УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
договором кредиту, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 3 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернулося до суду із
зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що відповідачі
ухиляються від виконання зобов'язання
за кредитним договором і договором
поруки, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість у сумі 658 732 грн 84 коп.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23 червня 2014 року,
залишеним без зміну ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 3 вересня 2014 року, позов ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задоволено.
Стягнуто солідарно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7
на користь позивача заборгованість у
сумі 658 732 грн 84 коп., вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просив
скасувати рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 23 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 3 вересня 2014
року, ухвалити нове рішення про відмову
у задоволенні позову, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що 13 серпня 2008 року між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
банк» (далі - ЗАТ «ОТП банк») та ОСОБА_6
був укладений кредитний договір №
CL700/1677/2008DD13.0. Згідно з умовами договору
позивач надав ОСОБА_6 кредит у сумі 20262,50
дол. США з кінцевою датою повернення
кредиту 13 серпня 2015 року.

13 серпня 2008 року в забезпечення
виконання кредитного договору був
укладений договір поруки № SR-700/1677/2008
між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_6

25 листопада 2011 року між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк»
(далі - ПАТ «ОТП Банк») та ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» відповідно до ст.
ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України був
укладений договір купівлі-продажу
кредитного портфелю. За цим договором
ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором
від 13 серпня 2008 року № CL700/1677/2008DD13.0.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшли права ПАТ «ОТП Банк»
щодо права вимоги до ОСОБА_6 за
кредитним договором від 13 серпня 2008
року № CL700/1677/2008DD13.0. Станом на 14 січня 2014
року заборгованість відповідача по
тілу кредиту складає 16 387,02 дол. США, що
за офіційним курсом НБУ складає 130 981
грн. 45 коп.

Задовольняючи позов суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
відповідачі не спростували доводи
позивача в частині невиконання ними
взятих зобов'язань і не надали свого
розрахунку, хоча і не заперечували факт
невиконання зобов'язання за кредитним
договором. Доводи про те, що позивач не
повідомляв боржника належним чином про
перехід права вимоги висновки суду не
спростовують, укладений між ПАТ «ОТП
Банк» і ТОВ «Факторинг Україна»
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю в частині передання права
вимоги за зобов'язаннями відповідачів
останні не оспорювали, вказаний
позивачем факт невиконання зобов'язань
за кредитним договором та договором
поруки не заперечують.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23 червня 2014 року та ухвали
апеляційного суду Харківської області
від 3 вересня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані, а
доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 23 червня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 3 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко