Справа № 372/5012/14 Головуючий у І
інстанції Тиханський О. Б. Провадження
№ 22-ц/780/6946/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

9 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Токар Т. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року у справі за заявою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» про поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання по справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року представник ПАТ КБ
«Приват Банк» звернулася до суду з
вказаною заявою, мотивуючи її тим, що на
виконання рішення Апеляційного суду
Київської області від 23 лютого 2012 року
було видало виконавчий лист № 2-48/11 щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
в рахунок погашення кредитної
заборгованості ОСОБА_1 Банк мав намір
підписати з боржником мирову угоду з
метою уникнення примусового виконання
рішення. Проте боржник навмисно
затягувала підписання мирової угоди,
тому стягувачем вчасно не подано
виконавчий лист до виконавчої служби, а
як наслідок пропущено строк для
пред'явлення його до виконання.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року заяву задоволено. Поновлено
пропущений строк для пред'явлення до
виконання виконавчого листа № 2-48/11 за
позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 12
листопада 2014 року адвокат ОСОБА_2, що
представляє інтереси боржника, подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права та невідповідності висновків
суду обставинам справи, та постановити
нову ухвалу, якою відмовити в
задоволені заяви.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви, суд першої інстанції виходив з
того, що ПАТ КБ «Приват Банк» пропустив
строк для пред'явлення до виконання
виконавчого листа з поважних причин,
оскільки боржник затягував підписання
мирової угоди, чим навмисно затягував
час.

З такими висновками колегія суддів не
може погодитися, так як вони суперечать
вимогам процесуального законодавства
та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 23 лютого 2012 року скасовано рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 29 червня 2011 року і ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено
частково, а саме, в рахунок погашення
боргу ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приват Банк»
за кредитним договором № К3V3GK15006414 від 19
липня 2007 року в розмірі 200 302,67 дол. США, з
яких тіло кредиту - 167 872,53 дол., відсотки
- 22 366,36 дол., пеня - 6 332,47 дол., комісія - 3
731,31 дол., звернуто стягнення на предмет
іпотеки у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1 загальною площею 200,7 кв.м,
житловою площею 79,5 кв.м та земельну
ділянку площею 0,1000 га в АДРЕСА_1
кадастровий № :01:008:0079, зазначені в
договорі іпотеки від 19 липня 2007 року.

Предмет іпотеки у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,1000 га кадастровий №
:01:008:0079, що перебувають у
власності іпотекодавця ОСОБА_1,
підлягають реалізації із
застосуванням процедури продажу,
передбаченої ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», а саме шляхом продажу будинку
і ділянки ПАТ КБ «Приват Банк» від
свого імені будь-якій особі-покупцеві
на підставі іпотечного договору від
19липня 2007 року, який містить
застереження про задоволення вимог
іпотекодержателя і передбачає право
ПАТ КБ «Приват Банк» на продаж предмета
іпотеки, без необхідності отримання
для цього будь-якого окремого
уповноваження іпотекодавця за
початковою ціною в розмірі 1 445 301 грн.,
визначеною і узгодженою сторонами в
договорі іпотеки від 19 липня 2007 року.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В решті позову відмовлено.

На виконання даного рішення, за заявою
стягувача судом видано виконавчий лист
№ 2-48/11 від 17 травня 2012 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 371 ЦПК
України стягувачам, які пропустили
строк для пред'явлення виконавчого
документа до виконання з причин,
визнаних судом поважними, пропущений
строк може бути поновлено.

Поважними можуть бути визнані лише ті
причини, що виникли внаслідок обставин,
не залежних від волі зацікавленої
особи та об'єктивно перешкоджали їй у
вчиненні відповідних дій.

Даній статті кореспондує ст. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідно до якої, стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання. Суд розглядає
таку заяву в десятиденний строк, якщо
інше не передбачено законом.

Строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання встановлені
ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема п. 2 ч. 1 цієї
статті передбачено, що виконавчі
документи пред'являються протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому зазначений строк
встановлений для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню -
з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Суд першої інстанції, задовольняючи
вимоги заявника, не взяв до уваги
положення ст.ст. 370, 371 ЦПК України,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, зокрема не
врахував, що пред'явлення виконавчого
документа до виконання ніяким чином не
пов'язано з фактом укладення мирової
угоди, оскільки її укладення є правом, а
не обов'язком сторін, і до того ж
підписання мирової угоди передбачено
на будь якій стадії судового процесу, в
тому числі і на стадії виконання
судового рішення.

Отже, суд першої інстанції, належним
чином не перевіривши доводи заявника
про затягування підписання мирової
угоди з боку боржника, дійшов
помилкового висновку щодо поважності
причин пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з огляду на те, що матеріали
справи не містять будь-яких доказів
існування між сторонами правовідносин
по укладанню мирової угоди (відсутні
будь-які проекти чи письмові
пропозиції) і що вказані відносини
виникли внаслідок обставин, не
залежних від волі зацікавленої особи
та об'єктивно перешкоджали їй у
вчиненні відповідних дій.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України заява про
поновлення пропущеного строку
подається до суду, який видав
виконавчий лист, або до суду за місцем
виконання і розглядається в судовому
засіданні з повідомленням сторін, які
беруть участь у справі.

Згідно з правилами ст. 76 ЦПК України
судові повістки, адресовані фізичним
особам, вручаються їм під розписку, а
юридичним особам - відповідній
службовій особі, яка розписується про
одержання повістки. Розписка про
одержання судової повістки з поміткою
про дату вручення в той самий день
особами, які її вручали, повертається
до суду.

При аналізі матеріалів справи не
вбачається жодного підтвердження
належного вручення боржнику судової
повістки-повідомлення про розгляд
справи на 4 листопада 2014 року, хоча суд
таку інформацію щодо учасників процесу
зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, а ухвала суду скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову в задоволенні заяви,
відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України,
оскільки ухвала постановлена з
порушенням вимог процесуального
законодавства.

Разом з тим питання щодо розподілу
витрат по сплаті судового збору в
даному випадку не підлягає розгляду,
оскільки в ст. 88 ЦПК України
передбачено присудження документально
підтверджених судових витрати лише при
ухваленні нового рішення, а не
постановлення ухвали.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 4 листопада 2014
року скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволенні
заяви публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: