У Х В А Л А

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І.,
Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О.,
Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5, про поділ майна, що
перебуває в спільній частковій
власності, за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ в натурі Ѕ
частини нерухомого майна зі складу
спільної часткової власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
01 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, у якому з
урахуванням уточнень просила поділити
будинковолодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, згідно з першим
варіантом судової
будівельно-технічної експертизи від 28
березня 2014 року № 193/194.

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_3, у якому просила виділити в
натурі належну їй Ѕ частини
вказаного будинковолодіння згідно з
другим варіантом судової
будівельно-технічної експертизи від 28
березня 2014 року № 193/194 та стягнути з
відповідачки на її користь 531 грн 53 коп.
грошової компенсації.

Посилались на те, що вони
добровільно не можуть дійти згоди щодо
користування вказаним
будинковолодінням.

Рішенням Лебединського районного
суду Сумської області від 01 серпня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено частково,
а зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено в
повному обсязі.

Виділено в натурі ОСОБА_3 у
будинковолодінні, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, у житловому будинку
літ. «А-І» житлову кімнату 1-4 площею 26,1
кв. м, кухню 1-5 площею 6,8 кв. м, коридор 1-6
площею 6,9 кв. м, житлову кімнату
1-7 площею 14,1 кв. м, веранду 1-І площею
15,0 кв. м, кладову І-ІІ площею 5,4 кв. м та
надвірні господарські будівлі, а саме:
Ѕ частини сараю літ. «Б», сарай літ. «Г»,
навіс літ. «Д», Ѕ частини огорожі № 1.

Виділено ОСОБА_4 у
будинковолодінні, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, у житловому будинку
літ. «А-І» кухню 2-1 площею 16,2 кв. м,
житлову кімнату 2-2
площею 14,6 кв. м, житлову кімнату 2-3
площею 16,4 кв. м, веранду а2-І
площею 5,0 кв. м, веранду а1-ІІ площею 3,4
кв. м, кладову а1-ІІІ площею 3,9 кв.
м та надвірні господарські будівлі:
погріб п/г під частиною будинку, погріб
літ. «п/г1» під частиною будівлі, Ѕ
частини сараю літ. «Б», сарай літ.
«В», Ѕ частини огорожі № 1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
531 грн 53 коп. грошової компенсації.

Рішенням апеляційного суду
Сумської області від 01 жовтня 2014 року
рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 01 серпня
2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано право власності ОСОБА_3 на
52/100 частини будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, виділено
їй на цю частку в житловому будинку літ.
«А-І» житлову кімнату 1-4 площею
26,1 кв. м, кухню 1-5 площею 6,8 кв. м,
коридор 1-6 площею 6,9 кв. м, житлову
кімнату 1-7 площею 14,1 кв. м, веранду 1-І
площею 15,0 кв. м, кладову І-ІІ площею 5,4
кв. м та надвірні господарські будівлі:
Ѕ частини сараю літ. «Б», Ѕ частини
огорожі № 1.

Визнано право власності ОСОБА_4 на
48/100 частини будинку з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, виділено
їй на цю частку в житловому будинку літ.
«А-І» житлову кухню 2-1 площею 16,2
кв. м, житлову кімнату 2-2 площею 14,6 кв. м,
житлову кімнату 2-3 площею 16,4
кв. м, веранду а2-І площею 5,0 кв. м,
веранду аІ-ІІ площею 3,4 кв. м,
кладову аІ-ІІІ площею 3,9 кв. м та
надвірні господарські будівлі:
погріб літ. «п/г» під частиною будинку,
Ѕ частини сараю літ. «Б», Ѕ частини
огорожі № 1.

Припинено право спільної часткової
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, ухвалене у справі рішення
апеляційного суду просить скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3 та
задоволення зустрічного позову ОСОБА_4,
суд першої інстанції виходив із
рекомендацій, викладених у другому
варіанті висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 28
березня 2014 року № 193/194. При цьому, на
думку суду, вирішення спору у такий
спосіб найбільш враховуватиме
інтереси сторін, максимально
наближений до збереження ідеальних
часток та не позбавляє кожного
можливості належно користуватися
своєю частиною будинку. Крім того,
оскільки вартість частки, яка була
виділена ОСОБА_3, перевищує вартість
належної їй частки на 531 грн 63 коп., то з
останньої слід стягнути на користь
ОСОБА_4 компенсацію різниці вартості
ідеальних часток у будинковолодінні в
розмірі 531 грн 63 коп.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позовів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, апеляційний суд
виходив із рекомендацій, викладених у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 28 березня 2014 року № 193/194
з урахуванням пояснень судового
експерта ОСОБА_6 Поділ спірного майна у
спосіб, визначений апеляційним судом,
проведено відповідно до встановленого
між сторонами порядку користування
спірним будинком та без врахування
самочинно побудованих сараїв літ. «В»,
«Г», навісу літ. «Д», погреба літ. «п/г1».

Проте з такими висновками
апеляційного суду повністю погодитись
не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 є співвласниками
будинковолодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, по 1/2
частини кожна.

Обґрунтовуючи підстави позовів,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на
приписи ст. ст. 364, 367 ЦК України, просили
виділити в натурі належні їм по 1/2
частини кожній вказаного будинку.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності, в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників
про поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Під час вирішення зазначених спорів
суди повинні виходити з положень ст. ст.
183, 367 ЦК України, відповідно до яких
виділ частки в натурі
(поділ будинку) може мати місце за
наявності технічної можливості
виділення кожній із сторін
відокремленої частини будинку із
самостійним виходом (квартири), яка
відповідає розміру їх часток у
приватній власності або наявності
технічної можливості переобладнання
будинку в ізольовані квартири.

У тих випадках, коли для поділу
необхідне переобладнання або
перепланування будинку, він
провадиться за наявності на це дозволу
компетентного органу (ст. 152 ЖК України).

Вирішуючи такі спори, суди з
урахуванням вимог ст. 10 ЦПК України з
метою всебічного і повного з'ясування
обставин справи та забезпечення
здійснення прав сторін повинні
відповідно до заявлених вимог
запропонувати сторонам подати або за
їх клопотанням витребувати, зокрема,
висновки технічної експертизи щодо
можливих варіантів поділу будинку в
натурі, а в необхідних випадках -
висновки органів державного
архітектурно-будівельного контролю,
пожежної і санітарної інспекцій тощо
про допустимість пов'язаних із цим
поділом переобладнань і перепланувань;
дані про дозвіл виконавчого комітету
місцевої ради на переобладнання і
перепланування жилого будинку; дані
про вартість та характер робіт, які
необхідно здійснити для відокремлення
виділеної частки будинку або поділу
будинку.

Виходячи з того, що за змістом ст. 360
ЦК України кожний учасник спільної
часткової власності повинен нести
витрати по утриманню майна відповідно
до своєї частки, витрати на проведення
робіт з перепланування і
переобладнання будинку повинні
розподілятися між співвласниками з
урахуванням їх часток та обставин
справи.

Крім того, у тих випадках, коли в
результаті виділу співвласнику
передається частина приміщень, яка
перевищує за розміром його частку, суд
повинен вирішити питання про стягнення
з нього відповідної грошової
компенсації та зазначити в рішенні
фактичні ідеальні частки в праві
власності на будинок після його поділу.

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
28 березня 2014 року № 193/194, поділ
житлового будинку та господарських
споруд, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, в натурі технічно можливий за
двома варіантами, перший - з відступом
від ідеальних часток співвласників, а
другий - відповідно до їх ідеальних
часток.

У той же час відповідно до обраного
апеляційним судом варіанта розподілу
житлового будинку та господарських
споруд мають місце відступи від
ідеальних часток, зокрема, за ОСОБА_3
визнано право власності на 52/100 частини
вказаного будинковолодіння, а за
ОСОБА_4 - 48/100 частини.

Вирішуючи спір по суті, на порушення
приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд, обравши спосіб поділу спірного
будинковолодіння, який передбачає
відступ від ідеальних часток
співвласників, не визначив вартість
ідеальних часток та не вирішив питання
про стягнення грошової компенсації у
зв'язку зі зміною ідеальних часток у
праві власності.

Крім того, виключаючи зі складу
об'єктів нерухомості, які підлягають
поділу, сараї літ. «В», «Г», навіс літ.
«Д», погріб літ. «п/г1», апеляційний суд
виходив із того, що вказане майно є
самочинно побудованим та не
зареєстровано як об'єкт нерухомості,
тому не може бути об'єктом поділу.

У той же час із доданого до
касаційної скарги витягу із Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 24 липня 2013 року вбачається, що право
власності на господарські споруди, в
тому числі, на сараї літ. «В», «Г», навіс
літ. «Д», погріб літ. «п/г1», що
розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_4

Вирішуючи спір по суті, на порушення
приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд належної оцінки зазначеним
обставинам не дав, не з'ясував правовий
режим вказаного майна та дійшов
передчасного висновку про
безпідставність позову у цій частині
вимог.

Разом із тим з огляду на положення ст.
ст. 379-382 ЦК України щодо поняття житла,
переобладнання приміщення в
ізольовані квартири, як правило,
супроводжується необхідністю
улаштування інженерних комунікацій,
зокрема мереж газо-, електропостачання,
водопостачання та водовідведення, і
такі роботи проводяться за технічними
умовами та проектами, розробленими
спеціалізованими організаціями, та з
додержанням відповідних норм і правил
за погодженням компетентних органів.

Суд, вирішуючи спір про поділ
будинку, вказаного не врахував, не
вирішив питання про наявність
технічної можливості улаштування
необхідних інженерних комунікацій у
запропонованих сторонам ізольованих
частинах житлового будинку та не
визначив вартість робіт з їх
улаштування з покладенням на сторін
певних витрат, та здійснив такий поділ
за відсутності відповідних висновків
органів державного
архітектурно-будівельного контролю,
пожежної і санітарної інспекцій тощо
про допустимість пов'язаних із цим
поділом переобладнань і перепланувань.

Порушення судом при розгляді справи
норм процесуального права (ст. 10 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для її правильного вирішення, тому
ухвалене у справі рішення апеляційного
суду не може вважатись законним і
обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 01 жовтня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. П. Гончар

Судді:
В. І. Амелін

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко