У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Катющенко В.П.

при секретарі -
Нестеровському Б.Ю.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні, в залі суду, у м. Києві, заяву
ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК
«Авіатор-18», Київської державної
міської адміністрації, за участю 3-ої
особи ОСОБА_3 про виселення,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного
суду м. Києва перебувала цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК
«Авіатор-18», Київської державної
міської адміністрації, за участю 3-ої
особи ОСОБА_3 про виселення.

29 серпня 2014 року заявником ОСОБА_1 до
Дніпровського районного суду м. Києва
було подано заяву про скасування
заходів забезпечення позову, в якій
заявник просила суд: скасувати заходи
забезпечення позову, а саме: скасувати
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

23 жовтня 2014 року заява була передана
судді Катющенко В.П.

Заявлені вимоги заявник обгрунтовує
тим, що 28 травня 1996 року Харківський
районний суд м. Києва з метою
забезпечення позову ухвалив накласти
арешт на квартиру АДРЕСА_1. По справі в
частині виселення та надання квартири
ОСОБА_2 в період з 1996 року до 2004 року
неодноразово виносились нові рішення,
оскаржувалися та направлялися на
розгляд до Дніпровського районного
суду м. Києва. На сьогоднішній день
рішення суду виконані повністю:
Київська міська державна
адміністрація надала квартиру ОСОБА_2
розпорядженням № 1133 від 17 грудня 2010
року; в грудні 2013 року ОСОБА_2, з усіма
залежними від неї особами, виселена зі
спірної квартири; в серпні 2014 року
ОСОБА_1 виданий ордер на вказану вище
квартиру.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день, час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.154 Цивільного
процесуального кодексу України, неявка
осіб, які беруть участь у справі не
перешкоджає розгляду питання про
скасування заходів забезпечення
позову.

За таких обставин, суд вважає за
можливе проводити розгляд заяви про
скасування заходів забезпечення
позову у відсутність сторін.

Суд, вивчивши доводи заяви про
скасування заходів забезпечення
позову, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Харківського районного суду м.
Києва від 28 травня 1996 року накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Харківського районного суду
м. Києва від 13 серпня 1996 року було
визнано необґрунтованим виключення
ОСОБА_1 з членів ЖБК «Авіатор-18».
Визнано недійсним ордер від 30 серпня,
виданий Виконавчим комітетом
Київської міської ради народних
депутатів на ім'я ОСОБА_2, виселити її з
квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано Київську
держадміністрацію надати ОСОБА_2 іншу
квартиру. Визнано за ОСОБА_1 право на
квартиру АДРЕСА_1, зобов'язавши
Київську держадміністрацію видати
ОСОБА_1 ордер.

Ухвалою Київського міського суду від 27
листопада 1996 року, рішення
Харківського районного суду м. Києва
від 13 серпня 1996 року в частині
виселення ОСОБА_2 та зобов'язання
Київської міської держадміністрації
надати їй другу квартиру скасовано. В
решті залишено без змін. Справу в
частині скасованого рішення
направлено на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

В подальшому, рішенням Харківського
районного суду м. Києва від 13 січня 1998
року, позовні вимоги ОСОБА_1 були
задоволені частково. Зобов'язано
Київську міську державну
адміністрацію надати, а квартирне
управління Київської
держадміністрації передати, в
трьохмісячний строк ОСОБА_2 у
користування квартиру, рівноцінну
спірній, а саме - двохкімнатну квартиру,
житловою площею не менше 29,05 кв.м., з
основоположним правовим статусом.
Вселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 в
квартиру, яка буде надана, на протязі
місяця з моменту надання квартири. В
частині відшкодування матеріального
та морального збитку, в позовних
вимогах ОСОБА_1 - відмовлено.

Постановою Київського міського суду
від 28 лютого 2000 року, рішення
Харківського районного суду м. Києва
від 13 січня 1998 року скасовано, а справу
направлено на новий розгляд до того ж
суду.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2002 року, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ЖБК «Авіатор-18»,
Київської міської державної
адміністрації про виселення та
відшкодування моральної шкоди було
задоволено частково. Зобов'язано
Київську міську державну
адміністрацію в тримісячний термін
надати ОСОБА_4 двокімнатну квартиру
житловою площею не менше 29,5 кв.м. в
будинках державного чи громадського
житлового фонду після чого виселити її
з усіма залежними від неї особами з
квартири АДРЕСА_1 в надану їй квартиру.
В іншій частині позову - відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
22 травня 2002 року, рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2002
року в частині зобов'язання Київської
міської держадміністрацію передати
ОСОБА_2 двокімнатну квартиру житловою
площею не менше 29,5 кв.м. після чого
виселити її з усіма залежними від неї
особами з квартири АДРЕСА_1 в передану
їй квартиру скасовано, а справу в цій
частині направлено на новий розгляд до
того ж суду в іншому складі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 08 квітня 2004 року, позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК «Авіатор-18»,
Київської міської державної
адміністрації, за участю 3-ої особи
ОСОБА_3 про виселення задоволено.
Зобов'язано Київську міську державну
адміністрацію в тримісячний термін
надати ОСОБА_2 двокімнатну квартиру з
оздобленням житловою площею не менше
29,5 кв.м. в будинках державного чи
громадського житлового фонду після
чого виселити її з усіма залежними від
неї особами з квартири АДРЕСА_1 в надану
їй квартиру.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
08 липня 2004 року, рішення Дніпровського
районного суду м Києва від 08 квітня 2004
року - скасовано, а справу направлено на
новий судовий розгляд до того ж суду
першої інстанції в іншому у складі
суду.

Ухвалою Верховного Суду України від 20
грудня 2006 року, ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 08 липня 2004 року
скасовано, справу направлено на новий
апеляційний розгляд до того ж суду.

Ухвалою Апеляційного суду м Києва від 14
березня 2007 року, апеляційну скаргу
представника Київської міської
державної адміністрації на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2002 року було залишено без
розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 154 Цивільного
процесуального кодексу України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року № 9, заходи
забезпечення позову мають тимчасовий
характер і діють до виконання рішення
суду, яким закінчується розгляд справи
по суті. Зважаючи на це, суд при
задоволенні позову не вправі
скасовувати вжиті заходи до
виконання рішення або зміни способу
його виконання, за винятком випадків,
коли потреба в забезпеченні позову з
тих чи інших причин відпала або
змінились обставини, що зумовили його
застосування.

Відповідно до Розпорядження
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 17 грудня 2010 року №
1133, на виконання рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 08 квітня 2004
року головному управлінню житлового
забезпечення виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) в
межах функцій органу місцевого
самоврядування надано ОСОБА_2 на дві
особи (вона та син) двокімнатну
квартиру АДРЕСА_2 та видано їй ордер на
зазначену квартиру.

В подальшому, 07 серпня 2014 року
Департаментом будівництва та
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) ОСОБА_1 було видано
ордер на жиле приміщення в будинку
житлово-будівельного кооперативу №
107540, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Аналізуючи вищевикладене, суд вбачає
за можливе скасувати заходи
забезпечення позову, вжиті відповідно
до ухвали Харківського районного суду
м. Києва від 28 травня 1996 року в частині
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
154, 210, 293, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ЖБК
«Авіатор-18», Київської державної
міської адміністрації, за участю 3-ої
особи ОСОБА_3 про виселення -
задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Харківського районного
суду м. Києва від 28 травня 1996 року щодо
накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1

Копію ухвали направити до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві та Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції в м. Києві - для
виконання та сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: