РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13856/14-ц

пр. № 2/759/5012/14

16 грудня 2014 року Святошинський
районний суд міста Києва у складі

головуючого судді: Борденюка В.В.,

при секретарі: Трегубенку М.В..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся із
позовом про стягнення з ОСОБА_2
грошових коштів на відшкодування
завданої матеріальної шкоди в розмірі
11 554,82 грн., моральної шкоди в розмірі 60
900,00 грн, правової допомоги у розмірі 2
000,00 грн. та судового збору у розмірі 609,00
грн. та 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 21 вересня 2011 року
приблизно о 00:45 год. ОСОБА_2, керуючи
транспортним засобом - автомобілем
«Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 на бульварі
Кольцова в м. Києві здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_3. В наслідок ДТП з вини
відповідача, позивач отримала тілесні
ушкодження середнього ступеня
тяжкості.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату та місце судового
засідання неодноразово повідомлявся
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив, що свідчить про наявність
підстав для розгляду даної справи у
його відсутність у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
вимог даного позову, що зумовлює
необхідність його часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, ОСОБА_2, 21.09.2012 року,
приблизно о 00 год. 45 хв., керуючи
автомобілем «Ауді» д.н. НОМЕР_1 та
рухаючись по бульвару Кольцова, 24 у
місті Києві, скоїв наїзд на пішохода,
ОСОБА_1, який переходив проїжджу
частину у невстановленому місці,
внаслідок чого останньому були
заподіяні тілесні ушкодження.

Згідно схеми ДТП до протоколу огляду
місця ДТП від 21.09.2011р. наїзд на пішохода
ОСОБА_1 був скоєний на освітлюваній
частині проїзної частини дороги, де
світили ліхтарі.

Із пояснень від 21.09,2011р. ОСОБА_2 слідує,
що він рухався зі швидкістю 40-50 км по
бульвару Кольцова в середньому ряду.
Бігуча людина пригнула йому на лобове
скло. Нажав на гальма.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди (надалі ДТП) ОСОБА_1 заподіяні
наступні тілесні ушкодження: уламковий
перелом в/З-с/З обох кісток правої
гомілки зі зміщенням уламків, закриту
черепно - мозгову травму, струс
головного мозку, скальпована рана
лобно-тімяно-скроневої ділянки, які
відносяться до середнього ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень.

На місце ДТП прибули працівники
міліції, які склали протокол огляду
місця ДТП та взяли пояснення від
очевидців події.

Факт скоєння ДТП водієм автомобіля
„Ауді” НОМЕР_1 ОСОБА_2, підтверджується
доданими до цивільної справи
документами: постановою про порушення
кримінальної справи Святошинським РУ
ГУ М.ВС України в м. Києві від 26.07.2012р. за
ч. 1 ст. 286 КК України, постановою про
закриття кримінального провадження
від 14.12,2014р., постановою Апеляційного
суду м. Києва від 08.02.2014р., поясненням
ОСОБА_2 від 21,09.2014р., поясненнями ОСОБА_1
від 23.09.2014р., і поясненням і допитом в
якості свідка ОСОБА_4, постановою про
відмову в порушені кримінальної справи
від 23.09,2011р., протоколом про
адміністративне правопорушення від
23.09.2011р., схемою ДТП від 21.09.2011р.

Постановою Апеляційного суду м. Києва
від 08.02.2012р. постанова судді
Святошинського районного суду м. Києва
від 01.11.2011р. про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, скасована, а провадження у
справі закрито за відсутністю в його
діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

26.07.2012р. старшим слідчим СВ
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві порушена кримінальна справа по
факту ДТП за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

14 грудня 2013р. старшим слідчим СВ
Святошинського РУ ГУ МВС України в м.
Києві Гнучим С.П. винесена постанова
про закриття кримінального
провадження № 0000955 у зв"язку з
відсутністю у вказаному діянні складу
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Після ДТП ОСОБА_1 був доставлений
каретою швидкої допомоги до Київської
обласної -клінічної лікарні, де
знаходився на стаціонарному лікуванні
з 21.09.2011р. по 12.11.2011р. В лікарні він був
прооперований і в гомілку був
вставлений інтрамедулярний блокуючий
стержень.

З 12.11.2011р. по 21.01.2012р. ОСОБА_1. знаходився
на амбулаторному лікуванні у
Таращанській центральній районній
лікарні, Київської області про
свідчить виписка із медичної картки.

15.04.2014р. ОСОБА_1 зробили другу операцію
по видаленню метадлфіксаторів з правої
гомілки. Майже 2,6 років він ходив з
металевим стержнем, не мав постійного
місця роботи.

Представник позивача вказує на те, що
стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
підлягає матеріальна шкода, а саме
витрати на купівлю лікарських
препаратів під час знаходження на
стаціонарному лікуванні у Київській
обласній клінічній лікарні (ортопедо -
травматичний центр) після скоєння
ОСОБА_2 ДТП по касовим чекам на загальну
суму 1 959, 76 гри., рахунок № ВЛ 2809002 на
оплату і квитанція-про оплату від
28.09,2011р, на суму 7 701) гри. за вироб
медичного походження (для правої
гомілки), 38,50 грн. комісія послугу банку
за перерахування коштів, витрати на
купівлю лікарських препаратів при
проведені повторної операції з 14.04.2014р.
по 18.04.2014р. на 1 856, 56 гри., а всього на суму
= 11 554, 82 грн.

Частиною 5 статті 1187 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди
була завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

У відповідності до положень частини 2
статті 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом іншим
об'єктом, використання, зберігання або
утримання створює підвищену небезпеку.

Викладене свідчить про наявність
підстав для стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 матеріальна шкода, а
саме витрати на купівлю лікарських
препаратів на суму складає 11 554, 82 гри.

Щодо вимог про відшкодування моральної
шкоди, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 23 ЦК України встановлює, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Так, незалежно від вини фізичної або
юридичної особи, яка її завдала
моральна шкода відшкодовується
юридичною чи фізичною особою, якщо
шкода завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки (пункт 1 частини 2
статті 1167 ЦК України).

В підтвердження завдання моральної
шкоди, позивач посилається на те, що
після ДТП у нього заявилося почуття
страху при переході проїздної частини
дороги, де рухаються автомобілі. Дане
почуття страху причиняє йому душевні
страждання. Внаслідок дій ОСОБА_2 у
ОСОБА_1 порушився устрій життя та
виробничі стосунки. Він вимушений був
за станом здоровая звільнитися з
роботи з магазину „Фора", де раніше
працював, втратив душевний спокій,
оскільки вимушений, багато часу,
витрачати на лікування та оформлення
необхідних документів, готувався до
другої операції по видаленню спиці з
гомілки, яка була, поставлена під час
операції в 2011р.

Відтак, з урахуванням суті позовних
вимог, характеру, обсягу і тривалості
фізичних та моральних страждань
позивача, які він переживає внаслідок
ДТП і отриманих фізичних травм, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача 25 000,00
гривень відшкодування моральної
(немайнової) шкоди, задовольнивши
позовні вимоги у цій частині частково.

Витрати на правову допомогу що
підлягають стягненню з відповідача
були зменшені судом з 2 000,00 грн. до 500,00
грн, виходячи із принципу співмірності
наданої позивачеві правової допомоги,
складності спору, розміру заявлених
позовних вимог і розумного розміру
відшкодування відповідачем витрат
позивача на правову допомогу.

Водночас, у зв'язку із тим, що у
відповідності до ст. 5 Закону України
„Про судовий збір" позивач за даним
позовом звільнений від сплати судового
збору, сплачений ним судовий збір при
поданні позовної заяви може бути
повернений йому ухвалою суду за його
письмовою заявою у порядку статті 7
Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене і керуючись ст.
ст. 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
майнову шкоду у розмірі 11 554,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного
бюджету України 487,20 грн. судового
збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Апеляційного суду м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: