Справа № 502/2283/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року
м. Кілія

Кілійський районный суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.

при секретарі Ботнар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кілія справу
за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2,

третя особа яка не заявляє самостійні
вимоги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІНГА-СТАРТ»

про усунення перешкод в користуванні
майном,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2014 року позивач, ОСОБА_1, звернувсь
до Кілійського районного суду Одеської
області з позовом до відповідача з
вимогою усунути перешкоди у
користуванні належними йому 9/100
частинами бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що складаються з:
корпуса для відпочинку літ. А, кімнат
для відпочинку №№17-1, 18-1, 19-1, 20-1,
надвірних споруд № 8, 9, що розташовані
на земельній ділянці площею дві тисячі
п'ятсот сорок шість кв.м., які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання ОСОБА_2 звільнити вказану
частину нерухомого майна.

В обґрунтування своїх вимог позивач в
позовній заяві зазначає, що йому
належить на праві власності 9/100 частин
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка
знаходиться за адресою; АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності, видане 29 липня 2013 року
державним нотаріусом Кілійської
районної державної нотаріальної
контори та зареєстроване в реєстрі за
№ 803 та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень.

Власником інших 91/100 частин бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є
товариство з обмеженою
відповідальністю «Інга-Старт».

З моменту набуття ним права власності
на об'єкт нерухомості і по теперішній
час, база відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»
утримується без належних правових
підстав колишнім власником майна,
ОСОБА_2, яка використовує її для власних
потреб, чим створює перешкоди позивачу
у користуванні належним йому об'єктом
нерухомості.

Позивач говоре, що неодноразово
звертався до відповідача з проханням
звільнити нежитлові будівлі та споруди
бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», у тому
числі з листом, який відповідачка
отримала 31.01.2014 року, однак
відповідачка звільняти об'єкт
нерухомості в добровільному порядку
відмовляється, мотивуючи свою відмову
тим, що вона має намір в подальшому
звертатися до суду, у зв'язку з чим не
збирається звільнити базу відпочинку.

В той же час, рішенням Кілійського
районного суду Одеської області від 19
березня 2013 року по справі № 2/1513/549/2012,
яке залишено в силі ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
23 травня 2013 року по справі № 22-ц/785/4557/13
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 та відділу державної виконавчої
служби Кілійського районного
управління юстиції, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог: ФОП
«ОСОБА_3», приватне підприємство
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», відкрите відділення № 6708
про визнання прилюдних торгів
недійсними - відмовлено у зв'язку з
необґрунтованістю.

На підставі викладеного позивач
просить позов задовольнити.

Позивач до суду не з'явився, надав заяву
в якій просить справу розглянути за
його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Третя особа яка не заявляє самостійні
вимоги - Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІНГА-СТАРТ»,
повідомлені належним чином про дату,
час та місце розгляду справи до суду не
з'явилися.

Відповідач повідомлений належним
чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК
України про дату та місце розгляду
справи, за викликом суду в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, клопотання про
відкладення судового розгляду або
проведення розгляду справи за його
відсутності - суду не надав.

Згідно ст. 224 ЦПК України - у разі неявки
в судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши позовну заяву та надані
докази по справі, в процесі
встановлення обставин справи та
перевірки їх доказами, судом
встановлено наступні юридичні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 належить на праві власності 9/100
частин бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
що складаються з: корпуса для
відпочинку літ. А, кімнат для
відпочинку №№ 17-1 площею 8,9 кв.м., 18-1
площею 9,1 кв.м., 19-1 площею 8,9 кв.м., 20-1
площею 8,4 кв.м., надвірних споруд № 8, 9,
які розташовані за адресою; АДРЕСА_1,
які позивач придбав при проведенні
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна.

Право власності ОСОБА_1 на зазначене
нерухоме майно підтверджується
свідоцтвом про право власності, яке
видане 29 липня 2013 року державним
нотаріусом Кілійської районної
державної нотаріальної контори і
зареєстроване в реєстрі за № 803 та
витягом з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень серії ЕАК № 702021 від
29 липня 2013 року.

Як вбачається з рішення Кілійського
районного суду Одеської області від 19
березня 2013 року по справі № 2/1513/549/2012 у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та
відділу державної виконавчої служби
Кілійського районного управління
юстиції, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: ФОП «ОСОБА_3»,
приватне підприємство «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», відкрите
відділення № 6708 про визнання прилюдних
торгів недійсними - відмовлено у
зв'язку з необґрунтованістю.

Зазначене рішення ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
23 травня 2013 року по справі № 22-ц/785/4557/13
та ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року залишено в силі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

За правилами ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Зважаючи на встановлені обставини та
дослідженні докази суд приходить до
висновку, що заявлений позивачем позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 209,212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка
не заявляє самостійні вимоги -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ІНГА-СТАРТ», про
усунення перешкод в користуванні
майном задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні
належними ОСОБА_1 9/100 частинами бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
складаються з: корпуса для відпочинку
літ.А, кімнат для відпочинку №№17-1, 18-1,
19-1, 20-1, надвірних споруд № 8,9, що
розташовані на земельній ділянці
площею дві тисячі п'ятсот сорок шість
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, для чого зобов'язати ОСОБА_2
звільнити вказану частину нерухомого
майна.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Кілійський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О.
Г. Тюмін