Справа № 348/2460/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2573/2014
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів Ковалюка
Я.Ю., Шалаути Г.І.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі до ОСОБА_2 про
стягнення суми переплати пенсії за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі на рішення
Надвірнянського районного суду від 11
листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення суми переплати пенсії.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 11 листопада 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
подало апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи. Зазначає, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні ПФУ в Надвірнянському
районі та з 04.04.1993 року отримує пенсію
за віком по Списку №2. Відповідач 26
липня 2004 року подав заяву про
перерахунок стажу та заробітку,
долучивши довідку про заробітну плату,
видану ДК «Туркменгаз», трест
«Туркменбургаз», Марійське управління
розвідувального буріння. Оскільки
довідка містила великий коефіцієнт
заробітної плати, з метою перевірки
зазначених в ній даних 16.01.2013 року
управлінням надіслано лист до
Міністерства соціального забезпечення
Туркменістану. Враховуючи, що
перевіркою виявлено розбіжності в
сумах заробітної плати, виникла
переплата пенсії з 01.01.2004 року по 31.05.2014
року у розмірі 1323,82 грн. Однак, даних
обставин суд не врахував та не дав їм
належної правової оцінки.

З цих підстав апелянт просив рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянт доводи скарги
підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився
будучи належним чином повідомленим, що
не перешкоджає розгляду справи в його
відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
те, що недобросовісні дії відповідача
призвели до переплати суми пенсії.

Такий висновок суду є обґрунтованим,
відповідає вимогам закону та дійсним
обставинам справи, зібраним у справі
доказам, яким суд дав належну правову
оцінку виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі та з 04.04.1993 року
отримує пенсію за віком по Списку №2.

З метою перерахунку пенсії відповідач
26 липня 2004 року подав відповідну заяву,
долучивши до неї довідку про заробітну
плату №257 від 22 червня 2004 року. Вказана
довідка видана по місцю його роботи
Державним концерном «Туркменгаз»,
трест «Туркменбургаз», Марійське
управління розвідувального буріння
(а.с.4,5).

Встановлено, що в ході перевірки
відомостей, які містились в цій
довідці, було виявлено розбіжності в
сумах заробітної плати ОСОБА_2 за 1984-1986
роки, що, на думку позивача, призвело до
переплати пенсії у сумі 1323,82 грн.

Статтею 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» установлено, що суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягають
поверненню безпідставно набуті:
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною чи юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Тобто, механізм повернення надмірно
сплачених сум пенсій передбачає
стягнення зазначених сум лише у
випадку, якщо така надмірна сплата
відбулась з вини пенсіонера, а саме
через зловживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57 - 60 ЦПК України.

Однак, будь-яких належних та допустимих
доказів того, що переплата сум пенсії
має місце внаслідок зловживань з боку
відповідача, позивачем суду не
представлено.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до привильного висновку про
відсутність підстав для стягнення суми
переплати пенсії та обгрунтовано
відмовив у задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Тому підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі відхилити, а
рішення Надвірнянського районного
суду від 11 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Я.Ю. Ковалюк

Г.І. Шалаута