АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Побірченко Т.І., Саліхова В.В.

при секретарі:
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Суслової Ірини
Олександрівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 22 липня 2014 року у цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислове
підприємство «Укруніверсалсервіс»,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/11195/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Кузьменко А.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 липня 2014 року відмовлено
в задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» (далі по тексту
- ПАТ «АКБ «Київ») до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислове
підприємство «Укруніверсалсервіс»
(далі - ТОВ «ТПП «Укруніверсалсервіс»),
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
Суслова І.О. в інтересах ПАТ «АКБ «Київ»
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення суду першої інстанції
в частині відмови в задоволенні позову
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ПАТ «АКБ «Київ»
задовольнити повністю. Зазначає, що
відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
є спадкоємцями ОСОБА_6, якою було
передано в іпотеку банку квартиру
АДРЕСА_1 в забезпечення виконання ТОВ
«ТПП «Укруніверсалсервіс» зобов'язань
за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії на
підставі договору іпотеки від 31 серпня
2010 року. ТОВ «ТПП «Укруніверсалсервіс»
належним чином свої зобов'язання не
виконало, у зв'язку з чим у ПАТ «АКБ
«Київ» виникло право на звернення
стягнення на предмет іпотеки. Однак,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 навмисно ухиляються
від отримання свідоцтва про право на
спадщину, не зважаючи на те, що це є їх
обов'язком. Відтак, вважає, що суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про відмову в задоволені
позовних вимог, посилаючись на те, що
відповідачі не отримали свідоцтва про
право на спадщину.

В суді апеляційної інстанції Олексін
С.С. в інтересах ПАТ «АКБ «Київ»
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити з наведених у ній
підстав.

ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 та ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважав, що спір вирішений
судом правильно.

ОСОБА_3, а також особисто ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, ОСОБА_2
забезпечив явку в судове засідання
свого уповноваженого представника, а
тому, колегія суддів відповідно до
вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за
можливе слухати справу за їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, з'ясувавши обставини справи
та оговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 31 серпня 2010 року між
ПАТ «АКБ «Київ» (кредитор) та ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс» (позичальник)
було укладено договір про надання
відновлювальної кредитної лінії №
015/10-ВКЛ, за умовами якого кредитор
зобов'язався надати позичальнику
грошові кошти на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання окремими
частинами в межах максимального ліміту
заборгованості 4 000 000 грн. з кінцевим
терміном погашення не пізніше 31 серпня
2011 року включно зі сплатою за
користування кредитом 22 % річних, а
позичальник зобов'язався повернути в
повному обсязі транші кредиту та
сплачувати банку проценти та комісії, в
розмірах, встановлених договором (т.1,
а.с.18-23).

16 вересня 2010 року та 16 березня 2011 року
між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс» були укладені
додаткові угоди № 1 і № 2 до вказаного
кредитного договору, відповідно до
яких сторони збільшили ліміт
заборгованості за кредитним договором
до 5 000 000 грн. (т.1, а.с.48-49).

ПАТ «Акціонерний комерційний банк
«Київ» свої зобов'язання за кредитним
договором виконало в повному обсязі,
надавши ТОВ «ТПП «Укруніверсалсервіс»
протягом строку дії договору грошові
кошти у розмірі 7 670 000 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи меморіальними ордерами (т.1,
а.с.50-65).

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним кредитним
договором 31 серпня 2010 року між ПАТ «АКБ
«Київ» та ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки другої черги, відповідно до
умов якого ОСОБА_6 передала ПАТ
«Акціонерний комерційний банк «Київ» в
іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру
АДРЕСА_1 (т.1, а.с.24-25).

ТОВ «ТПП «Укруніверсалсервіс»
належним чином зобов'язання за
кредитним договором № 015/10-ВКЛ від 31
серпня 2010 року не виконало, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість, яка
відповідно до наданих позивачем
розрахунків станом на 15 травня 2014 року
становить 8 683 776 грн. 37 коп., з яких 5 000 000
грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3
123 197 грн. 67 коп. - прострочена
заборгованість по процентам, 2 500 грн. -
заборгованість по комісії, 354 444 грн. 45
коп. - пеня за несвоєчасне повернення
кредиту, 204 389 грн. 32 коп. - пеня за
несвоєчасну сплату процентів за
кредитом, 244 грн. 93 коп. - пеня за
несвоєчасну сплату комісії (т.2, а.с.47-54).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла (т.1, а.с.143).

06 липня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які є
онуками померлої ОСОБА_6, звернулися до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9 з
заявами про прийняття спадщини та
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом (т.1, а.с.242-245).

06 липня 2013 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9. було заведено спадкову
справу щодо майна, яке залишилося після
смерті ОСОБА_6 (т.1, а.с.238).

ПАТ «АКБ «Київ» порушило перед судом
питання про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 015/10-ВКЛ від 31 серпня 2010 року,
укладеним з ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс», шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження з
початковою ціною визначеною суб'єктом
оціночної діяльності, яка передбачена
Законом України «Про виконавче
провадження».

Суд першої інстанції дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ «АКБ
«Київ».

Відмовляючи в задоволені позову, суд
виходив з того, що відповідачі по
справі не набули права розпорядження
спадковим майном, оскільки не оформили
свідоцтва про право на спадщину, та не
зареєстрували його у відповідних
органах, а тому, відсутні підстави для
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
першої інстанції було неправильно
застосовано положення норм
матеріального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Закону України «Про
іпотеку» іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 35 вказаного Закону у разі
порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Положення частини першої
цієї статті не є перешкодою для
реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду у
встановленому законом порядку.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про іпотеку» у разі переходу
права власності (права господарського
відання) на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, у тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Статтею 1269 ЦК України визначено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України
передбачено обов'язок спадкоємця, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Разом з тим, ч. 3 ст. 1296 ЦК України
передбачено, що відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відтак, свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину у
порядку, встановленому цивільним
законодавством. При цьому, якщо до
складу спадщини входить нерухоме
майно, звернення спадкоємця до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину, є його
обов'язком, а не правом.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» якщо
спадкоємець прийняв спадщину стосовно
нерухомого майна, але зволікає з
виконанням обов'язку, передбаченого
статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою
ухилення від погашення боргів
спадкодавця, кредитор має право
звернутися до нього з вимогою про
погашення заборгованості спадкодавця.

Враховуючи викладене, право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки з метою
погашення заборгованості, гарантоване
Законом України «Про іпотеку», не може
залежати від отримання чи неотримання
спадкоємцями іпотекодавця, які
прийняли спадщину, свідоцтва про право
на спадщину за відсутності на те
перешкод. Відповідно, невиконання
спадкоємцями іпотекодавця свого
обов'язку звернутися до нотаріуса за
отриманням свідоцтва, не може бути
підставою для відмови в задоволенні
вимог іпотекодержателя про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Як було встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
прийняли спадщину після ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у встановленому
законом порядку, звернувшись до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини. При цьому, заперечуючи проти
позову, відповідачами не було надано
суду доказів на підтвердження
наявності перешкод у отриманні ними
свідоцтв про право на спадщину.

На зазначене суд першої інстанції
уваги не звернув та всупереч
положенням вказаних норм дійшов
помилкового висновку про відмову в
задоволені позову ПАТ «АКБ «Київ»,
установивши, що ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс» не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором № 015/10-ВКЛ від 31
серпня 2010 року.

Вимоги ПАТ «АКБ «Київ» про звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 015/10-ВКЛ від 31 серпня 2010 року,
укладеним з ТОВ «ТПП
«Укруніверсалсервіс», яка станом на 15
травня 2014 року становить 8 683 776 грн. 37
коп., шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження з початковою ціною
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності, яка передбачена Законом
України «Про виконавче провадження» є
законними та обґрунтованими.

Таким чином, рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 березня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає стягненню на
користь ПАТ «АКБ «Київ» судові витрати
в розмірі 3 219 грн. по 1609 грн. 50 коп. з
кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу СусловоїІрини
Олександрівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 липня 2014 року скасувати
та ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Київ» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 55,50 кв.м., в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 015/10-ВКЛ від 31 серпня 2010 року,
укладеним з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислове
підприємство «Укруніверсалсервіс»,
яка станом на 15 травня 2014 року
становить 8 683 776 грн. 37 коп., з яких 5 000 000
грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3
123 197 грн. 67 коп. - прострочена
заборгованість по процентам, 2 500 грн. -
заборгованість по комісії, 354 444 грн. 45
коп. - пеня за несвоєчасне повернення
кредиту, 204 389 грн. 32 коп. - пеня за
несвоєчасну сплату процентів за
кредитом, 244 грн. 93 коп. - пеня за
несвоєчасну сплату комісії, шляхом
проведення прилюдних торгів у межах
процедури виконавчого провадження з
початковою ціною визначеною суб'єктом
оціночної діяльності, яка передбачена
Законом України «Про виконавче
провадження».

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
судові витрати в розмірі 120 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді
Т.І. Побірченко

В.В. Саліхов