Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого -
судді Придачук О.А.

при секретарі -
Бомбушкар В.П.

з участю позивачки -
ОСОБА_1

представника відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення для
проживання за місцем реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про зобов»язання відповідача
надати можливість та забезпечити
позивачці та їхнім дітям повернення
для проживання за місцем реєстрації за
адресою: АДРЕСА_3.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.10.2004
року між нею та відповідачем ОСОБА_3
було укладено шлюб, який зареєстровано
виконкомом Оноківської сільської ради
Ужгородського району за актовим
записом № 42 від 30.10.2004 року. Від шлюбу
мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Всією родиною
вони проживали за адресою: АДРЕСА_3, а з
10.05.2005 року вона зареєстрована за
вказаною адресою. 20.12.2013 року батьки її
чоловіка за його згодою вигнали її з
малолітніми дітьми з дому, у зв»язку з
чим вона змушена була поїхати на
тимчасове перебування за адресою своїх
батьків в АДРЕСА_4. Спроби знайти
взаєморозуміння з відповідачем
закінчувалися сварками та проявом
насильства з його боку у зв»язку з чим
вона зверталася до міліції та ОСОБА_3
був притягнутий до адміністративної
відповідальності за ст. 173-2 КпАП
України за вчинення насильства в сім»ї.
Крім того, після вимушеної зміни місця
проживання вона зверталася 15.01.2014 року
до Ужгородського РВ УМВС України в
Закарпатській області із скаргою -
зверненням про порушення її прав на
житло та на повагу до гідності та честі,
на яку отримала відповідь від 22.01.2014
року де їй було вказано, що майнові
спори є цивільно-правовими
відносинами, які вирішуються в
судовому порядку. Також 15.01.2014 року до
начальника служби у справах дітей
Ужгородської районної державної
адміністрації позивачкою була подана
скарга-звернення про порушення прав на
житло та повагу до гідності та честі
малолітніх дітей. У відповіді від 10.02.2014
№ 03-14/К-12 першого заступника голови
державної адміністрації, питання
порушене нею не вирішено, у зв»язку з
неявкою ОСОБА_3 на засідання Комісії з
питань захисту прав дитини. На
теперішній час вона та її діти не
можуть користуватися житловим
приміщенням де вони зареєстровані, а
саме за адресою: АДРЕСА_3. А тому на
підставі викладеного просить суд
задовольнити позов.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення, аналогічні тим, що містяться
у позовній заяві, просила позов
задовольнити, зобов»язати ОСОБА_3
надати можливість та забезпечити їй та
їхнім дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_3
повернення для проживання за адресою
де вони зареєстровані, а саме: АДРЕСА_3.
Додала, що обставини зазначені в
клопотанні про закриття провадження
поданому відповідачем їй відомі, а саме
, що власником дворогосподарства , що
знаходиться за адресою АДРЕСА_3,
являється батько відповідача - ОСОБА_7
і що її чоловік уже постійно проживав у
своєї співмешканки коли вона з дітьми
20.12.2013 року виїхала, однак належним
відповідачем все одно вважає її
бувшого чоловіка.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти позову
заперечила, просила суд закрити
провадження в справі у зв»язку з тим, що
ОСОБА_3 не є належним відповідачем у
справі. Пояснила, що шлюб між
позивачкою та відповідачем 19.11.2014 року -
розірвано, позивачку та їхніх дітей
відповідач з будинку за адресою
АДРЕСА_3 не виганяв. Ще в

період шлюбу позивачка по два рази на
рік за власним бажанням переїздила
проживати до своєї матері в АДРЕСА_4.
Будинок за адресою: АДРЕСА_3
відповідачу не належить, що
підтверджується довідкою виконкому
Великогеївської сільської ради № 455/02-07
від 05.11.2014 року, згідно якої власником
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 є
батько відповідача - ОСОБА_7. З
листопада 2013 року відповідач фактично
постійно проживає зі своєю
співмешканкою за адресою: АДРЕСА_5.

Суд дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 30.10.2004 року уклали
шлюб, про що свідчить свідоцтво про
одруження серії 1-ФМ № 079215, від 30.10.2004
року, видане Оноківською сільською
радою Ужгородського району
Закарпатської області.

Під час шлюбу позивачка з відповідачем
та малолітніми дітьми проживала за
адресою: АДРЕСА_3.

Як вбачається з паспорта ОСОБА_1 з 10.05.2005
року така зареєстрована за
вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право у порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивач не навела суду обґрунтувань
з приводу того, яким чином її права,
свободи чи інтереси порушені нею
відповідачем, оскільки відповідач
зазначає, що з листопада 2013 року не
проживає за місцем реєстрації в с.
В.Геївці, вул. Головна, 23, а фактично
проживає зі своєю співмешканкою в
АДРЕСА_5.

З позовної заяви вбачається, що позивач
на вимогу батьків відповідача покинула
місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 -
20.12.2013 року.

В судовому засіданні також
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не є
власником будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно довідки виданої виконкомом
Великогеївської сільської ради
Ужгородського району № 455/02-07 від 05.11.2014
року, виданої на підставі витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 01.08.2003 року власником
нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_3 є
батько відповідача - ОСОБА_7.

Відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України
у разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Позивач ОСОБА_1 не заявляла під
час розгляду справи клопотань про
заміну неналежного відповідача, а суд
позбавлений можливості з власної
ініціативи замінити неналежного
відповідача на належного, оскільки ця
ініціатива буде суперечити ч.4 ст.10 ЦПК
України та ч.3 ст. 11 ЦПК України..

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 14, 15, 30, 33, 60, 88, 208, 209,
214,215,218, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про повернення для проживання за
місцем реєстрації - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Придачук О.А.