Справа № 505/2912/14-ц
Провадження по справі № 2/505/1459/2014 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"22" липня 2014 р. Котовський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -
Фабіжевського С.А.

при секретарі -
Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Котовську
Одеської області справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Експериментальний
завод засобів автоматизації
«Харчопромавтоматика» про визнання
права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача, при цьому наполягала на
визнанні дійсним договір міни
нежитлових приміщень, а саме:
нежитлової будівлі прохідної літ. «Б»,
розташованої по АДРЕСА_1 в м. Котовську
Одеської області та нежитлової будівлі
по АДРЕСА_2 в м. Одесі, укладений 12
лютого 2014 року між ОСОБА_1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Експериментальний
завод засобів автоматизації
«Харчопромавтоматика», а також,
визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на нежитлові будівлі, які
розташовані по АДРЕСА_2 в м. Одесі, що
складаються з: 1.1 будівлі
заводоуправління - 327 кв.м., 1.2 гаража - 120
кв.м., 1.3 електромеханічного відділу 203
кв.м., 1.4 складу бита та упаковки - 117
кв.м., 1.5 прохідної трансформаторної
підстанції, в тому числі: 1.6.1 будова ТП -
20 кв.м, 1.6.2 трансформатора силового ТМ-250
- 1 шт., 1.7. навісу 540 кв.м.; визнати за
товариством з обмеженою
відповідальністю «Експериментальний
завод засобів автоматизації
«Харчопромавтоматика» право приватної
власності на нежитлову будівлю -
прохідний літ. «Б, по АДРЕСА_1 в м.
Котовську Одеської області.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, але надала суду заяву, згідно
якої позов підтримала у повному обсязі
та просила розглянути справу у її
відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився але надав суду
заяву, згідно якої позов визнав у
повному обсязі та просив розглянути
справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення
Котовського міськрайсуду Одеської
області від 11 вересня 2006 року (справа
№2-2067) позивачці по справі належить
комплекс по АДРЕСА_1 у м Котовську
Одеської області.

12 лютого 2014 між позивачкою та
відповідачем було укладено договір
міни, за яким позивачка, ОСОБА_1,
віддавши відповідачу належний їй на
праві власності об'єкт за вказаною
адресою у вигляді нежитлової будови
літ. «Б», натомість набула право
власності на майно що належить
відповідачу у вигляді нежитловий
будівель в м. Одесі по АДРЕСА_2, яке
складається з: заводоуправління, гараж,
електромеханічного відділу, склад
складу бита та упаковки, прохідного,
навісу, приміщення, де розташований
трансформатор, свідоцтво про право
власності № П-135 від 07 липня 1994 року,
видане Фондом держмайна України.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони по справі фактично
користуються вищевказаним майном, про
що свідчить договір міни від 12 лютого
2014 і акт прийому-передачі майна від 12
лютого 2014 року, укладений та складений
відповідачем по справі в особі його
директора Нарожного Олександра
Павловича, з одного боку і ОСОБА_3, що
діяв в інтересах позивачки за
нотаріально діючою довіреністю від 7
лютого 2014 року (серія ВТР № 490653) з
правом розпорядження, зазначеного вище
нерухомого майна, в тому числі і його
обміну на інше майно.

Але, оформити угоду нотаріально, як
того вимагає Закон, сторони не в змозі,
оскільки, передане позивачкою
відповідачу майно (комплекс), хоча і
зареєстровано в КП «Котовськ МЕТІ та
РОН» 04 жовтня 2006 року є незавершеним.

Між тим, згідно ст. 715 ЦК України за
договором міни (бартеру) кожна із
сторін зобов'язується передати другій
стороні у власність один товар на інший
товар і будь-яка зі сторін договору
міни є продавцем того товару, котрий
вона передає в обмін, і покупцем товару,
котрий вона отримує натомість. При
цьому договором може бути встановлена
доплата за товар більшої вартості,
котрий обмінюється на товар меншої
вартості. Як вбачається, між сторонами
по справі претензій з цього приводу не
має.

Зазначені підстави і змусили позивачку
звернутися до суду, надавши відповідні
докази по справі.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони.

Ст. 716 ЦК України, до договору міни
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, положення про договір
поставки, договір контрактації або
інші договори, елементи яких містяться
в договорі міни, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 715, 716 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір міни
нежитлових приміщень, а саме:
нежитлової будівлі прохідної літ. «Б»,
розташованої по АДРЕСА_1 в м. Котовську
Одеської області та нежитлової будівлі
по АДРЕСА_2 в м. Одесі, укладений 12
лютого 2014 року між ОСОБА_1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Експериментальний
завод засобів автоматизації
«Харчопромавтоматика».

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на нежитлові будівлі, які
розташовані по АДРЕСА_2 в м. Одесі, що
складаються з: 1.1 будівлі
заводоуправління - 327 кв.м., 1.2 гаража - 120
кв.м., 1.3 електромеханічного відділу 203
кв.м., 1.4 складу бита та упаковки - 117
кв.м., 1.5 прохідної трансформаторної
підстанції, в тому числі: 1.6.1 будова ТП -
20 кв.м, 1.6.2 трансформатора силового ТМ-250
- 1 шт., 1.7. навісу 540 кв.м.

Визнати за товариством з обмеженою
відповідальністю «Експериментальний
завод засобів автоматизації
«Харчопромавтоматика» право приватної
власності на нежитлову будівлю -
прохідну літ. «Б, по АДРЕСА_1 в м.
Котовську Одеської області.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

С у д д я -