Справа № 161/372/14-ц
Провадження № 2/161/891/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

05 грудня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Крупінської С.С.

при секретарі -
Бакай Г.М.

з участю представника відповідача -
Домальчука Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Украгазбанк», ОСОБА_3 про визнання
кредитного договору, договорів іпотеки
та договору поруки недійсними, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ
«Украгазбанк», ОСОБА_3 про визнання
кредитного договору, договорів іпотеки
та договору поруки недійсними.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
15 квітня 2008 року між ним та ВАТ АБ
«Укргазбанк» укладено кредитний
договір № 54/08-Ж/02, за умовами якого банк
надав кредит в сумі 150000 дол. США на
строк до 14 квітня 2033 року, з процентною
ставкою за користування кредитом 10 %
річних, комісією за відкриття
позичкового рахунку в сумі 1500 грн.,
комісією за проведення аналізу
ліквідності забезпечення 1000 грн.,
щомісячною фіксованою комісією за
обслуговування кредиту в розмірі 300
дол. США. Кредит надано для придбання
житлової нерухомості: будинку
(житловою площею 60,1 кв.м., загальною
площею 102,5 кв.м.).

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором, позивач
передав в іпотеку нерухоме майно, про
що укладено договори іпотеки № 54-08/02-1
та № 54-08/02-2, № 54-08/02-3 а також укладено з
ОСОБА_3, ОСОБА_2 договір поруки № 1,
відповідно до якого остання
поручилась перед кредитором за
виконання позичальником зобов'язань
за кредитним договором.

Вважає, що додаток додатку № 1 до
кредитного договору № 54/08-Ж/02 від 15.04.2008
року про надання споживчого кредиту
повинен бути визнаний недійсним,
оскільки він ним не підписувався та
сторонами не було досягнуто згоди з
усіх істотних умов договору, оскільки у
договорі не зазначено: реальну
процентну ставку (у процентах річних),
графік платежів (згідно за строковістю,
зазначеною у договорі), абсолютне
значення подорожчання кредиту (у
грошовому виразі), сукупну вартість
кредиту з урахуванням процентної
ставки за ним, вартості всіх супутніх
послуг та інших фінансових зобов'язань
споживача, які пов'язані з отриманням,
обслуговуванням і погашенням кредиту.

Просить суд, визнати недійсним
(нікчемним) кредитний договір 54/08-Ж/02
від 15 квітня 2008 року та додаток № 1 до
кредитного договору № 54/08-Ж/02 від 15.04.2008
року, укладений між ВАТ АБ "Укргазбанк"
та ОСОБА_2, а також договір поруки № 1
від 15 квітня 2008 року, який укладений
між ВАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, та договори іпотеки № 54-08/02-1
від 15 квітня 2008 року, № 54-08/02-2 від 15
квітня 2008 року, № 54-08/02-3 від 26 травня 2008
року, оскільки договори іпотеки та
договір поруки мають додатковий та
похідний характер від основного
договору, а тому також підлягають
визнанню недійсними.

Позивач та його представники в
судовому засіданні позов підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві,
та надали суду письмові пояснення по
суті пред'явленого позову, просили суд
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив в
задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про день і час слухання
справи, суд вважає за можливе провести
розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового
розгляду, дослідивши та оцінивши
представлені по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
заявлений позов до задоволення не
підлягає.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено,
що договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції
однієї сторони укласти договір (оферти)
і прийняття пропозиції (акценту) другою
стороною.

Судом встановлено, що 15 квітня 2008 року
між ОСОБА_2 та ВАТ АБ "Укргазбанк",
правонаступником якого є ПАТ АБ
"Укргазбанк", було укладено кредитний
договір № 54/08-Ж/02, за умовами якого банк
надає кредит в сумі 150 000 гривень
строком кредитування 300 місяців, з
процентною ставкою за користування
кредитом 10% річних, з кінцевим терміном
погашення до 14 квітня 2033 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за даним кредитним договором 15 квітня
2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" та
ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №
54-08/02-1, за яким було передано в іпотеку
нерухоме майно - житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами в
АДРЕСА_1, договір іпотеки № 54-08/02-2, за
яким було передано в іпотеку земельну
ділянку площею 0,0907 га, що розташована в
с. Струмівка Луцького району, цільове
призначення: для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, та
26.04.2008 року договір іпотеки № 54-08/02-3, за
яким передано в іпотеку нерухоме майно
- земельну ділянку площею 0,0907 га, що
розташована в с. Струмівка Луцького
району Волинської області.

15 квітня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк"
та ОСОБА_3, ОСОБА_2 було укладено договір
поруки № 1, за яким ОСОБА_3 поручилась
перед кредитором за виконання
позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею
61 цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням апеляційного суду
Волинської області від 09 січня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
"Укргазбанк", ОСОБА_3 про визнання
кредитного договору, договорів іпотеки
та договору поруки недійсними
встановлено, що сторони дійшли згоди
щодо істотних умов кредитного
договору, а саме щодо суми кредиту,
строк повернення, процентної ставки за
користування кредитом, а також
розрахунку комісії.

Також позичальником власноручно
написана заява про отримання від банку
в письмовій формі та в повному об'ємі
інформації, передбаченої п. 2 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів». Розмір реальної
процентної ставки (16,32%) зазначено в
додатку № 1 до кредитного договору та
загальну суму платежів за весь період
дії кредитного договору, що має
становить за умови додержання графіку
457 353,29 доларів США, тому суд прийшов до
висновку, що позичальнику було
доведено орієнтовну сукупну вартість
кредиту.

Вищезазначеним рішенням встановлено,
що позивач написав заяву, якою
ствердив, що отримав від банку в
письмовій формі та в повному об'ємі
інформацію, передбачену п. 2 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», що свідчить про те, що
сторонами по кредитному договору було
досягнуто всі істотні умови, договору.

Відповідно до статті 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Згідно висновку почеркознавчої
експертизи № 389 від 10.07.2014 року (а.с. 75-79)
вбачається, що підпис розміщений
навпроти прізвища «Собець Володимир
Іванович» Додатку № 1 до кредитного
договору № 54/08-Ж/02 від 15.04.2008 року -
ймовірно виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою, вирішити питання в
категоричній формі не виявилось
можливим.

Відповідно до вимог ч. 4 т. 60, ст.ст. 57, 212
ЦПК України рішення суду не може
грунтуватись на припущеннях, а всі
докази оцінюються у сукупності і жоден
з них не має для суду наперед
встановленого значення. При цьому,
відхиляючи одні докази і беручи за
основу інші, суд має дати оцінку
підстав для цього.

Ініціатором проведення почеркознавчої
експертизи був позивач, власне в його
обов'язок входило надати для
проведення експертизи достатні
документи для її проведення, однак, як
вбачається з дослідної частини
проведеної експертом, то обмежений
об'єм почеркової інформації в
досліджені підпису не дозволяє виявити
комплекс ознак, необхідний для
вирішення питання в категоричній
формі, і являється достатньою
підставою лише для ймовірного висновку
щодо підпису в додатку № 1 до
кредитного договору № 54/08-Ж/02 навпроти
прізвища ОСОБА_2

За таких обставин, суд вважає, що
в судовому засіданні не доведено ту
обставину, що ОСОБА_2 не підписував
додаток № 1 до кредитного договору, а
тому суд приходить до висновку, що
позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 203,207, 215, 638 ЦК України,
суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Украгазбанк», ОСОБА_3 про визнання
недійсними кредитного договору №
54/08-Ж/02 від 15.04.2008 року, додатку № 1 до
кредитного договору № 54/08-Ж/02 від 15.04.2008
року, договору іпотеки № 54/08-Ж/02-1 від
15.04.2008 року, договору іпотеки № 54/08-Ж/02-2
від 15.04.2008 року, договору іпотеки №
54/08-Ж/02-1-3 від 15.04.2008 року та договору
поруки № 1 від 15.04.2008 року - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Луцький
міськрайонний суд до апеляційного
суду у Волинській області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб які були відсутні під час
проголошення рішення, з дня отримання
його копії .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
С.С.
Крупінська