Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
Справа № 542/942/14-ц

Провадження № 2/542/515/14

Новосанжарський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого судді – Стрельченко Т.Г.,

при секретарі –
Нестеренко О.В.,

з участю представника
позивача - адвоката ОСОБА_1,

представника
відповідача – адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Нові Санжари справу за
позовом ОСОБА_3, представника позивача
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на будівельні матеріали та
скасування права власності на
спадкове майно, –

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
визнання права власності на будівельні
матеріали та скасування права
власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
28.11 1997 року, після смерті матері,
успадкувала разом з братом ОСОБА_5 по 1/2
частині житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: смт.Нові
Санжари, вул.Фрунзе, 9. У період з 1997 по
2008 рік провела капітальний ремонт та
реконструкцію прибудови тієї частини,
яку успадкував брат. Вважаючи, що після
смерті брата ОСОБА_5, право власності на
його частину будинку припинилося у
зв’язку з його руйнацією, звертається
до суду з вимогами визнати за нею право
власності на будівельні матеріали, що
були використані при незакінченому
будівництві, яке розташоване по
вул.Фрунзе, 9 в смт.Нові Санжари та
припинити право власності ОСОБА_5 на 1/2
частину вказаного домоволодіння у
зв’язку з його смертю.

Позивач, будучи належним чином
повідомлена про час та місце розгляд
справи, в судове засідання не
з’явилась.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав.

Відповідач , будучи належним чином
повідомлена про час та місце розгляд
справи, в судове засідання не
з’явилась, надала заяву про розгляд
справи і її відсутність.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, просила відмовити в
повному обсязі посилаючись на те, що
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки
площею 1029 кв.м. розташованої по
вул.Фрунзе, 9 в смт.Нові Санжари, яку
вона успадкувала після смерті
чоловіка, та стверджувала, що її
чоловік приймав участь у реконструкції
житлового будинку розташованого на
території його земельної ділянки, тому
твердження позивачки є безпідставними.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, оцінивши надані
докази ґрунтуючись на всебічному,
повному, об’єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 28.11.1997 року виданого
державним нотаріусом ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі №2461 після
смерті ОСОБА_7, ОСОБА_3 отримала в
спадщину 1/2 частину житлового будинку з
господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: смт.Нові
Санжари, вул.Фрунзе, 9 розташованого на
земельній ділянці площею 1482 кв.м. та
складається в цілому з житлового
будинку глиноочеретяного, житловою
площею 19 кв.м. літ. А-1, сарая «Б,б», льоху
«В», літньої кухні «Г», гаража «Д»,
вбиральні «Е», огорожі (а.с.9).

Іншу частину домоволодіння отримав у
спадок ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
07.12.1990 року виданого державним
нотаріусом ОСОБА_6, зареєстровано в
реєстрі №2062 (а.с.24).

Згідно частини 3 статті 331 ЦК України до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Згідно товано-транспортних накладних
та квитанцій датованих 1989-1992 роками
(а.с. 31-48) ОСОБА_3 придбавала будівельні
матеріали, які були використані при
реконструкції домоволодіння. На
підставі рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
03.09.2008 року за ОСОБА_3 було визнано право
власності на самочинне будівництво, а
саме житловий будинок Літ «А-1»
(прибудова літ. «а» 1-1, коридор 1-2,
житлова кімната 1-3, ванна 1-4, вбиральня
1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7), що
розташовані за адресою: смт.Нові
Санжари, вул.Фрунзе, 9 (а.с. 27-28.).

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про трансформацію права
власності на будівельні матеріали в
право власності на нерухоме майно, яке
було визнано та зареєстровано в
установленому законом порядку за
позивачкою ОСОБА_3

Частина 1 статті 60 ЦПК України покладає
обов’язок на кожну сторону довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішенням виконавчого комітету
Новосанжарської селищної ради від
15.06.2010 року №40/2 ОСОБА_3 було дозволено
провести реконструкцію літньої кухні
на власній земельній ділянці по
вул.Фрунзе, 9 в смт. Нові Санжари із
загальними зовнішніми обмірами 4 х 8
м.кв. (а.с. 12).

Дані технічної інвентаризації та
характеристики житлового будинку, а
також господарських будівель і споруд,
в тому числі і самочинно збудованих
(а.с.14-19) не містить відомостей про
реконструкцію літньої кухні.

Частина 2 статті 59 ЦПК України
передбачає, що обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Суд звертає увагу, що позивачка не
довела факт виготовлення Будівельного
паспорту на реконструкцію, як того
вимагає п.2 рішення виконавчого
комітету Новосанжарської селищної
ради від 15.06.2010 року №40/2.

Суд оцінюючи докази, критично
ставиться до доводів позивачки, щодо
проведення реконструкцій виключно за
її кошт та з її ініціативи, даний факт
спростовується рішенями виконавчого
комітету Новосанжарської селищної
ради від 26.07.1991 року №61/22 та від 01.09.1999
року. Згідно яких ОСОБА_5 було дозволено
провести капітальний ремонт старого
житлового будинку з добудовою кухні,
ванної кімнати, коридору та житлової
кімнати в та господарський сарай з
гаражем розміром 13/4 кв.м. в
домоволодінні по вул.Фрунзе, 9 в
смт.Нові Санжари. (85-86).

За змістом ст. 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 15
ЦПК України у порядку цивільного
судочинства здійснюється захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів особи.

Обравши способом захисту права подання
позову про визнання права власності на
будівельні матеріали, позивачка в силу
ст. 10 ЦПК України не довела правову та
фактичну підставу своїх вимог,
оскільки порушене ОСОБА_3 в суді
питання не порушувалося відповідачем
ОСОБА_4, також доказів неможливості
здійснювати володіння будівельними
матеріалами, які давали б підстави
вважати про наявність спору про право
позивачем по справі не надано і суду
таких обставин не доведено.

Позовні вимоги про припинення права
власності ОСОБА_5 на 1/2 частину
домоволодіння яке розташоване по
вул.Фрунзе, 9 в смт.Нові Санжари у
зв’язку з його смертю, задоволенню не
підлягають виходячи з наступного.

ОСОБА_5 отримав у спадок, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 07.12.1990 року виданого
державним нотаріусом ОСОБА_6,
зареєстровано в реєстрі №2062, 1/2 частину
домоволодіння по вул.Фрунзе, 9 в
смт.Нові Санжари (а.с.24).

Після його смерті 16.08.2011 року у
Новосанжарській державній
нотаріальній конторі була заведена
спадкова справа №35/2012 від 06.02.2012 року за
заявою дружини ОСОБА_4 (а.с.106).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 10.04.2014 року ОСОБА_4
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на 1/2 частину
житлового будинку з господарськими
спорудами, що знаходиться за адресою:
смт. Нові Санжари, вул. Фрунзе, 9 після
смерті чоловіка, у зв’язку з наявністю
самочинного будівництва (а.с. 87).

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 23.07.2013
року за ОСОБА_4 було визнано право
власності в порядку спадкування після
смерті чоловіка ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 1029 кв.м. розташовану за
адресою: смт.Нові Санжари, вул.Фрунзе, 9
(а.с. 29-30).

Відповідно до ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Частина 1 статті 1216 ЦК України
встановлює, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Згідно частини 1 статті 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Частина 5 статті 1268 ЦК України
передбачає, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Отже, право власності на нерухоме майно
не припиняється у зв’язку зі смертю
власника, а переходить до спадкоємців
чи визнається відумерлим, а враховуючи,
що після смерті ОСОБА_5 є спадкоємці які
мають намір оформити свої спадкові
права, то вони не можуть бути
обмеженими з огляду на ««законне
очікування» отримати у дійсне
володіння право власності» (Рішення
Європейського суду з прав людини Fabris
проти Франції від 13 лютого 2013 року
№16574/08).

З огляду на вище викладене позовні
вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та
задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. ст.ст. 3, 15, ч.1 ст. 114, 208, 213, 215, 218, 221
ЦПК України, ст.ст. 321, 331, 1216, 1218, 1268
Цивільного кодексу України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3,
представника позивача ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про визнання права власності
на будівельні матеріали та
скасування права власності на
спадкове майно – відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Полтавської області через
Новосанжарський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного
суду

Полтавської області
ОСОБА_8