У х в а л а

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В.,Попович О.В.,Парінової
І.К.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_53 ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58,
ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66,
ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70,
ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74,
ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82,
ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86,
ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94,
ОСОБА_95 до Харківської міської ради про
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_96, ОСОБА_97 на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 7 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до Харківської міської ради про
визнання права власності на квартири у
житловому будинку по АДРЕСА_53.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 2 червня 2011 року позов
задоволено.

Визнано право власності на:

квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8

квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_98

квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_11, ОСОБА_12

квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15

квартиру АДРЕСА_6 за ОСОБА_16

квартиру АДРЕСА_7 за ОСОБА_17, ОСОБА_18

квартиру АДРЕСА_8 за ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21,

квартиру АДРЕСА_9 за ОСОБА_22, ОСОБА_23

квартиру АДРЕСА_10 за ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26

квартиру АДРЕСА_11 за ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29

квартиру АДРЕСА_12 за ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33

квартиру АДРЕСА_13 за ОСОБА_34

квартиру АДРЕСА_14 за ОСОБА_35

квартиру АДРЕСА_15 за ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38

квартиру АДРЕСА_16 за ОСОБА_39

квартиру АДРЕСА_17 за ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42

квартиру АДРЕСА_18 за ОСОБА_43, ОСОБА_44

квартиру АДРЕСА_19 за ОСОБА_45, ОСОБА_46,
ОСОБА_47

квартиру АДРЕСА_20 за ОСОБА_48

квартиру АДРЕСА_21 за ОСОБА_49

квартиру АДРЕСА_22 за ОСОБА_50

квартиру АДРЕСА_23 за ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_99

квартиру АДРЕСА_24 за ОСОБА_55, ОСОБА_56

квартиру АДРЕСА_25 за ОСОБА_57

квартиру АДРЕСА_26 за ОСОБА_58, ОСОБА_59

квартиру АДРЕСА_27 за ОСОБА_60, ОСОБА_61

квартиру АДРЕСА_28 за ОСОБА_62, ОСОБА_63,
ОСОБА_64

квартиру АДРЕСА_29 за ОСОБА_65, ОСОБА_66

квартиру АДРЕСА_30 за ОСОБА_67

квартиру АДРЕСА_31 за ОСОБА_68, ОСОБА_69

квартиру АДРЕСА_32 за ОСОБА_70, ОСОБА_71

квартиру АДРЕСА_33 за ОСОБА_72

квартиру АДРЕСА_34 за ОСОБА_73

квартиру АДРЕСА_35 за ОСОБА_74

квартиру АДРЕСА_36 за ОСОБА_75

квартиру АДРЕСА_37 за ОСОБА_76, ОСОБА_77,
ОСОБА_78

квартиру АДРЕСА_38 за ОСОБА_79, ОСОБА_80

квартиру АДРЕСА_39 за ОСОБА_81, ОСОБА_82

квартиру АДРЕСА_40 за ОСОБА_83

квартиру АДРЕСА_41 за ОСОБА_84

квартиру АДРЕСА_42 за ОСОБА_85

квартиру АДРЕСА_43 за ОСОБА_86

квартиру АДРЕСА_44 за ОСОБА_87, ОСОБА_88,
ОСОБА_89

квартиру АДРЕСА_45 за ОСОБА_90

квартиру АДРЕСА_46 за ОСОБА_91

квартиру АДРЕСА_47 за ОСОБА_92

квартиру АДРЕСА_48 за ОСОБА_93

квартиру АДРЕСА_49 за ОСОБА_94

квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_95

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 7 липня 2014 року
рішення суду першої інстанції в
частині визнання права власності
ОСОБА_83 на квартиру АДРЕСА_1 змінено,
ухвалено нове рішення про відмову в
задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішенням апеляційного
суду в частині визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_52 за
ОСОБА_75, ОСОБА_96, ОСОБА_97 звернулися до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просили скасувати оскаржуване судове
рішення в цій частині та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

В іншій частині рішення апеляційного
суду не оскаржується, відтак згідно зі
статтею 335 ЦПК України судом касаційної
інстанції не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Судом встановлено, що за планом
приватизації ДП
«Південзахіденергобуд» гуртожиток по
АДРЕСА_53, що знаходиться на балансі
підприємства, підлягає передачі в
комунальну власність як об'єкт
державної власності.

Згідно з Положенням про управління
державним майном, яке не увійшло до
статутних капіталів господарських
товариств у процесі приватизації, але
перебуває на їх балансі, затвердженим
спільним наказом ФДМУ та Міністерства
політики України від 19 травня 1999 року
за № 908/68, господарське товариство
повинно обліковувати на своєму балансі
майно, що не увійшло до його статутного
капіталу. При цьому, відповідальність
за збереження та ефективне
використання державного майна несе
господарське товариство.

Рішенням загальних зборів акціонерів
від 25 березня 1998 року прийнято зміни до
статуту в новій редакції стосовно
виходу зі складу ВАТ структурного
підрозділу № 16 «Житлово-комунальний
відділ» та створення на його базі
колективного підприємства.

Гуртожиток по АДРЕСА_53 було передано на
баланс новоутвореного КП «ЖКГ
«Південзахіденергобуд».

Рішенням виконкому Харківської
міської ради від 19 грудня 2007 року
зазначену будівлю виключено з числа
гуртожитків та присвоєно статус
будинку, а мешканцям дозволено
закріпити за собою займану житлову
площу та відкрити особові рахунки у
встановленому законом порядку.

Згідно з листом Головного управління
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури № 16/878-6 від 17
квітня 2009 року за інформацією
Головного управління статистики в
Харківській області (звіт 1-Житлофонд)
встановлено, що КП «ЖКГ
«Південзахіденергобуд», на балансі
якого перебував зазначений гуртожиток,
входить до складу
підприємств-банкрутів та тих, що
повністю припинили свою діяльність
станом на 1 січня 2008 року і неможливо,
також, визначити балансову вартість
даної будівлі, що в подальшому не
дозволить мешканцям оформити
документи на приватизацію житла за
Законом України «Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків» (далі - Закон).

Положеннями статті 2 цього Закону
визначено, що громадяни, на яких
поширюється дія цього Закону, можуть
реалізувати конституційне право на
житло або шляхом приватизації житла у
гуртожитку (у випадках, передбачених
цим Законом), або шляхом отримання
соціального житла (відповідно до цього
Закону та Закону України «Про житловий
фонд соціального призначення»), або
шляхом самостійного (на власний розсуд,
за власні чи залучені кошти) вирішення
свого (своєї сім'ї) житлового питання
(відповідно до цивільного
законодавства України).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
громадяни, на яких поширюється дія
цього Закону, мають право на
приватизацію житлових приміщень у
гуртожитках, які перебувають у
власності територіальних громад і
можуть бути приватизовані відповідно
до закону. Приватизація житлових
приміщень у гуртожитках здійснюється
за Законом України «Про приватизацію
державного житлового фонду» з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову щодо визнання права власності
ОСОБА_75 на квартиру АДРЕСА_52, суд першої
інстанції вважав, що вона набула право
власності на житло, оскільки тривалий
час та на законних підставах проживала
у гуртожитку.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині визнання права
власності ОСОБА_75 на вищезазначену
квартиру, апеляційний суд виходив із
того, ОСОБА_96 та ОСОБА_97, які
оскаржували рішення суду, належним
чином не довели наявності у них права
користування кімнатами № № 457, 458 у
гуртожитку по АДРЕСА_51.

Однак із такими висновками повністю
погодитися не можна, так як вони не
відповідають вимогам закону та не
ґрунтуються на доказах, наявних у
матеріалах справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_96 з 24 квітня
1992 року зареєстрований у гуртожитку по
АДРЕСА_51, а з 27 березня 2002 року в цьому
було гуртожитку зареєстровано ОСОБА_97
Крім цього, на ім'я ОСОБА_96 відкрито
особистий рахунок, за яким він сплачує
комунальні послуги (а.с. 105-112, т. 6).

Житло у гуртожитку було надано матері
ОСОБА_96 - ОСОБА_42, яка померла 1
листопада 2003 року. Як зазначав ОСОБА_96,
кімнати № № 457, 458 виділено ОСОБА_42 у
зв'язку з її перебуванням у трудових
відносинах з ВАТ «Трест
«Південзахіденергобуд».

Згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Апеляційний суд у порушення наведених
вимог не перевірив, чи приймалося
рішення про надання ОСОБА_42 кімнати, чи
видавався їй ордер, чи укладено ОСОБА_96
договір про користування кімнатами №
№ 457, 458 у гуртожитку, що знаходиться за
АДРЕСА_54

Разом із цим, ухвалюючи рішення,
апеляційний суд не звернув уваги на те,
що на момент звернення ОСОБА_75 до суду з
позовом про визнання права власності
гуртожиток не було передано до
комунальної власності м. Харкова. До
того ж, ОСОБА_75 з 9 червня 2000 року
зареєстрована АДРЕСА_50, а відомості про
наявність у неї ордера на кімнату в
гуртожитку або укладеного договору про
користування кімнатою в гуртожитку в
матеріалах справи відсутні (а.с. 136, 167 т.
1).

За таких обставин суд неправильно
застосував норми матеріального права,
в порушення норм процесуального права
не встановив усіх фактичних обставин,
які мають значення для правильного
вирішення справи, відтак судове
рішення щодо задоволення позову про
визнання права власності ОСОБА_75 на
квартиру підлягає скасуванню з
направленням справи в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції з підстав, визначених
частинами 2, 3 статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_96, ОСОБА_97
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 7 липня 2014 року щодо
визнання права власності ОСОБА_75 на
квартиру АДРЕСА_36 скасувати, справу в
цій частині передати на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:М.В.
Дем'яносов І.К. Парінова О.В. Попович С.П.
Штелик