. 12. 2013 р. і
згідно з податковою декларацією про
майновий стан і доходи за 2 місяця 2012 р.
одержаний дохід складав 1730 грн., і за 2
місяця 2013 р. одержаний дохід також
складав 1730 грн., внаслідок чого його
середньомісячний доход складав 865 грн.

У справі відсутні дані, що ОСОБА_2 після
дорожньо-транспортної події, яка мала
місце з ним 09. 03. 2013 р. мав роботу і
працював з 12. 03. 2013 р. по 02. 07. 2013 р.

За довідкою головного лікаря
Котовської міської лікарні від 17. 10. 2013
№ 1019, посвідченою підписом головного
лікаря і засвідченою печаткою лікарні,
в цей час ОСОБА_2 з 12. 03. 2013 р. по 25. 03. 2013 р.
знаходився на стаціонарному лікуванні
у травматологічному відділені
Котовської міської лікарні, а потім з 26.
03. 2013 р. по 02. 07. 2013 р. знаходився на
амбулаторному лікуванні у
травматолога в поліклініці цієї ж
лікарні з діагнозом: закритий
уламковий перелом лівої ключиці зі
зміщенням відламків та оперований 14. 03.
2013 р. - відкрита репозиція, МОС
пластиною лівої ключиці. Виписаний з
покращенням.

За звітом № 90 від 27. 04. 2013 р. про оцінку
колісного транспортного засобу -
легкового автомобіля «Опель Вектра»,
державний номер НОМЕР_2, складеного
суб'єктом оціночної діяльності на
підставі сертифікату, виданого Фондом
Державного майна України від 12. 01. 2011 р.
зі строком дії до 12. 01. 2014 р., ОСОБА_6 на
підставі договору № 025 від 31. 03. 2011 р. за
заявою керівника групи урегулювання
страхових подій Одеської філії ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» з проханням щодо
встановлення розміру матеріальної
шкоди, було встановлено, що розмір
матеріальної шкоди, завданого власнику
автомобіля «Опель Вектра», державний
номер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження
при дорожньо-транспортній події, на
момент складення звіту складає 33101 грн.
тому, що внаслідок пошкоджень розмір
шкоди, завданої автомобілю, дорівнює
ринковій вартості цього автомобіля.
При цьому, зазначено значне
пошкодження автомобіля позивача і, що
на момент події (дату оцінки)
аналогічний справний автомобіль має
ринкову вартість в розмірі 33101 грн., а
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача після ДТП складає
108936,74 грн.

ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант Авто» було складено страховий
акт № 9170/01, з якого вбачається, що
ринкова вартість автомобіля «Опель
Вектра» на момент
дорожньо-транспортної пригоди склала
24454,48 грн., вартість пошкодженого
автомобіля «Опель Вектра» після
дорожньо-транспортної пригоди склала
10150,00 грн., страховик на підставі
договору визнав даний випадок «як
страховий випадок» і прийняв рішення
здійснити виплату страхового
відшкодування потерпілому ОСОБА_2 у
сумі 14304,48 грн.. (24454,48грн. - 10150,00 грн.).

Зазначену суму страхового
відшкодування 14304,48 грн. виплачено
позивачу.

Пошкоджений легковий автомобіль
«Опель Вектра» ОСОБА_2 залишив собі,
ліквідні залишки автомобіля ним були
продані за 10150,00 грн.

Вказані фактичні обставини
підтверджені матеріалами справи і
сторонами не спростовані.

Аналізуючи матеріали справи,
встановлені фактичні обставини з
урахуванням вищевказаних правових
положень апеляційний суд приходить до
наступного.

У справі в якості співвідповідачів
наряду з ОСОБА_3 виступають ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», яке є юридичною особою, і
його Одеська філія, яка не є юридичною
особою, але рішення суду першої
інстанції ухвалене лише стосовно
філії, а не ПАТ «УСК «Гарант-Авто».

Оскільки рішення суду першої інстанції
ухвалене стосовно ОСОБА_3 і Одеської
філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто», яка не є
юридичною особою і не може бути
стороною, зокрема, відповідачем у даній
справі, то рішення суду є незаконним та
необґрунтованим та підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
з урахуванням, що належним
співвідповідачем у даній справі є
інший відповідач у справі - ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», а не його Одеська філія.

Крім того, апеляційний суд вважає
необхідним зазначити, що в основу
нового рішення суду стосовно майнової
шкоди завданої автомобілю позивача
належить покласти вищевказаний звіт №
90 від 27. 04. 2013 р. щодо оцінки цього
автомобіля як повністю обґрунтований і
виконаний відповідно до вимог діючого
законодавства щодо оцінки пошкоджень
автомобілю.

Що стосується страхового акту № 9170/01
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант Авто», у змісті якого
зазначено, що ринкова вартість
автомобіля «Опель Вектра» на момент
дорожньо-транспортної пригоди склала
24454,48 грн., то ця вартість нічим не
обґрунтована і відсутні дані, на
підставі чого зроблений такий
висновок, у зв'язку з чим в цій частині
страховий акт не приймається до уваги і
до того ж він спростовується
вищевказаним звітом № 90 від 27. 04. 2013 р.
щодо оцінки автомобіля позивача.

За таких обставин, оскільки майнова
шкода, завдана автомобілю позивача за
звітом № 90 від 27. 04. 2013 р. складає 31101
грн., а виплачено позивачу страховою
компанією 14304,48 грн. з розрахунку 24454,48
грн. - 10150 грн. з урахуванням, що позивач
залишив залишки автомобіля собі та
реалізував ці матеріали пошкодженої
автомашини за 10150 грн., то зі страхової
компанії належить стягнути на користь
позивача додатково як майнову шкоду,
завдану автомобілю 8646,52 грн. (31101 грн. -
24454,48 грн. (14304,48 грн. + 10150 грн.).

Підлягають задоволенню і вимоги
позивача щодо стягнення зі страхової
компанії шкоди у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим в
розмірі 3258,16 грн. (середньомісячний
дохід 865 грн.Ч3 міс. 23 дні = 865Ч3 + 23 (865/30Ч23)
тому, що апеляційний суд вважає
достатніми доказами наявні у справі, а
також надані відповідним закладом
охорони дані про знаходження позивача
на лікуванні, що підтверджує час втрати
працездатності ОСОБА_2, який не мав
роботи та не працював цей час у зв'язку
з пошкодженням здоров'я.

Позивач за змістом позовної заяви
просив суд стягнути 20000 грн. моральної
шкоди саме з ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант Авто» і ОСОБА_3, в тому
числі моральну шкоду у зв'язку з
ушкодженням здоров'я та протиправною
поведінкою щодо нього в розмірі 15000 грн.
- це 5000 грн. зі страхової компанії - і 10000
грн. з ОСОБА_3, а також просив стягнути
моральну шкоду, пов'язану з душевними
стражданнями у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням майна у розмірі 5000 грн. з
ОСОБА_3

Апеляційний суд вважає, що моральна
шкода, яка підлягає стягненню на
користь позивача зі страхової компанії
відповідно до ст. 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції від 05. 07. 2012 р., що
набрала чинності з 04. 11. 2012 р.) у зв'язку з
ушкодженням здоров'я складає 5% від 3258,16
грн. (шкода, пов'язана з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим) та
дорівнює 162,91 грн., а не 5000 грн. як просив
позивач.

Одночасно з урахуванням
вищезазначених правових положень,
обставин справи і вищевказаних вимог
позивача апеляційний суд приходить до
висновку про наявність підстав для
стягнення моральної шкоди на користь
позивача з ОСОБА_3 в розмірі 15000 грн., в
тому числі в розмірі 5000 грн. у зв'язку з
душевними стражданнями внаслідок
пошкодження майна позивача і 10000 грн.
внаслідок фізичного болю та страждань,
на які посилається у позові позивач та
яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, а також душевних страждань,
які позивач зазнав у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нього,
оскільки ці вимоги є обґрунтованими та
такими, що відповідають положенням ст.
ст. 23, 1167 ЦК України виходячи з
характеру правопорушення, глибини
душевних страждань, завданих позивачу,
ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди і вимог розумності та
справедливості.

При цьому, суд вважає обґрунтованими як
обставини зазначені у вироку щодо
ОСОБА_3, так і в посиланнях позивача на
наявність душевних страждань у зв'язку
з тим, що: внаслідок ДТП у нього
закритий уламковий перелом лівої
ключиці зі зміщенням уламків, за час
лікування він був відірваний від сім'ї,
друзів, суспільства, роботи, не може
утримувати родину, значний час після
ДТП потребував стороннього догляду та
допомоги, посиленого харчування, був
позбавлений нормального сну, оскільки
заважав гіпс, а в подальшому болі в
області пошкодження і в повній мірі
рухливість суглобів не відновлена як і
його працездатність, за висновком
лікарів для повного одужання необхідно
провести операцію з видалення
металевих пристроїв за допомогою яких
скріплено кістки в місцях перелому, що
також спричиняє хвилювання; дружині
позивача було проведено операцію по
видаленню злоякісного новоутворення і
подальше лікування потребує постійних
матеріальних витрат та систематичних
поїздок до м. Одеси для медичних
оглядів та обстежень, а у зв'язку з ДТП
він не може користуватися належним
йому автомобілем, а також всіма благами
та перевагами, які надає транспортний
засіб, в тому числі оперативність у
вирішенні потреб.

Для задоволення інших вищевказаних
позовних вимог ОСОБА_2 не існує
правових підстав.

Викладене свідчить, що ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову стосовно Одеської філії ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» та ОСОБА_3 суд першої
інстанції допустив невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення і неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

За наявності притягнення у справі у
якості належного відповідача ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» і з урахуванням
вищенаведеного доводи апеляційної
скарги ОСОБА_2 і доводи апеляційної
скарги ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» вищевикладені
висновки апеляційного суду не
спростовують.

При цьому, апеляційний суд відмічає, що
в апеляційній скарзі ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»
зазначається, що моральна шкода, яка
підлягає стягненню зі страховика може
дорівнювати лише 162,91 грн., що складає 5%
від 3258,16 грн. (шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим), що і визнав апеляційний
суд.

Посилання ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в апеляційній
скарзі на те, що позивач не надав
страховику необхідні документи для
позасудового вирішення цього питання
не має правового значення тому, що
позивач не позбавлений вирішувати це
питання в судовому порядку в будь-якому
випадку, а рішення суду ґрунтується на
наявних у справі доказах.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що відповідно до ст. ст. 303, 307, 309
ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню і за
наявності підстав для часткового
задоволення позову з ухваленням нового
рішення про стягнення з ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на користь ОСОБА_2
майнової шкоди в розмірі 8646,52 грн.;
шкоди, пов'язаної з тимчасовою втратою
працездатності потерпілим, в розмірі
3258,16 грн. і відповідно моральної шкоди у
розмірі 162,91 грн., а також стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди в розмірі 15000 грн., а також
відмовити у задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_2

Одночасно відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України належить стягнути з ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» на користь держави
судовий збір в розмірі 121,8 грн., а з
ОСОБА_3 на користь держави судовий збір
в розмірі 150 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 304, 307 ч. 1; 313, 314, 316, 317,
319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Скасувати рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 18. 04. 2014 р. і ухвалити нове рішення
суду.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 8646,52 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
ОСОБА_2 шкоду, пов'язану з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим, в
розмірі 3258,16 грн. і моральну шкоду в
розмірі 162,91 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Відмовити у задоволенні інших позовних
вимог ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» на користь
держави судовий збір в розмірі 121,8 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 150 грн.

Судове рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А. П.
Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич