Кодимський районний суду Одеської
________________________________________________________________________
Справа № 503/2067/14-ц
Провадження №2/503/699/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді Сопільняка
О.М.

при секретарі Вдовиченко
В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кодима
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 27 жовтня 2014 року
звернулась до Кодимського районного
суду Одеської області з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання
батьківства.

В судовому засіданні позивач пояснила,
що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від
цивільного шлюбу матері ОСОБА_3 та
відповідача ОСОБА_2 Однак, у свідоцтві
про її народження відомості про батька
були записані зі слів матері. У 2014 році
вона дізналась, що відповідач є її
біологічним батьком, тому просила свій
позов задовольнити в повному обсязі,
встановивши в судовому порядку
батьківство відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 визнав
та в судовому засіданні пояснив, що з 1969
по 1991 р.р. проходив військову службу у
Чорноморському Вищому військовому
училищі ім.Нахімова в м.Севастополь
Автономної Республіки Крим. З 1982 по 1988
р.р. підтримував стосунки з ОСОБА_3, яка
згодом виїхали до Сполучених Штатів
Америки, через що втратив з нею зв'язок.
Знає, що від нього ОСОБА_3 народила
доньку, однак через обставини які
сталися, зокрема виїзд ОСОБА_3 на
постійне проживання до США та
продовження ним військової служби за
межами країни, зв'язок з ОСОБА_3 та
донькою був втрачений надовго. І лише у
2014 році за допомогою соціальних мереж
ОСОБА_3 встановила з ним зв'язок. При
цьому, підтверджує, що дійсно є батьком
позивача, а тому проти задоволення
позову не заперечував.

ОСОБА_3 надала до суду нотаріально
засвідчену заяву, в якій вказала, що
дійсно батьком її доньки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 (заява посвідчена
акредитованим нотаріусом штату
Каліфорнія США ОСОБА_6, ліцензія НОМЕР_1,
видана Секретарем штату Каліфорнія,
строком дії до 31 липня 2015 року).

Вислухавши пояснення позивача та
відповідача, дослідивши письмові
докази, надані сторонами, суд,
враховуючи визнання позову
відповідачем, вважає можливим позов
задовольнити з таких підстав.

Судом на підставі пояснень позивача
ОСОБА_1 та наданого нею свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого 01
листопада 1988 року відділом РАЦС
м.Севастополь АРК, встановлено, що
позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Севастополь Автономної Республіки
Крим. В графі «Мати» цього свідоцтва
вказано ОСОБА_3, а в графі «Батько» -
ОСОБА_2.

Таким чином, запис про батька позивача
вчинено відповідно до ч.1 ст.135
Сімейного кодексу України (зі слів
матері).

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу
України права та обов'язки матері,
батька і дитини ґрунтуються на
походженні дитини від них,
засвідченому органом державної
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 та ст.128 СК
України, якщо мати та батько дитини не
перебувають у шлюбі між собою,
походження дитини від батька може
визначатися за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може
бути пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до ч.1
ст.135 цього Кодексу.

Водночас, Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
роз'яснив, що оскільки підстави для
визнання батьківства за рішенням суду,
зазначені у ст.128 Сімейного кодексу
України, істотно відрізняються від
підстав його встановлення,
передбачених у ст.53 Кодексу про шлюб і
сім»ю України (який втратив чинність з
01 січня 2004 року), суди, вирішуючи
питання про те, якою нормою слід
керуватися при розгляді справ цієї
категорії, повинні виходити з дати
народження дитини.

Так, при розгляді справ про
встановлення батьківства щодо дитини,
яка народилася до 1 січня 2004 року,
необхідно застосовувати відповідні
норми Кодексу про шлюб і сім»ю України,
беручи до уваги всі докази, що
достовірно підтверджують визнання
відповідачем батьківства, в їх
сукупності, зокрема, спільне
проживання й ведення спільного
господарства відповідачем та матір'ю
дитини до її народження, спільне
виховання або утримання ними дитини,
тощо.

Зокрема, відповідно до ст.53 КПШС
України походження дитини від батьків,
які не перебувають між собою в шлюбі,
встановлюється шляхом подачі спільної
заяви батьком і матір'ю дитини в
державні органи реєстрації актів
громадянського стану. В разі
народження дитини у батьків, які не
перебувають у шлюбі, при відсутності
спільної заяви батьків батьківство
може бути встановлене в судовому
порядку за заявою одного з батьків або
опікуна (піклувальника) дитини, особи,
на утриманні якої знаходиться дитина,
а також самої дитини після досягнення
нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере
до уваги спільне проживання та ведення
спільного господарства матір'ю дитини
і відповідачем до народження дитини,
або спільне виховання чи утримання
ними дитини, або докази, що з
достовірністю підтверджують визнання
відповідачем батьківства.

Справи про визнання батьківства суд
розглядає у позовному провадженні (п.4
постанови ПВСУ України №3 від 15 травня
2006 року).

Відповідно до ст.213 та 215 Цивільного
процесуального кодексу) рішення щодо
визнання батьківства має ґрунтуватися
на всебічно перевірених судом даних,
що підтверджують або спростовують
заявлені вимоги чи заперечення проти
них, а його резолютивна частина повинна
містити всі відомості, необхідні для
реєстрації батьківства (материнства) в
органах РАЦС, зокрема - прізвище, ім'я та
по батькові матері й батька, число,
місяць і рік їх народження,
громадянство, а також номер актового
запису про народження дитини, коли та
яким органом його вчинено (п.9 постанови
ПВСУ України №3 від 15 травня 2006 року).

Таким чином, сукупність встановлених
судом обставин, зокрема: а) твердження
позивача ОСОБА_1 про батьківство
відповідача ОСОБА_2; б)обґрунтоване
визнання відповідачем факту свого
батьківства по відношенню до позивача;
в)твердження матері позивача ОСОБА_3
про те, що батьком її доньки ОСОБА_1 є
саме відповідач ОСОБА_2; г)тривалі
подружні відносини без реєстрації їх в
органах РАЦС між відповідачем ОСОБА_2
та матір'ю позивача - ОСОБА_3; д)
зазначення у свідоцтві про народження
позивача імені та по батькові її батька
- «ОСОБА_2», є належними та допустимими
доказами того, що батьком позивача
ОСОБА_1 є саме відповідач - ОСОБА_2, а
тому позов позивача підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.121,125,128,134 Сімейного кодексу
України, ст.53 Кодексу про шлюб та сім"ю
України, ст.ст.213, 215, 218 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду є підставою для внесення
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Кодимського районного управління
юстиції в Одеській області відповідних
змін до актового запису про народження
ОСОБА_1 №1380, вчиненого 01 листопада 1988
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Гагарінського
районного виконавчого комітету
м.Севастополя Автономної Республіки
Крим у частині зазначення ОСОБА_2
батьком позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Сопільняк О.М.