АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Синецька Л.А.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 16 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
треті особи: ОСОБА_4, Лукашівська
сільська рада Чорнобаївського району
Черкаської області, відділ
Держкомагенства у Чорнобаївському
районі Черкаської області, про
визнання рішень сільської ради
частково недійсними та скасування
державних актів про право власності на
землю, -

ВСТАНОВИЛА:

06 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, у якому з
урахуванням уточнень просив визнати
недійсним та скасувати пункт 44 рішення
Лукашівської сільської ради №9-22 від 28
лютого 1997 року в частині передачі у
приватну власність безоплатно
земельну ділянку ведення особистого
підсобного господарства ОСОБА_1, площею
0,42 га, визнати недійсним та скасувати
пункт 219 рішення Лукашівської
сільської ради № 29-1/V від 08 жовтня 2009
року в частині уточнення площі
земельної ділянки ОСОБА_1, визнати
недійсним та скасувати державний акт
на право власності на земельну ділянку
№541541, виданий на ім'я ОСОБА_1 на
земельну ділянку площею по АДРЕСА_1,
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки, зареєстрованої у
Державі земельному кадастрі за
кадастровим номером :01:000:0408 на
ім'я ОСОБА_1, визнати недійсним та
скасувати рішення Лукашівської
сільської ради № 12-12/V від 19 червня 2007
року про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_3, площею 0,5254
га, визнати недійсним та скасувати
державний акт на право власності на
земельну ділянку № 143633, виданий на ім'я
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,5254
га по АДРЕСА_2, скасувати державну
реєстрацію земельної ділянки,
зареєстрованої у Державному
земельному кадастрі за кадастровим
номером :01:000:0206 на ім'я ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідно до державного акта на право
власності на землю серії ЯЕ № 143633 від 02
серпня 2007 року він є власником
земельної ділянки площею 0,5254 га по
АДРЕСА_2. Державний акт видано на
підставі рішення Лукашівської
сільської ради Чорнобаївського району
Черкаської області 12-12/ V від 19.06.2007 року.
Власником сусідньої земельної ділянки
по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, якій на підставі
рішення Лукашівської сільської ради
від 08 жовтня 2009 року виданий державний
акт про право приватної власності на
землю серії ЯИ № 541541. На межі
фактичного користування земельних
ділянок в порушення державних
будівельних норм ОСОБА_1 побудувала
господарські будівлі, в зв'язку з чим у
сторін виник спір з приводу
місцезнаходження цих будівель та
розбіжності щодо реальної межі, яка
проходить між земельними ділянками
сторін відповідно до державних актів. 10
січня 2014 року ним замовлено в ПП
«Землемір» проведення робіт по
винесенню меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та повторного
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) відповідно до
державного акту ЯЕ №143633. В результаті
проведених робіт ПП «Землемір» по
встановленню меж земельної ділянки та
виконаних геодезичних робіт виявлено,
що фактична площа ділянки не
відповідає площі ділянки по державному
акту, тобто була допущена помилка в
попередніх обмірах. В пояснювальній
записці технічної документації
зображено, що межа між земельними
ділянками сторін проходить по середині
кількох господарських будівель
(літньої кухні та двох сараїв). Дані
споруди побудовані ще в 70-х роках, що
підтверджується технічним паспортом
на житловий будинок від 2006 року та
попереднім технічним паспортом від 1988
року, в яких дані споруди відмічені
відповідними літерами В, Г, Д.

Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 16 червня 2014
року позов ОСОБА_3 задоволено.

02 липня 2014 року представник ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу на вказане рішення, у якій,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин у справі,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову. В обґрунтування заявлених
вимог апелянт вказав, що у матеріалах
справи наявний схематичний план
земельної ділянки 2006 року,
розташування будівель у якому не
відповідає документації із
землеустрою, виготовленій у 2014 року ПП
«Землемір». Апелянт вважає технічну
документацію ПП «Землемір» спірною,
так як вона суперечить попередній
технічній документації і складена за
відсутності власників суміжних
земельних ділянок. Також апелянт
вказав, що суд першої інстанції не
вказав у рішенні підстави для відмови у
задоволенні клопотання про
застосування строків позовної
давності.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2,
представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримали і просили
її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6
апеляційну скаргу просив відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідно до
державного акта на право власності на
землю серії ЯЕ №143633 від 02 серпня 2007
року, виданого на підставі рішення
Лукашівської сільської ради
Чорнобаївського району Черкаської
області 12-12/ V від 19.06.2007 року, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 0,5254
га по АДРЕСА_2.

Власником сусідньої земельної ділянки
по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, якій на підставі
рішення Лукашівської сільської ради
від 08 жовтня 2009 року виданий державний
акт про право приватної власності на
земельну ділянку площею 0, 42 га серії ЯИ
№54154.

10 січня 2014 року ОСОБА_3 замовив в ПП
«Землемір» проведення робіт по
винесенню меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та повторного
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Відповідно до проведених робіт ПП
«Землемір» по визначенню меж земельної
ділянки та відповідних виконаних
геодезичних робіт виявлено, що
фактична площа ділянки не відповідає
площі ділянки по державному акту, тобто
була допущена помилка в попередніх
обмірах. У пояснювальній записці
технічної документації зображено, що
межа між земельними ділянками сторін
проходить по середині кількох
господарських будівель (літньої кухні
та двох сараїв). Дані споруди
побудовані ще в 70-х роках, що
підтверджується технічним паспортом
на житловий будинок від 2006 року та
попереднім технічним паспортом від 1988
року, в яких дані споруди відмічені
відповідними літерами В,Г,Д.

В кадастровому плані належної ОСОБА_3
земельної ділянки з експлуатації
угідь, а також в акті погодження
зовнішніх меж земельної ділянки в
натурі даної технічної документації,
межа між земельними ділянками
проходить на відстані від будівель,
збудованих у 70-х роках ХХ ст., тобто
державний акт не відповідає технічній
документації на дану земельну ділянку.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції керувався ст. 152, ч. 1 ст. 155, ст.
158 ЗК України, ст.ст. 328, 391, 393 ЦК України
та виходив з того, що помилки при
обмірах земельних ділянок призвели до
видачі державних актів на право
власності на земельні ділянки з
невірним відображенням межі земельних
ділянок, а тому необхідним є скасування
державних актів і визнання рішень
сільської ради про передачу земельних
ділянок у власність недійсними.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки на
підставі приватизації земельних
ділянок, що були раніше надані їм у
користування.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 118 цього Кодексу
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

У п. 3 Декрету Кабінету Міністрів
України від 26 грудня 1992 року № 15092 «Про
приватизацію земельних ділянок»
(чинний на момент виникнення спірних
правовідносин) зазначено, що право
приватної власності громадян на
земельні ділянки, передані їм для
цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету,
посвідчується відповідною Радою
народних депутатів, про що робиться
запис у земельно-кадастрових
документах, з наступною видачею
державного акта на право приватної
власності на землю.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про
землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться відповідно до
топографо-геодезичних та
картографічних матеріалів. Межі
земельної ділянки в натурі
закріплюються межовими знаками
встановленого зразка, крім того, межові
знаки здаються за актом під нагляд на
збереження власникам землі та
землекористувачам.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету по земельних ресурсах від 04
травня 1999 року № 43, межі земельних
ділянок, що передаються або надаються у
власність чи у користування,
відновлюються або переносяться в
натуру (на місцевість) за наявними
планово-картографічними матеріалами.

Згідно з п. 2.4 Інструкції перенесення в
натуру (на місцевість) або відновлення
всіх поворотних точок меж земельної
ділянки здійснюється геодезичними
методами з прив'язкою не менше двох
характерних закріплених поворотних
точок до пунктів державної геодезичної
мережі та до твердих точок на
місцевості. Здійснюється кадастрова
зйомка земельної ділянки з наступним
вирахуванням координат поворотних
точок меж (у державній або умовній
системі координат) і площі земельної
ділянки. За результатами виконаних
робіт складається кадастровий план
земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що
господарські споруди, по середині яких
проходить межа між земельними
ділянками сторін, були збудовані ще у
70-х роках ХХ ст. ОСОБА_7., на земельній
ділянці, що перебувала у її
користуванні. В кадастровому плані
належної ОСОБА_3 земельної ділянки з
експлуатації угідь, а також в акті
погодження зовнішніх меж земельної
ділянки в натурі даної технічної
документації, межа між земельними
ділянками проходить на відстані від
зазначених будівель, що не відповідає
дійсності. Внаслідок помилки,
допущеної при підготовці технічної
документації при передачі земельної
ділянки у власність позивачу, частина
земельної ділянки разом з
господарськими будівлями, що
перебувала у його користуванні,
фактично виділена ОСОБА_1

Отже, суд першої інстанції дійшов до
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позову.

Разом з тим, судом першої інстанції не
було взято до уваги, що у справах за
позовом про оскарження рішень про
надання чи передачу земельної ділянки
у власність відповідачем повинен бути
відповідний орган місцевого
самоврядування, що прийняв рішення, яке
оспорюється.

Лукашівська сільська рада бере участь
у справі як третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору. Суд
першої інстанції у порушення вимог ч. 4
ст. 10, ст. 33 ЦПК України не сприяв
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи, зокрема не залучив до
участі у справі Лукашівську сільську
раду як відповідача. Суд апеляційної
інстанції у свою чергу не має
процесуальної можливості усунути
вищевказані недоліки, допущені
місцевим судом. З огляду на викладене,
позов ОСОБА_3 не може бути задоволений в
частині визнання недійсним та
скасування рішень Лукашівської
сільської ради про передачу земельної
ділянок у власність ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги в тій частині, що
суд першої інстанції не вказав у
рішенні підстави для відмови у
задоволенні клопотання про
застосування строків позовної
давності. Судом першої інстанції було
вірно зазначено, що порушення свого
права ОСОБА_3 дізнався у січні 2014 року, а
тому строк позовної давності на
пропущено.

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів також не приймає, так як у
судовому засіданні ОСОБА_4 визнав ту
обставину, що ним була допущена помилка
при проведенні обмірів у 2006 році, а
будь-яких доказів, що спростовують
висновок ПП «Землемір» відповідачем не
надано. Крім того, судом апеляційної
інстанції роз'яснювалося сторонам
право заявити клопотання про
призначення судової експертизи, однак
сторона відповідача вказаним правом не
скористалася.

Отже, апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 слід
задовольнити частково, рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 16 червня 2014 року
скасувати в частині задоволення позову
про визнання рішень недійсними з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 16 червня 2014
року в частині задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним та
скасування пункту 44 рішення
Лукашівської сільської ради № 9-22 від 28
лютого 1997 року в частині передачі у
приватну власність безоплатно
земельної ділянки для ведення
особистого підсобного господарства
ОСОБА_1, площею 0,42 га, визнання
недійсним та скасувати пункту 219
рішення Лукашівської сільської ради №
29-1/V від 08 жовтня 2009 року в частині
уточнення площі земельної ділянки
ОСОБА_1 і визнання недійсним та
скасування рішення Лукашівської
сільської ради № 12-12/V від 19 червня 2007
року про передачу у власність
земельної ділянки ОСОБА_3, площею 0,5254
га, - скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову у
задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене протягом 20 днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді