УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого
Касьяна О.П.,

суддів: Гончара
В.П., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна», треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє від
імені ОСОБА_3, на рішення апеляційного
суду Чернівецької області від 15 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в
обґрунтовування вимог посилаючись на
те, що 28 травня 2012 року в 00 год 30 хв по
вул. Головній у с. Клішківці
Хотинського району Чернівецької
області сталась дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
транспортних засобів: автомобіля
«Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_3, який належить на праві
власності ОСОБА_6, та автомобіля «Fiat
Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4 Постановою Хотинського
районного суду Чернівецької області
від 01 червня 2012 року ОСОБА_4 визнано
винним у вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП України. Внаслідок ДТП
транспортний засіб - автомобіль «Volkswagen
Т4», д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні
ушкодження. Відповідно до висновку
експертного автотоварознавчого
дослідження від 04 липня 2012 року
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1,
становить 62 520 грн 08 коп. Приватне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК
«Провідна) здійснило виплату позивачу
страхового відшкодування в розмірі 27 767
грн 02 коп., що становить вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
зносу та за виключенням ПДВ вартості
запчастин. Посилаючись на викладене та
уточнивши позові вимоги, позивач
просив стягнути на його користь з
ОСОБА_4 51 297 грн у рахунок відшкодування
вартості ремонту автомобіля, 20 000 грн
моральної шкоди, 600 грн за проведення
автотоварознавчого дослідження та 1000
грн за надання правової допомоги та
евакуацію транспортного засобу.

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 16
вересня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Провідна»
на користь ОСОБА_3 1663 грн 98 коп. Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 33 089 грн 08
коп. в рахунок відшкодування майнової
шкоди та моральну шкоду в розмірі 1000
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У решті позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року рішення Хотинського районного
суду Чернівецької області від 16
вересня 2013 року в частині стягнення
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнової
шкоди скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову в
позові. Рішення в частині стягнення
судових витрат змінено та зменшено їх
розмір. У решті рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє
від імені ОСОБА_3, просить скасувати
вказане рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення (ч. 3 ст. 335 ЦПК
України).

Відповідно до ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Рішення апеляційного суду таким
вимогам закону не відповідає.

Судами встановлено, що 28 травня 2012 року
в 00 год 30 хв по вул. Головній у с.
Клішківці Хотинського району
Чернівецької області сталась ДТП за
участю транспортних засобів:
автомобіля «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, який належить на
праві власності ОСОБА_6, та автомобіля
«Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4

Постановою Хотинського районного суду
Чернівецької області від 01 червня
2012 року ОСОБА_4 визнано винним у
вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП України.

Внаслідок ДТП транспортний засіб -
автомобіль «Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1,
отримав механічні ушкодження.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля
становить 29 431 грн, тому з ПАТ «СК
«Провідна» на користь позивача
підлягає стягненню різниця між
виплаченим страховим відшкодування в
розмірі 27 767 грн 02 коп. та вартістю
такого ремонту в розмірі 1663 грн 98 коп.
Крім того, оскільки відповідно до
висновку автотоварознавчого
дослідження автомобіля вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1, становить 62 520
грн 08 коп., то з винної особи - ОСОБА_4
підлягає стягненню різниця між
фактичним розміром шкоди та страховою
виплатою в розмірі 33 089 грн 08 коп.,
моральна шкода в розмірі 1000 грн, а також
витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 600 грн та 1000 грн за надання
правової допомоги та евакуацію
транспортного засобу.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення з винної особи різниці між
фактичним розміром шкоди та страховою
виплатою в розмірі 33 089 грн 08 коп. і
ухвалюючи рішення про відмову в позові
в цій частині та про зменшення розміру
стягнутих судових витрат з 3996 грн 53 коп.
до 114 грн 71 коп., виходив із того, що
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля
становить 29 431 грн та дійшов
висновків про відсутність підстав для
стягнення с винної особи майнової
шкоди та про зменшення розміру судових
витрат відповідно до розміру
задоволених позовних вимог.

Однак з такими висновками апеляційного
суду погодитись не можна, оскільки суд
дійшов їх з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Тобто, виходячи зі змісту такого
страхування, Закон має на меті захист
не лише прав потерпілих на
відшкодування шкоди, але й захист
інтересів страхувальника -
заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» зазначено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третіх осіб.

За загальним правилом та з огляду на
положення ст. 1192 ЦК України розмір
збитків визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження від 04
липня 2012 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Volkswagen Т4», д.н.з. НОМЕР_1, становить 62 520
грн 08 коп.

ПАТ «СК «Провідна» здійснило виплату
страхового відшкодування позивачу в
розмірі 27 767 грн 02 коп., що становить
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
зносу та за виключенням ПДВ вартості
запчастин.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

У постанові від 27 березня 1992 року № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» Пленум
Верховного Суду України роз'яснив, що
при стягненні на користь потерпілого
вартості пошкодженого майна
враховується зношеність пошкодженого
майна. Розрахунок зношеності
проводиться відповідно до Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фондом державного
майна України від 24 листопада 2003 року
№ 3142/5/2092.

Крім того, згідно з Положеннями про
порядок та умови проведення
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 28 вересня 1996 року
№ 1175, страхувальником відшкодовується
третій особі завдана внаслідок
пошкодження транспортного засобу саме
пряма шкода, у якій враховується
вартість пошкоджених деталей
транспортного засобу на момент ДТП, а
саме з урахуванням фізичного зношення
транспортного засобу, а не вартість
нових деталей.

Таким чином, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої шкоди, суди на
підставі ст. 1194 ЦК України
постановляють стягнути з винної особи,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, на користь
потерпілої особи різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням). При
вирішенні спорів щодо відшкодування
шкоди, заподіяної в результаті
пошкодження транспортного засобу, в
більшості випадків ця різниця
утворюється внаслідок того, що
страховик обраховує вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту зносу
транспортного засобу, тоді як фактичні
витрати на ремонт здебільшого
перевищують зазначену суму.

Проте, скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з винної
особи різниці між фактичним розміром
шкоди і страховою виплатою в розмірі 33
089 грн 08 коп. і ухвалюючи рішення про
відмову в позові в цій частині та про
зменшення розміру стягнутих судових
витрат з 3996 грн 53 коп. до 114 грн 71 коп. та
залишаючи рішення суду в іншій частині
без змін, апеляційний суд у порушення
положень ст. ст. 213-214, 303, 316 ЦПК України
на вищевказані обставини справи та
положення закону уваги не звернув; не
з'ясував ліміт відповідальності
страховика; залишив поза увагою
доводи позивача, та встановивши, що
відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження
вартість відновлювального ремонту
автомобіля позивача з урахуванням
коефіцієнта зносу транспортного
засобу становить 29 431 грн та, що саме ця
сума підлягає виплаті потерпілій особі
страховиком, не звернув уваги на те, що
фактичні витрати на відновлення
пошкодженого транспортного засобу
значно перевищують зазначену суму і
становлять 62 520 грн 08 коп., та,
відповідно, не вирішив питання про те,
чи не підлягає у цьому випадку
стягнення суми цієї різниці з
страховика в межах ліміту
відповідальності за страховим
договором, чи на підставі ст. 1194 ЦК
України з винної особи, у зв'язку з чим
передчасно дійшов і висновку про
зменшення розміру судових витрат.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

З позовної заяви вбачається, що позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в
прохальній частині якого просив
стягнути майнову шкоду з останнього.
ПАТ «СК «Провідна» було залучено до
участі в справі в якості
співвідповідача в ході розгляду
справи, позивач не уточнював позовних
вимог в цій частині та не ставив
питання про стягнення частини
невиплаченого страхового
відшкодування з страховика.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині стягнення різниці
між виплаченим страховим
відшкодуванням та вартістю
відновлювального ремонту автомобіля з
урахуванням коефіцієнта зносу
транспортного засобу в розмірі 1663 грн 98
коп. з ПАТ «СК «Провідна», апеляційний
суд залишив поза увагою доводи
позивача та те, що суд першої інстанції
в порушення положення ст. 11 ЦПК України
вийшов за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки допущені апеляційним судом
порушення норм матеріального та
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин
справи, які мають значення для
правильного її вирішення, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 337, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.П. Касьян

Судді:

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко