Номер провадження: 22-ц/785/1852/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства Міністерства
внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси" на рішення
Біляївського районого суду Одеської
області від 12 вересня 2013 року у
цивільній справі за позовом Державного
підприємства Міністерства внутрішніх
спав України "Інформ-Ресурси" в особі
Севастопольської філії до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа: УДАІ ГУМВС України
в Одеській області про стягнення
грошових коштів за зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчику з тимчасового зберігання
транспортних засобів,

ВСТАНОВИЛА:

23.04.2013 року, Дрежавне підприємство
Міністерства внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси" в особі
Севастопольської філії (далі-ДП
"Інформ-Ресурси") звернулось із позовом
про стягнення солідарно з ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 грошових коштів за зберігання
автомобіля на спецмайданчику з
тимчасового зберігання затриманого
автотранспорту.

Позов обгрунтовано тим, що 08.09.2012
року співробітниками ДАІ затримано і
доставлено на спеціальний майданчик
автомобіль "ВАЗ 2101" 1978 року випуску,
НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2
Підставою для затримання автомобіля
стало скоєння дорожньо-транспортної
пригоди (далі- ДТП) ОСОБА_3, який керував
автомобілем.

За послуги, пов'язані зі
знаходженням автомобіля на
спецмайданчику, відповідно до тарифів,
нарахована заборгованість розмір якої,
після остаточного уточнення вимог,
станове 4 780 гривень із розрахунку 20
гривень за 239 діб зберігання
(а.с.2-4,16,17,33).

Посилаючись на те, що ОСОБА_2, як
власник транспортного засобу, несе
відповідальність за належне йому
майно, а оскільки автомобіль затримано
з вини водія ОСОБА_3, позивач вважає, що
заборгованість має бути стягнута з
відповідачів у солідарному порядку.

Відповідачі не приймали участі у
судовому засіданні у суді першої
інстанції.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеськоеї області від 12 вересня 2013 року
у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить рішення суду скасувати,
постановити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи і на
необгрунтованість відмови у стягнення
грошових коштів.

Сторони не з'явились у засідання
колегії суддів.

Рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню на підставі ст. 309
ч.1 п.п. 3, 4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п3.4 ЦПК України,
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

2

Позивач, остаточно уточнивши вимоги,
просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
зберігання транспортного засобу на
спецмайданчику з тимчасового
зберігання затриманого автотранспорта
за період з 30.10.2012 року по 25.05.2013 року у
сумі 4 780 гривень з тих підстав, що
відповідач ОСОБА_2.є власником
автомобіля, а відповідач ОСОБА_3скоїв
ДТП на зазначеному автомобілі (а.с.2-4,34).

Позов підлягає задоволенню частково
виходячи із наступного.

Між сторонами виникли
правовідносини зі зберігання
транспортного засобу, які регулюються
ЦК України, Порядком тимчасового
затримання та зберігання транспортних
засобів на спеціальних майданчиках і
стоянках, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України № 1102 від
17.12.2008 року (далі-Порядок).

Встановлено, що 16.12.2000 року, у
встановленому порядку, в органах ДАІ
УМВС України в Одеській області
зареєстрований транспортний засіб -
автомобіль ВАЗ-2101 1978 року випуску
державний НОМЕР_1 на ім'я відповідача
ОСОБА_2 (а.с.7).

08.09.2012 року автомобіль, після скоєння
на ньому ДТП, був затриманий і
прийнятий позивачем на відповідальне
зберігання на спеціальний майданчик. У
грудні 2012 року позивач повідомив
власника автомобіля відповідача
ОСОБА_2про знаходження автомобіля у
нього на зберіганні (а.с.7,8).

Згідно тарифів позивача на
послуги з відповідального
зберігання тимчасово затриманих
транспортних засобів, за період з 30.10.2012
року і по 25.06.2013 року, заборгованість зі
зберігання становить 4 780 гривень 239 діб
х20 грн.=4780 грн. (а.с.11).

За змістом ст.ст. 936 ч.1, 946 ЦК України,
зберігач зобов'язується зберігати річ,
яка передана їй і повернути її у
схоронності, а поклажодавець повинен
здійснити оплату за зберігання.

У даному випадку має місце
спеціальне зберігання транспортного
засобу, затриманого у зв'язку із ДТП,
яке регулюється Порядком.

Так, відповідно до п.п.2,12 Порядку,
тимчасове затримання транспортного
засобу уповноваженою особою
Державтоінспекції проводиться,
зокрема у разі, коли неможливо усунути
причину затримання на місці виявлення
адміністративного правопорушення і
передбачає примусове припинення
використання такого транспортного
засобу шляхом його доставки на
спеціальний майданчик чи стоянку, якщо
транспортний засіб створює значні
перешкоди дорожньому руху. Повернення
тимчасово затриманого транспортного
засобу, який зберігається на
спеціальному майданчику чи стоянці
здійснюється за умови оплати витрат,
пов'язаних із транспортуванням та
зберіганням транспортного засобу.

Власність зобов'язує (ст. 319 ч.4 ЦК
України).

Оскільки ОСОБА_2 станом на вересень
2012 року час затримання автомобіля та
поміщення його на спеціальний
майданчик і до цього часу є власником
транспортного засобу - автомобіля ВАЗ -
2101,1978 року випуску, № НОМЕР_1, він, як
власник автомобіля, повинен
відшкодувати позивачу витрати за
зберігання зазначеного автомобіля на
спеціальному майданчику.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів стягує з відповідача ОСОБА_2
на користь позивача 4 780 гривень за
зберігання належного йому автомобіля
на спеціальному майданчику позивача.

Разом з тим, вимоги про стягнення
зазначених витрат солідарно з
ОСОБА_3задоволенню не підлягають.

Так, у розумінні ст. 541 ЦК України,
солідарний обов'язок виникає у
випадках, вставнолених законом або
договором, зокрема у разі
неподільності предмета зобов'язання.

У даному випадку, ні законом, не
договором не передбачений солідарний
обов'язок ОСОБА_3.і ОСОБА_2відшкодувати
позивачу витрати за зберігання
транспортного засобу на спеціальному
майданчинку.

Матеріалами справи встановлено, що
власником автомобіля, який у зв'язку із
ДТП був затриманий і поміщений на
спеціальний майданчик є відповідач
ОСОБА_2, а відповідач ОСОБА_3 керував
зазначеним автомобілем під час ДТП.

Відповідач ОСОБА_2, який був у
засіданні колегії суддів 12.06.2014 року, не
надав суду належних та допустимих
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_3, який 08.09.2012 року

3

знаходився за кремом належного йому
автомобіля, мав від його імені
довіренність з правом управління.

З акту прийому затриманого
транспортного засобу від 08.09.2012 року
видно, що автомобіль по базі "Угон" не
значився (а.с.7).

Посилання відповідача ОСОБА_2 на
довідку нотаріуса і довіреність від
17.03.2009 року безпідставні, оскільки
довіреність видана ОСОБА_2 17.03.2009 року
на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і діяла до
17.03.2012 року (а.с.99,133).

Наведене свідчить про те, що станом
на 08.09.2012 року довіренність не була
чинна, оскільки термін її дії
закінчився 17.03.2012 року.

Суду не надано належних доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_3 08.09.2012
року управляв автомобілем на правовій
підставі.

Тому позов підлягає задоволенню
частково, зі стягненням суми
заборгованості з власника
транспортного засобу ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
ОСОБА_2на користь позивача підлягає
стягненню судовий збір у сумі 229,40
гривень.

Приймаючи до уваги, що суд дійшов
помилкового висновку про відмову у
позові до ОСОБА_2, рішення суду не
відповідає вимогам закону, апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
частково.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1
п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства Міністерства
внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси" - задовольнити
частково.

Рішення Біляївського районного
суду Одеської області від 12 вересня
2013 року -

скасувати.

Позов Державного підприємства
Міністерства внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурси" - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного підприємства Міністерства
внутрішніх справ України
"Інформ-Ресурс" 4 780 гривень (чотири
тисячі сімсот вісімдесят) гривень за
зберігання транспортного засобу на
спеціальному майданчику з тимчасового
збергіання транспортних засобів і 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення апеляційного суду може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України із рохгляду цивільних та
кримінальних справи протягом двадцяти
днів з дня набрання рішенням законної
сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я.
Колесніков