Справа №468/2122/14-ц 09.12.2014 09.12.2014 09.12.2014
Провадження №22-ц/784/3436/14
Суддя по першій інстанції - Янчук С.В.
Суддя-доповідач
апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

9 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі судового засідання -
Харитоновій І.В.,

без участі представника позивача,
належно повідомленого про час і місце
слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на ухвалу судді Баштанського районного
суду Миколаївської області від 17
листопада 2014 року у справі
за

позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулося з позовом
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення його із
квартири АДРЕСА_1 разом із іншими
особами, які проживають та
зареєстровані в ній.

Водночас із позовною заявою
позивач подав клопотання про
витребування доказів, а саме: довідки
про склад сім'ї та реєстрацію осіб за
адресою предмета іпотеки, враховуючи
обмеження встановлені для
витребування таких доказів Законом
України «Про інформацію».

Ухвалою судді Баштанського
районного суду Миколаївської області
від 3 листопада 2014
року вказане клопотання залишено без
руху для усунення недоліків, а ухвалою
того ж суду від 17 листопада 2014 року
повернуте заявнику як неподане.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність останньої
ухвали суду, просив її скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для задоволення клопотання.

Заслухавши доповідь судді,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи заявнику клопотання
про витребування доказів як неподане,
ухвалою від 17 листопада 2014 року, суддя
виходив з того, що недоліки клопотання,
зазначені в попередній ухвалі судді
від 3 листопада 2014 року, не усунуті
заявником.

Між тим, така ухвала суду є незаконною,
оскільки суд розглядав клопотання
про витребування доказів за правилами
встановленими процесуальним законом
для розгляду заяви про забезпечення
доказів, тому безпідставно повернув
клопотання позивачу як неподане.

Тоді як, положення ст. 137 ЦПК України,
якою мав керуватися суд першої
інстанції, не містять таких
наслідків, які зазначені суддею в
оскаржуваній ухвалі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК
України у випадках, коли щодо
отримання доказів у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, є
складнощі, суд за їх клопотанням
зобов'язаний витребувати такі докази.
Клопотання про витребування доказів
має бути подано до або під час
попереднього судового засідання, а
якщо попереднє судове засідання у
справі не проводиться, - до початку
розгляду справи по суті із долученням
відомостей про неможливість отримання
таких доказів особисто стороною або
іншою особою, яка бере участь у справі.

Суд вправі таке клопотання
задовольнити або відхилити,
постановивши відповідну вмотивовану
ухвалу.

Отже, клопотання про
витребування доказів підлягало
вирішенню в порядку, передбаченому
ст.137 ЦПК України, однак, суддя
безпідставно керувався положеннями
ст.ст. 133 - 135 ЦПК України про
забезпечення доказів, а тому
помилково застосував наслідки,
встановлені ч. 2 ст. 134, ст. 121 цього
Кодексу, та повернув таке клопотання
стороні як неподане, посилаючись на
невиконання попередньої ухвали про
недоліки.

Такі наслідки можуть бути застосовані
до заяви про забезпечення доказів, а не
до клопотання про витребування
доказів.

За такого, суд першої інстанції
порушив порядок, встановлений для
вирішення цього питання, тому
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з передачею вказаного
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Ухвалу судді Баштанського
районного суду Миколаївської області
від 17 листопада 2014 року
скасувати, а питання про витребування
доказів передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий
Судді: