Ухвала

іменем україни

04 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М., Фаловської
І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 03 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 17 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційного банку
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 09 жовтня 2006 року між
сторонами укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого відповідач
отримав кредит у розмірі 4 338,76 грн. зі
сплатою 25,08 % річних на суму залишку за
кредитом. Оскільки ОСОБА_4 свої
зобов'язання за кредитом не виконав, у
нього утворилась заборгованість у
розмірі 61 752,54 грн., яку банк і просить
стягнути на свою користь.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 03 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва
від 17 квітня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення місцевого та апеляційного
судів, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, та просить
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій, дослідивши
докази в справі й давши їм належну
правову оцінку, дійшли обґрунтованого
висновку та правильно виходили з того,
що даний позов подано після спливу
позовної давності. Представником
відповідача до ухвалення судового
рішення заявлено про застосування
строку позовної давності відповідно до
вимог ст. 267 ЦК України.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 03 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М.
Фаловська