АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Фролова І.В.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 14 листопада 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні позивач
підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач апеляційну скаргу визнав
частково, не заперечує проти стягнення
1/8 частини доходів на повнолітніх дітей
на період навчання до 23 років.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

10 жовтня 2014 року позивач звернулась до
відповідача з позовом про стягнення
аліментів, в якому просить суд стягнути
з ОСОБА_2 на користь доньки, ОСОБА_3, та
сина, ОСОБА_4, аліменти у розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно на
кожного, починаючи з 01 вересня 2014 року
до досягнення двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06
листопада 1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя
народився син ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 -
донька ОСОБА_3.

11 серпня 1998 року шлюб між сторонами
розірвано. ОСОБА_4 на час звернення
позивача до суду є студентом першого
курсу навчання денної форми
Національного університету харчових
технологій, а ОСОБА_3 - студенткою
першого курсу навчання денної форми
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут». Позивач зазначає, що у
зв'язку з навчанням дітей на денній
формі, останні потребують матеріальної
допомоги для забезпечення в одязі,
харчуванні, проїзді, отриманні
медичної допомоги та відпочинку, на
підставі чого звернулася до суду з
позовом.

Судом встановлено, що 11 серпня 1998 року
розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
про що в книзі реєстрації актів про
розірвання шлюбу зроблено запис № 144.

Від шлюбу у сторін народилися діти -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про
народження серія НОМЕР_2), ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження
серія НОМЕР_3), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
які проживають разом з позивачем.

Як вбачається з довідки від 02 вересня
2014 року № 1673 ОСОБА_4 є студентом першого
курсу денної форми навчання АКС
факультету в Національному
університеті харчових технологій.
Навчання закінчується 30 червня 2016 року.

ОСОБА_3 є студенткою першого курсу
групи ФІ-42 Фізико-технічного інституту
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут», навчається за
держзамовленням, що підтверджується
довідкою № 3710 від 01 жовтня 2014 року.
Термін навчання до 30 червня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 не доведено взаємозв'язку
продовження навчання ОСОБА_4 та ОСОБА_3
та потреби у зв'язку з цим матеріальної
допомоги, а тому не доведено позовні
вимоги.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу, а згідно ч. 3 ст. 199
СК України право на звернення до суду з
позовом про стягнення аліментів має
той з батьків, з ким проживає дочка, син,
а також самі дочка, син, які продовжують
навчання.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

В апеляційному суді встановлено, що на
даний час відповідач сплачує аліменти
на неповнолітнього сина ОСОБА_6 в
розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку
та на даний час відповідач після
проведення перерахунку сплачує
заборгованість по аліментам.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

За встановлених судом обставин,
виходячи з положень статті 199 Сімейного
кодексу України, виходячи з можливості
відповідача у наданні матеріальної
допомоги на утримання повнолітніх сина
та дочки, а саме стягнення з нього
аліментів на період їх навчання,
матеріального стану позивача та
відповідача, на підставі наданих суду
доказів та враховуючи, що відповідач
сплачує на неповнолітнього сина
аліменти в розмірі 1/6 частини доходів,
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь повнолітньої доньки ОСОБА_3, 1995
року народження та на користь
повнолітнього сина ОСОБА_4, 1994 року
народження аліменти на їх утримання по
1/8 частці заробітку (доходу) на кожного,
починаючи з дня подачі позову до суду -
з 10 жовтня 2014 року на період навчання
дочки та сина, але не більше ніж до
досягнення сином та дочкою 23 років.

З підстав наведеного, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову.

Судові витрати підлягають стягненню
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 листопада 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 1962 року народження,
проживає за адресою АДРЕСА_1, інд. код
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на її утримання в розмірі
1/8 частини заробітку (доходу), починаючи
з 10 жовтня 2014 року на період навчання,
але не більше ніж до досягнення нею
двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, 1962 року народження,
проживає за адресою АДРЕСА_1, інд. код
НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на його утримання в
розмірі 1/8 частини заробітку (доходу),
починаючи з 10 жовтня 2014 року на період
навчання, але не більше ніж до
досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, 1962 року народження,
інд. код НОМЕР_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: