Провадження № 6/185/425/14
У Х В А Л А

09 грудня 2014 року

м.
Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського
М.М.,

за участю секретаря судового
засідання Воротник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання начальника відділу
Державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
проникнення до житла боржника, -

в с т а н о в и в:

До Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
звернувся начальник ВДВС
Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 з
поданням, у якому просив ухвалити
рішення про примусове проникнення до
будинку №120, розташованого по вул.
Громадянській в м. Павлограді
Дніпропетровської області. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
у провадженні ВДВС Павлоградського
МРУЮ знаходиться виконавче
провадження по виконавчому листу
№АЕ-363 виданому 30 березня 2007 року
Павлоградським міськрайонним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини заробітку,
щомісячно. 12 листопада 2014 державним
виконавцем ВДВС Павлоградського МРУЮ
було здійснено вихід по місцю
проживання боржника за адресою:
м.Павлоград, вул.Громадянська, буд.120,
для виявлення майна, яке належить
боржнику, але двері ніхто не відчинив.
Оскільки нерухоме майно за боржником
не зареєстровано, а рухоме майно -
автомобіль знаходиться у заставі
банку, державний виконавець просить
ухвалити рішення про примусове
проникнення до житла боржника.

У судове засідання державний
виконавець ВДВС Павлоградського МРУЮ
не з'явився, надав заяву про розгляд
подання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку про те, що подання не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у провадженні
ВДВС Павлоградського МРУЮ знаходиться
виконавче провадження по виконавчому
листу №АЕ-363 виданому 30 березня 2007 року
Павлоградським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у
розмірі 1/4 частини заробітку,
щомісячно.

Як вбачається з повідомлення ПАТ
"Укрсиббанк", за боржником
зареєстровано транспортний засіб -
автомобіль Хюндай Акцент державний
номер НОМЕР_1, який з метою забезпечення
вимог за кредитним договором, передано
у заставу банку.

Згідно відомостей з Реєстру прав
власності на нерухоме майно, за
боржником ОСОБА_2 нерухоме майно не
зареєстровано.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що подання про примусове проникнення
до житла боржника можливе за умови
відмови боржника від добровільного
допуску державного виконавця до житла.

Однак матеріали справи не містять
доказів щодо відмови ОСОБА_2 від
добровільного допуску державного
виконавця до житла. Натомість, в акті
державного виконавця від 12 листопада
2014 року зазначено про відмову від
допуску до житла ОСОБА_4, яка не є
стороною виконавчого провадження.

Відповідно до ст.30 Конституції України
кожному гарантується недоторканність
житла.

Примусове проникнення до житла
боржника є крайнім засобом для
примусового виконання рішення суду, у
разі, якщо державним виконавцем були
виконані усі інші можливі спроби
виконати рішення суду у відповідності
до норм діючого законодавства без
примусового проникнення до житла.

Державним виконавцем не надано
відомостей стосовно того, що боржник
зареєстрований та проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також не доведено, що
боржник перешкоджає державному
виконавцю у виявленні майна, а також те,
що боржник ухиляється від
добровільного виконання рішення суду.

Крім того, подання та додані до нього
документи не містять відомостей про
розмір заборгованості зі сплати
аліментів.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що підстав для задоволення
подання про проникнення до житла
боржника немає.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст.
376 ЦПК, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника ВДВС
Павлоградського МРУЮ ОСОБА_1 про
проникнення до житла боржника –
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала суду, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

М. М. Перекопський

Згідно з оригіналом. Суддя
М.М. Перекопський