№ 207/4189/14-ц
№ 2/207/1753/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року

Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Скиби С.А. , при секретареві Воробйовій
Н.В. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Баглійської
районної у м. Дніпродзержинськ ради
про визнання права власності , за
позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Баглійської районної у м.
Дніпродзержинськ ради про визнання
права власності,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою , у
якій просила визнати за нею право
власності за набувальною давністю на
19/50 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною
площею 24,3 метрів квадратних , житловою
площею 16,3 метрів квадратних , оскільки
на підставі договору дарування частини
квартири від 14 грудня 2012 року їй
належить 31/50 частина квартири АДРЕСА_1 ,
загальною площею 40,4 метрів квадратних ,
житловою площею 27,1 метрів квадратних .
Інша частина квартири належить ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 з 1993 року не проживає у квартирі
. З цього часу ОСОБА_2 , яка їй подарувала
квартиру , відкрито і безперервно
користувалася цією частиною квартири ,
доглядала за квартирою , утримувала її ,
сплачувала комунальні послуги та
проводила ремонт . В квартирі проживає
безперервно з 2014 року , сплачує
комунальні послуги на її утримання ,
продовжує користуватися та доглядати
за частиною квартири , яка належить
ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовною заявою , у якій просила
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на 19/50 частин
квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 24,3
метрів квадратних , житловою площею 16,3
метрів квадратних , оскільки на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 11 червня 2012 року їй
належала 31/50 частина квартири АДРЕСА_1 ,
загальною площею 40,4 метрів квадратних ,
житловою площею 27,1 метрів квадратних .
Інша частина квартири належить ОСОБА_3 .
На підставі договору дарування частини
квартири від 14 грудня 2012 року
подарувала ОСОБА_1 19/50 частин квартири
АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 з 1993 року не проживає у
квартирі . З цього часу до 2014 року
відкрито і безперервно користувалася
цією частиною квартири , доглядала за
квартирою , утримувала її , сплачувала
комунальні послуги та проводила
ремонт.

Представник позивача ОСОБА_4
заявлений позов підтримала та
пояснила, що у 2012 році ОСОБА_2
подарувала частину квартири по АДРЕСА_2
позивачці ОСОБА_1 . Інша частина
квартири належить ОСОБА_3 , яка з 1993
року в даній квартирі не проживає . З 2014
року ОСОБА_1 постійно проживає у
квартирі та сплачує рахунки за
комунальні послуги .

Представник відповідача у судове
засідання не явилася , письмово просила
розглядати справу без її участі .

Третя особа ОСОБА_2 , яка заявила
самостійні вимоги на предмет спору ,
свої позовні підтримала повністю , не
визнала позовні вимоги ОСОБА_1 та
пояснила , що в квартирі по АДРЕСА_2
проживала з народження , тобто з 1987 року
. В цій квартирі до 1993 року також
проживала ОСОБА_3 , яка потім кудись
переїхала . Постійно доглядала за своєю
частиною та частиною квартири ОСОБА_3 ,
сплачувала рахунки за комунальні
послуги . У 2012 році подарувала частину
квартири ОСОБА_1 .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які
беруть участь у справі , вивчивши
матеріали справи , вважає , що у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
необхідно відмовити , задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2 з наступних
підстав .

У судовому засіданні встановлено
, що на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 11 червня 2012 року
ОСОБА_2 належала 31/50 частина квартири
АДРЕСА_1 , загальною площею 40,4 метрів
квадратних , житловою площею 27,1 метрів
квадратних . Інша частина квартири
належить ОСОБА_3 . На підставі договору
дарування частини квартири від 14
грудня 2012 року ОСОБА_2 подарувала
ОСОБА_1 19/50 частин квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 з 1993 року не проживає у квартирі
.

Згідно ст. 344. ЦК України 2003 року особа ,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито ,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років , набуває
право власності на це майно (
набувальна давність ) , якщо інше не
встановлено цим Кодексом .

З 1993 року до 2014 року ОСОБА_2
відкрито і безперервно користувалася
19/50 частин квартири АДРЕСА_1 , загальною
площею 24,3 метрів квадратних , житловою
площею 16,3 метрів квадратних цією
частиною квартири , доглядала за
квартирою , утримувала її , сплачувала
комунальні послуги та проводила ремонт
.

Заявлені позовні вимоги
підтверджуються копіями квитанцій по
сплаті за комунальні послуги , актом
КЖЕП «Оріон» , іншими письмовими
доказами .

Таким чином , суд приходить до висновку
, що ОСОБА_2 добросовісно заволоділа
чужим майном - 19/50 частинами квартири
АДРЕСА_1 , загальною площею 24,3 метрів
квадратних , житловою площею 16,3 метрів
квадратних , і продовжувала відкрито ,
безперервно володіти нерухомим майном
понад десять років , тому набула право
власності на 19/50 частин квартири
АДРЕСА_1 , загальною площею 24,3 метрів
квадратних , житловою площею 16,3 метрів
квадратних за набувальною давністю .

Керуючись ст. 344 ЦК України 2003 року , ст. 8
, 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Баглійської
районної у м. Дніпродзержинськ ради про
визнання права власності за
набувальною давністю відмовити .

Позов третьої особи , яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмету спору ,
ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Баглійської районної у м.
Дніпродзержинськ ради про визнання
права власності задовольнити .

Визнати за ОСОБА_2 право власності за
набувальною давністю на 19/50 частин
квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 24,3
метрів квадратних , житловою площею 16,3
метрів квадратних .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя
С.А. Скиба