Справа № 740/5208/14
Провадження № 4-с/740/49/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області

в складі: головуючого судді
Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Кубрак Н.М.,

за участю: заявниці ОСОБА_1,

державного виконавця Гаврилея І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою, в
якій просить визнати неправомірною
бездіяльність заступника начальника
відділу ДВС Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області по розгляду її
скарги від 01.12.2014 року на бездіяльність
державного виконавця по виконанню
рішення Ніжинського міськрайонного
суду від 22.07.2013 року; визнати
неправомірною бездіяльність відділу
ДВС Ніжинського міськрайонного
управління юстиції Чернігівської
області по виконанню виконавчого
провадження № 39230156 від 05.08.2013 року;
скасувати постанову про закриття
виконавчого провадження від 18.11.2014
року, та зобов'язати відділ ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області
здійснити примусове виконання рішення
Ніжинського міськрайонного суду від
22.07.2013 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1
посилається на те, що 22.07.2013 року
Ніжинським міськрайонний судом було
ухвалено рішення про зобов'язання
ліквідаційної комісії Ніжинської
міської санітарно-епідеміологічної
станції працевлаштувати її на
рівнозначну посаду відповідно до її
кваліфікації та спеціальності. На
підставі цього рішення було видано
виконавчий лист від 05.08.2013 року, а 06.08.2013
року - винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Проте 18.11.2014 року державним виконавцем
Гаврилеєм І.О. винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Жодного разу їй не було надано
можливості ознайомитись з матеріалами
виконавчого провадження, незважаючи на
її письмові та усні звернення, не
надано відповідей на письмові заяви,
вона не була присутньою при проведенні
виконавчих дій.

Незважаючи на те, що державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк, її справа перебувала у
провадженні 1 рік 3 місяці.

Копію постанови про закриття
виконавчого провадження їй надіслали з
порушенням термінів - на 7 день після
винесення простою кореспонденцією.

Крім того, державний виконавець не
звертався до суду із поданням про
заміну сторони виконавчого
провадження її правонаступником.

Вона неодноразово зверталась із
скаргами на бездіяльність державного
виконавця щодо виконання рішення суду
до начальника відділу ДВС, проте до
цього часу рішення суду не виконано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу
підтримала у повному обсязі і пояснила,
що в серпні місці 2013 року вона передала
на виконання до відділу ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції виконавчий лист про
зобов'язання ліквідаційної комісії
Ніжинської міської
санітарно-епідеміологічної станції
працевлаштувати її на рівнозначну
посаду. Проте державний виконавець
Гаврилей І.О., який займався примусовим
виконанням рішення суду, рішення суду
не виконав, а 18.11.2014 року виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження. В процесі виконання
державний виконавець Гаврилей І.О. не
провів всі необхідні дії для виконання
рішення суду. З приводу бездіяльності
державного виконавця вона зверталася
до начальника відділу ДВС, проте
відповіді не отримала. В порушення
вимог Закону України «Про виконавче
провадження» копію постанови про
закінчення виконавчого провадження їй
було направлено з порушенням термінів,
на 7 день її винесення. Тому просила
повністю задовольнити її заяву.

Державний виконавець Гаврилей І.О. в
судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 не
визнав і пояснив, що ним приймались всі
міри для того, щоб виконати рішення
суду про працевлаштування заявниці. В
адресу ліквідаційної комісії
Ніжинської міської
санітарно-епідеміологічної станції
ним неодноразово направлялись вимоги
про виконання рішення суду, двічі ним
були винесені постанови про накладення
штрафу на боржника за невиконання
рішення суду. Також ним було направлено
подання до Ніжинського МВ УМВС України
в Чернігівській області про
притягнення до кримінальної
відповідальності службових осіб
ліквідаційної комісії Ніжинської
міської санітарно-епідеміологічної
станції за невиконання рішення суду. З
метою виконання рішення суду він
звертався до керівника Державної
установи «Чернігівський обласний
центр Держсанепідслужби України» з
приводу працевлаштування заявниці,
проте остання відмовилася від
працевлаштування, про що йому було
письмово повідомлено з Державної
установи «Чернігівський обласний
центр Держсанепідслужби України».
Оскільки Державна установа
«Чернігівський обласний центр
Держсанепідслужби України» не
являється правонаступником
ліквідованої організації Ніжинська
міська санітарно-епідеміологічна
станція, а діяльність даної юридичної
особи була припинена, то ним була
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження, оскільки
виконати рішення суду у відсутність
боржника неможливо.

Поштова кореспонденція направлялась
заявниці простою кореспонденцією, як і
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», також заявниці
була надана відповідь на її скаргу на
дії державного виконавця, яка також
була направлена в її адресу простою
кореспонденцією. В процесі виконання
ним дійсно було порушено термін
проведення виконавчих дій, та з
порушенням строку була направлена до
відома в адресу заявниці копія
постанови про закінчення виконавчого
провадження.

Оскільки в процесі виконання він
бездіяльності не допускав, тому просив
відмовити заявниці у задоволенні
скарги.

Вислухавши пояснення заявниці та
державного виконавця, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступних висновків.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 5 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов"язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
здійснює необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення.

В матеріалах справи є копія постанови
винесеної державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області
Гаврилеєм І.О. від 06.08.2013 року про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області про зобов"язання
ліквідаційної комісії Ніжинської
міської санітарно-епідеміологічної
станції працевлаштувати ОСОБА_1 на
рівнозначну посаду відповідно до її
кваліфікації та спеціальності.

В судовому засіданні встановлено, що в
процесі виконання державним
виконавцем Гаврилеєм І.О. були вжиті
всі заходи необхідні для примусового
виконання рішення суду, а саме: було
направлено акт до ліквідаційної
комісії Ніжинської міської
санітарно-епідеміологічної станції
щодо працевлаштування ОСОБА_1 на
рівнозначну посаду відповідно до її
кваліфікації та спеціальності, двічі
були винесені постанови про накладення
на боржника штрафу за невиконання
рішення суду, також було направлено
подання до Ніжинського МВ УМВС України
в Чернігівській області про
притягнення до кримінальної
відповідальності службових осіб
ліквідаційної комісії Ніжинської
міської санітарно-епідеміологічної
станції за невиконання рішення суду.

Копії вищезазначених документів є в
матеріалах справи.

Тому скарга заявниці щодо
бездіяльності державного виконавця
Гаврилея І.О. в процесі виконання
рішення суду є необґрунтованою.

В матеріалах справи є копія постанови
винесеної державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області
Гаврилеєм І.О. від 18.11.2014 року про
закінчення виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа виданого
Ніжинським міськрайонним судом
Чернігівської області про зобов"язання
ліквідаційної комісії Ніжинської
міської санітарно-епідеміологічної
станції працевлаштувати ОСОБА_1 на
рівнозначну посаду відповідно до її
кваліфікації та спеціальності,
відповідно до п.11ч.1ст. 59, ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки виконати рішення суду без
участі боржника неможливо, так як
підприємство - боржник ліквідовано без
правонаступництва, а новостворена
структура Державна установа
«Чернігівський обласний лабораторний
центр Держсанепідслужби України» не
являється правонаступником
ліквідованої організації Ніжинська
міська санітарно-епідеміологічна
станція.

Вищезазначена постанова державним
виконавцем винесена відповідно до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», і підстави для її
скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов"язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження
надсилаються адресатам із супровідним
листом простою кореспонденцією, крім
постанов про відкриття виконавчого
провадження або відмову у відкритті
виконавчого провадження, повернення
виконавчого документа стягувачу, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

В матеріалах справи є копії відповідей
адресованих заявниці з відділу ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції, є копії з журналу вихідної
кореспонденції якими підтверджується
про направлення відповідей в адресу
заявниці, а тому скарга ОСОБА_1 на
бездіяльність начальника відділу ДВС
Ніжинського міськрайонного управління
юстиції Чернігівської області щодо
ненадання відповіді на її скаргу на дії
державного виконавця Гаврилея І.О. є
безпідставною.

Якщо ж заявниця і не отримала
адресованої їй з відділу ДВС відповіді,
то в цьому ніяких протиправних дій чи
бездіяльності відділу ДВС та її
начальника нема, оскільки відповідь їй
була направила відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» простою кореспонденцією.

Що стосується вимог заявниці щодо
зобов'язання відділу ДВС Ніжинського
міськрайонного управління юстиції
Чернігівської області здійснити
примусове виконання рішення
Ніжинського міськрайонного суду від
22.07.2013 року, то ці її вимоги також
задоволенню не підлягають, оскільки
оскаржуване рішення було прийнято
державним виконавцем відповідно до
закону в межах його повноважень.

З урахуванням вищенаведеного суд
вважає необхідним скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Керуючись ст. 387 ЦПК України , суд ,
-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга протягом п"яти днів з
дня її проголошення.

Суддя:
Кобилецький І.Ф.