АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9936/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В. П. Доповідач - Демченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» на заочне рішення
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 16 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
кредитної спілки «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» про стягнення
заборгованості за вкладом (депозитом),
процентів, інфляційних збитків та
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з уточненим позовом до кредитної
спілки «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка» (далі - КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка») про стягнення заборгованості
за вкладом (депозитом), процентів,
інфляційних збитків та моральної
шкоди, мотивуючи тим, що у травні 2008
року між нею та КС «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» укладено
цивільно-правовий договір депозиту
«Договір №133 про залучення
добровільного додаткового пайового
членського внеску», до умов якого вона
внесла до КС «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка» 94.000 грн.

Зазначала, що за період з 05 травня 2008
року по 15 червня 2013 року зі свого внеску
отримала лише 8.700 грн.

Посилаючись на те, що з 2010 року вона
звертається до відповідача з вимогою
про повернення вкладу та відсотків по
ньому, але отримує лише відмову, чим
вважає їй було завдано і моральну
шкоду, просила суд стягнути з
відповідача на її користь
заборгованість за вкладом (депозитом)
за договором від 05 травня 2008 року в
розмірі 82.200 грн.; нараховані проценти
за цим вкладом в розмірі 119.329 грн.59 коп.;
інфляційні збитки в розмірі 18.526 грн.42
коп., 3% річних в розмірі 12.702 грн.08 коп.,
моральну шкоду у розмірі 10.000 грн. а
також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
16 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Стягнуто з КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» на користь ОСОБА_2
заборгованість за вкладом (депозитом)
за договором від 05 травня 2008 року в сумі
82.200 грн., нараховані проценти за
вкладом (депозитом) за договором від 05
травня 2008 року в сумі 119.329 грн.59 коп.,
інфляційні збитки в сумі 18.526 грн.42 коп.
та 3% річних в сумі 12.702 грн.08 коп.
Вирішено питання стосовно судових
витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права при ухваленні
судового рішення, у зв'язку з чим
ставить питання про його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які буди досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що
між позивачем та КС «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» 05 травня 2008
року укладено договір депозитного
вкладу. Однак даний висновок суду не
відповідає матеріалам справи.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти)
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до ст.6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про
кредитні спілки» кредитна спілка може
укладати від свого імені договори та
інші угоди, які не суперечать цьому
Закону, іншим нормативно-правовим
актам та статуту кредитної спілки,
набувати майнові та немайнові права,
мати обов'язки, що випливають із
законодавства України та укладених
кредитною спілкою угод, бути позивачем
і відповідачем у судах.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи і не заперечується
сторонами, що ОСОБА_2 з квітня 2005 року є
членом КС «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка». 05 травня 2008 року між
нею та відповідачем укладено Договір
про внесення добровільного
додаткового пайового членського
внеску №133 (а.с.7).

Відповідно до п.1.1 даного договору КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» прийняла від члена КС ОСОБА_2
добровільний додатковий пайовий
членський внесок в розмірі 94.000 грн. на
умовах строковості, зворотності і
платності на строк 12 місяців, до 05
травня 2009 року, з нарахуванням
процентів в розмірі 25%.

В цей же день, тобто 05 травня 2008 року, КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» та ОСОБА_2 підписали Умови
залучення добровільного додаткового
пайового членського внеску, яким
визначено, що КС «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» прийняла від
члена КС ОСОБА_2 добровільний
додатковий пайовий членський внесок в
розмірі 94.000 грн. на умовах строковості,
зворотності і платності на строк 12
місяців, до 05 травня 2009 року, з
нарахуванням процентів в розмірі 25%
(а.с.8).

05 травня 2009 року КС «Дніпропетровська
ощадна кредитна спілка» та ОСОБА_2
підписали додаток до Умов залучення до
добровільного пайового членського
внеску від 05 травня 2008 року, яким
сторони домовились, що дія Умов
залучення добровільного додаткового
пайового членського внеску від 05
травня 2008 року подовжується на
необмежений строк з нарахуванням
відсотків за весь час користування
внеском (а.с.9).

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що між сторонами 05 травня 2008
року дійсно був укладений договір про
внесення добровільного додаткового
пайового членського внеску №133.

Доводи ОСОБА_2 про те, що між нею та КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» 05 травня 2008 року було укладено
договір про внесення депозитного
вкладу є безпідставними та такими, що
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України
«Про кредитні спілки» члени кредитної
спілки мають право: брати участь в
управлінні справами кредитної спілки,
обирати та бути обраними до її органів
управління; вносити пропозиції на
розгляд органів управління кредитної
спілки; одержувати від кредитної
спілки кредити та користуватися іншими
послугами, які надаються членам
кредитної спілки відповідно до її
статуту; одержувати інформацію про
діяльність кредитної спілки,
ознайомлюватися з річними балансами,
фінансовими звітами, протоколами
засідань органів управління кредитної
спілки та іншими документами щодо
діяльності кредитної спілки;
одержувати дохід на свій пайовий
внесок, якщо інше не передбачено
статутом кредитної спілки; вийти з
членів кредитної спілки в порядку,
передбаченому цим Законом та статутом
кредитної спілки.

Пунктом 3 ч.1 ст.21 цього закону
передбачено, що кредитна спілка
відповідно до свого статуту в процесі
господарської діяльності вправі
залучати на договірних умовах внески
(вклади) своїх членів на депозитні
рахунки як у готівковій, так і в
безготівковій формі.

Внески (вклади) членів кредитної спілки
на депозитні рахунки, а також
нарахована на такі кошти та пайові
внески плата (проценти) належать членам
кредитної спілки на праві приватної
власності (ч.1 ст.23 Закону).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.23 Закону
України «Про кредитні спілки» кожний
член кредитної спілки має право
одержати належні йому кошти, зазначені
в ч.1 цієї статті, у порядку і строки, які
визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього
Закону, статуту кредитної спілки або
укладеними з членом кредитної спілки
договорами.

Частина 7 ст.10 Закону України «Про
кредитні спілки» передбачає, що
повернення обов'язкового пайового та
інших внесків, крім вступного внеску,
провадиться в порядку, передбаченому
статутом кредитної спілки, але не
пізніше ніж через один місяць після
прийняття загальними зборами або
спостережною радою кредитної спілки
відповідного рішення. Повернення
вкладів провадиться за взаємною згодою
сторін або не пізніше строку,
передбаченого відповідним договором.

07 червня 2013 року ОСОБА_2 отримала 6.300
грн. у рахунок повернення додаткового
пайового внеску, 18 червня 2013 року
отримала ще 2.500 грн. та 10 липня 2013 року
отримала 3.000 грн. Тобто усього нею було
отримано 11.800 грн. (а.с.40,41,42)

У 2010 року позивачка виявила бажання
достроково розірвати договір про
внесення добровільного додаткового
членського внеску №133 від 05 травня 2008
року та отримати кошти, у зв'язку з чим
неодноразово зверталась до КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» з вимогою про повне повернення
їй коштів за даним договором, на що
отримувала відмову.

Виходячи з положень ст.ст.626-629,631 ЦК
України, укладений сторонами 05 травня
2008 року договір про внесення
добровільного додаткового пайового
членського внеску №133, є
цивільно-правовою угодою, в якій
сторони на власний розсуд визначили
зміст їх прав і обов'язків, які є
обов'язковими до виконання сторонами
протягом строку, визначеного
договором.

Пунктом 2.2.1 договору про внесення
добровільного додаткового пайового
членського внеску від 05 травня 2008 року
передбачено, що сторони мають право у
відповідності до діючого
законодавства достроково розірвати
даний договір, продовжити його,
письмово повідомив кожну із сторін не
менш як за місяць.

При розірванні договору за ініціативою
члена КС, йому повертається сума внеску
та виплачуються проценті, нараховані
за фактичний час користування внеском
за ставкою 20% річних (а.с.7).

Дані вимоги також викладені і в п.3 Умов
залучення добровільного додаткового
пайового членського внеску від 05
травня 2008 року (а.с.8).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
вважає, що вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення
додаткового пайового членського внесу,
процентів за користування коштами та
інфляційних збитків підлягають
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачу в червні-липні 2013 року було
частково повернуто добровільний
додатковий пайовий членський внесок в
розмірі 11.800 грн. Таким чином, з КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» на користь ОСОБА_2 необхідно
стягнути залишок добровільного
додаткового пайового членського
внеску в розмірі 82.200 грн.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Статтею 625 ЦК України встановлена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання. Так, ч.1 цієї
статті визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. У ч.2 зазначено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Приписи ст.625 ЦК про розмір процентів,
що підлягають стягненню за порушення
грошового зобов'язання, є
диспозитивними та застосовуються, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Беручи до уваги те, що наслідки
прострочення боржником грошового
зобов'язання у вигляді інфляційних
нарахувань та трьох процентів річних
не є санкціями, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, ці кошти нараховуються
незалежно від вини боржника.

На підставі наведеного, з урахуванням
п.2.2.1. договору про внесення
добровільного додаткового пайового
членського внеску та п.3 Умов залучення
добровільного додаткового пайового
членського внеску від 05 травня 2008 року,
колегія суддів вважає, що за
користування внеском за період з 05
травня 2009 року по 03 грудня 2014 року
необхідно нарахувати 20% річних, що
складає 119.980 грн. Дана сума
розраховується наступним чином.

Сума внеску за договором про внесення
добровільного додаткового пайового
членського внеску від 05 травня 2008 року
дорівнює 94.000 грн.

За період з 05 травня 2008 року по 05 травня
2009 року 20% річних від цією суми дорівнює
18.800 грн. (94.000 грн. х 20%).

За період з 05 травня 2009 року по 05 травня
2010 року дорівнює 18.800 грн. (94.000 грн. х 20%).

За період з 05 травня 2010 року по 05 травня
2011 року дорівнює 18.800 грн. (94.000 грн. х 20%).

За період з 05 травня 2011 року по 05 травня
2012 року дорівнює 18.800 грн. (94.000 грн. х 20%).

За період з 05 травня 2012 року по 05 травня
2013 року дорівнює 18.800 грн. (94.000 грн. х 20%).

За період з 05 травня 2013 року по 05 травня
2014 року сума відсотків, після
повернення добровільного додаткового
пайового членського внеску, дорівнює
16.440 грн. (94.000 грн. (сума внеску) - 11.800
грн. (повернута сума внеску) х 20%).

За період з 05 травня 2014 року по 03 грудня
2014 року сума процентів дорівнює 9.540 грн.
(82.200 грн. (сума вкладу) х 20% : 100 : 365 днів х
212 днів).

Щодо вимог ОСОБА_2 про стягнення три
проценти річних, то вони задоволенню не
підлягають, оскільки договором про
внесення добровільного додаткового
пайового членського внеску
встановлений розмір процентів.

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2009 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 18.800
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2010 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 18.800
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2011 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 18.800
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2012 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 18.800
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2013 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 16.440
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Сума індексації, яка підлягає
стягненню на користь позивача, за
період з травня 2014 року по грудень 2014
року дорівнює 769 грн.78 коп. та
розраховується наступним чином: 9.540
грн. (нараховані відсотки) ? 63.1
(коефіцієнт індексації станом на
грудень 2014 року).

Таким чином, з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочення повернення суми
внеску за цивільно-правовим договором
про внесення добровільного
додаткового пайового членського
внеску №133 від 05 травня 2008 року, на
користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
інфляційні збитки у розмірі 5.388 грн.46
коп. (769 грн. 78 коп. х 6)

Позовні вимоги ОСОБА_2 щодо
відшкодування моральної шкоди, то вони
задоволенню не підлягають, оскільки
дані правовідносини не передбачають
відшкодування моральної шкоди.
Договором про внесення добровільного
додаткового пайового членського
внеску №133 від 05 травня 2008 року та
Умовами залучення добровільного
додаткового пайового членського
внеску від 05 травня 2008 року також не
передбачено відшкодування моральної
шкоди.

Доводи апелянта щодо скрутного
становища КС «Дніпропетровська ощадна
кредитна спілка», то вони є
необґрунтованими, оскільки ч.1 ст.625 ЦК
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Крім того, Законом України «Про
кредитні спілки» визначено лише
організаційні, правові та економічні
засади створення й діяльність
кредитних спілок, їх об'єднань, права та
обов'язки членів кредитних спілок і їх
об'єднань. Тобто цей Закон визначає
лише порядок організації створення та
діяльності кредитної спілки й інших
пов'язаних питань щодо відносин
членства та управління кредитною
спілкою, а також певні засади її
діяльності.

Проте цей Закон не визначає положень
щодо врегулювання цивільно-правових
відносин, які виникають між кредитною
спілкою як юридичною особою та членом
спілки як фізичною особою -
позичальника або вкладника, оскільки в
цьому випадку мова йде про виконання
кредитною спілкою своїх договірних
зобов'язань як юридичною особою.

Так, ч.1 ст.3 Закону України «Про
кредитні спілки» установлено, що
кредитна спілка є юридичною особою, має
самостійний баланс, банківські
рахунки, які відкриває і використовує
згідно із законодавством у самостійно
обраних банківських установах, а також
печатку, штамп та бланки зі своїм
найменуванням, власну символіку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі встановлених фактів, які
підтверджуються матеріалами справи, та
враховуючі викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що заочне
рішення підлягає скасуванню з
наступним ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з КС
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» на користь позивача слід
стягнути судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 2.075 грн. 68 коп.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
16 квітня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до кредитної спілки
«Дніпропетровська ощадна кредитна
спілка» про стягнення заборгованості
за вкладом (депозитом), процентів,
інфляційних збитків та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з кредитної спілки
«Дніпропетровська Ощадна Кредитна
Спілка» на користь ОСОБА_2 суму внеску
за договором про внесення
добровільного додаткового пайового
членського внеску №133 від 05 травня 2008
року в розмірі 82.200 грн., відсотки в
розмірі 119.980 грн., інфляційні збитки в
розмірі 5.388 грн.46 коп., судові витрати в
розмірі 2.075 грн.68 коп., а всього стягнути
з кредитної спілки «Дніпропетровська
Ощадна Кредитна Спілка» 209.644 грн.14 коп.

В іншій частині позову ОСОБА_2
відмовити.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді:
Волошин М.П.

Куценко Т.Р.