СОЛОМ`янський районний суд міста києва
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року Солом`янський
районний суд м. Києва

в складі: судді Кицюк В.С.

за участю секретаря Грінченко Є.С.,

представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою боржника
ОСОБА_2 на рішення державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м. Києві Трухановського О.Д., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах
ОСОБА_2 зі скаргою в порядку ст. 383 ЦПК
України на неправомірне, на його думку,
рішення державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції в м. Києві (далі - ВДВС)
Трухановського О.Д. про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження, у зв`язку з чим просить суд
скасувати відповідну постанову,
мотивуючи свої вимоги тим, що державним
виконавцем було порушено вимоги Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки не було направлено боржнику у
визначені законом строки копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження і копію постанови про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони його відчуження,
що позбавило останнього можливості
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно звернути
стягнення в першу чергу (а.с.1-4)

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 просив скаргу задовольнити з
підстав, викладених в ній.

Представник ВДВС в судове засідання не
з`явився, подав заяву про розгляд
скарги без його участі, при цьому
просив відмовити в її задоволенні,
наголосив на тому, що станом на 16.12.2014
року ОСОБА_2 свої зобов`язання за
рішенням суду, яке набуло законної сили
не виконала, на підтвердження чого
надав належним чином засвідчені
матеріали виконавчого провадження ВП
№44466946 (а.с.47-56)

Представник Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» в
судове засідання свого представника не
направив, про дату, час та місце
розгляду скарги повідомлявся належним
чином (а.с.16, 22, 34). Оскільки його неявка
не перешкоджає розгляду скарги, суд
розглянув справу за його відсутності.

Заслухавши представника заявника,
дослідивши матеріали за скаргою,
приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Виконавчі листи, що видаються судами
підлягають виконанню державною
виконавчою службою (ст.17 Закону України
«Про виконавче провадження»). При
цьому, державні виконавці зобов`язані
здійснити необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Судовим розглядом встановлено, що
20.08.2014 Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» звернулося
із заявою до відділу державної
виконавчої служби Солом`янського
районного управління юстиції в м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
на підставі виконавчого листа №2-3160/13,
виданого 14.01.2014 року Солом`янським
районним судом м. Києва, про стягнення
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» боргу в сумі
163387,48 грн., долучивши до своєї заяви
даний виконавчий лист. Крім того,
стягувач просив ВДВС одночасно із
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження вирішити
питання про накладення арешту на майно
боржника (а.с.48)

21.08.2014 державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції в м. Києві Трухановським О.Д.
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа №2-3160/13 та
запропоновано ОСОБА_2 добровільно до
28.08.2014 року сплатити визначену суму,
окремо зазначено, що при невиконанні
рішення в наданий для добровільного
виконання строк, останнє буде виконано
в примусовому порядку із стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій (а.с.53)

21.08.2014 державний виконавець
Трухановський О.Д. в рамках даного
виконавчого провадження з метою
забезпечення виконання рішення про
майнові стягнення та за заявою
сягувача виніс постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (а.с.54)

Такі дії державного виконавця цілком
відповідають вищенаведеним положенням
статті 25 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки державний
виконавець за заявою стягувача прийняв
виконавчий лист, за яким не закінчився
строк його пред'явлення до виконання,
який відповідає вимогам, передбаченим
цим Законом, і пред'явлений він до
виконання до належного органу
державної виконавчої служби. Державний
виконавець у передбачений цією статтею
строк виніс відповідні постанови,
зміст яких ґрунтується на положеннях
закону, і вчасно направив їх боржнику.

Твердження представника ОСОБА_2 про те,
що оскаржувана постанова підлягає
обов`язковому скасуванню як незаконна,
на тих підставах, що державний
виконавець не пересвідчився перед тим
як її виносити, чи отримала боржник
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
нею дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк, суд вважає
неспроможними та такими, що не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження, що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження, що
надсилаються рекомендованим листом
з повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі, що
узгоджується із положеннями ч.5 ст.25
даного закону.

Як вбачається з наданих копій
матеріалів виконавчого провадження
21.08.2014 за єдиним вих. №923/18 копії
вищезазначених постанов направлені
ОСОБА_2 на адресу, зазначену в у
виконавчому листі №2-3160/13 (а.с.53 та 54 на
звороті), а 01.09.2014 - отримані нею
особисто (а.с.55-56), що спростовує доводи
представника заявника про те, що
боржник не отримувала цих документів, а
про їх існування дізналася під час
ознайомлення її представника із
матеріалами зазначеного виконавчого
провадження у ВДВС 10 вересня 2014 року.

Сама несвоєчасність отримання
інформації про відкриття виконавчого
провадження в даному випадку не може
порушувати права ОСОБА_2 по
розпорядженню її майном, і бути
безумовною підставою для визнання
постанови про накладення арешту на
нього незаконною. Оскільки згідно
наданої ВДВС інформації (а.с.47) станом
на час розгляду даної скарги
вищезазначене рішення Солом`янського
районного суду м. Києва все одно
залишається невиконаним, що не
заперечується і представником
заявника (боржника). З вересня 2014 року
боржник не був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення суду,
сплативши повну суму боргу за
виконавчим документом.

Таким чином, оскаржуване рішення було
прийнято в межах повноважень
державного виконавця, права і свободи
заявника не було порушено, оскільки в
силу ст. 14 ЦПК України судові рішення,
що набрали законної сили, обов`язкові
для всіх органів влади, посадових чи
службових осіб і підлягають виконанню
на всій території України, а їх
невиконання є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Що стосується твердження представника
ОСОБА_2 про те, що державний виконавець
перед тим як звернути стягнення на
майно боржника повинен був надати
можливість останньому запропонувати
ті види майна чи предмети, на які
необхідно звернути стягнення в першу
чергу, то слід зазначити, що ВДВС не
приступив до звернення стягнення на
майно ОСОБА_2, оскільки звернення
стягнення на майно боржника полягає не
тільки в його арешті, але й і у
виявленні, вилученні і примусовій
реалізації. Поняття звернення
стягнення є більш ширшим, аніж
накладення арешту на майно. І оскільки
матеріали виконавчого провадження, що
були надані представником ВДВС суду, не
містять даних про те, що були які-небудь
спроби виявити, вилучити та примусово
реалізувати майно боржника, що не
заперечувалося і представником
заявника, то і немає підстав для
скасування постанови про накладення
арешту.

Крім того, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ України в своєму
листі від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення у цивільній
справі» звертає увагу на те, що
відповідно до положень ч.2 ст.387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд, зокрема,
визнає оскаржуване рішення незаконним
та зобов`язує державного виконавця
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення, а не скасовує сам ті
чи інші рішення ВДВС, як формулює свої
вимоги заявник.

Щодо вимоги негайно в порядку ч.4 ст.37
Закону України «Про виконавче
провадження» зупинити виконання
незаконного, на думку заявника, рішення
державного виконавця про арешт майна
боржника та оголошення його
відчуження, то суд звертає увагу
заявника на те, що підстав вважати
оскаржувану постанову державного
виконавця суд не вбачає за обставин,
які були предметом аналізу суду вище, а
застосування п.4 ч.1 ст.37 Закону України
«Про виконавче провадження» є також
прерогативою ВДВС.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 17, 25, 31 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. ст. 383-388 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Солом`янського районного управління
юстиції у м. Києві Трухановського О.Д., -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через
Солом`янський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п`яти днів з дня її проголошення. Особи,
які приймали участь у справі, але не
були присутні під час оголошення
ухвали суду, мають право її оскаржити
протягом п`яти днів із дня отримання її
копії.

Суддя
В.С. Кицюк