АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц -
Головуючий в І інстанції: Кустов
Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця « 24» дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженко Г.В.,

за участі секретаря: Яковенка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області
від 11 вересня 2014 року за позовом
ОСОБА_1 до Комунального закладу
«Навчально-виховний комплекс ім. Т.Г.
Шевченка Херсонської обласної ради»
про поновлення на роботі, стягнення
заборгованості з заробітної плати,
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
вказаним позовом посилаючись на те, що
працював у Комунальному закладі
«Навчально-виховний комплекс ім.
Т.Г.Шевченка Херсонської обласної
ради» (далі КЗ «НВК ім. Т.Г.Шевченка
ХОР») на посаді начальника бази
відпочинку «Білі крила». 02.03.2014 року
позивач вимушений був написати заяву
про звільнення з роботи за угодою
сторін і в подальшому був звільнений
11.03.2014 року. Мотивами написання такої
зави зазначив неправомірні дії
головного бухгалтера та порушення при
передачі матеріальних цінностей бази.
Крім того, зазначив, що під час роботи
йому з вересня неправомірно зменшили
на 20% зарплату в зв'язку зі зміною типу
навчального закладу. Про вказані зміни
позивача в порушення вимог ч. 3 ст. 32
КЗпП України не повідомили за два
місяці. Також з ним не був проведений
розрахунок в день звільнення, а
здійснений тільки 13.03.2014 року. Трудова
книжка була надіслана йому поштою.
Просив суд поновити строк звернення до
суду з вимогою про поновлення на
роботі, поновити його на посаді
начальника бази відпочинку «Білі
крила» КЗ «НВК ім. Т.Г.Шевченка ХОР»,
стягнути з відповідача заборгованість
з заробітної плати в розмірі 2577 грн.,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу в розмірі 8414,48 грн. та 5000
моральної шкоди.

Рішенням суду позов задоволено
частково. Стягнуто з Комунального
закладу «Навчально-виховний комплекс
ім. Т.Г.Шевченка Херсонської обласної
ради» на користь ОСОБА_1 579,60 грн. в
якості компенсації порушення
двомісячного строку повідомлення
останнього про зміну діючих умов
оплати праці у бік погіршення. В
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно наказу
№100-К від 23.04.2012 року ОСОБА_1 з цієї дати
прийнятий на роботу начальником бази
відпочинку «Білі крила» Комунального
закладу «Херсонська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІІ ступенів ім.
Т.Г.Шевченка Херсонської обласної
ради» з окладом 1648,80 грн. Аналогічні
обставини вбачаються з копії трудової
книжки позивача. З наказу №419-К від
13.08.2013 року вбачається, що рішенням
Херсонської обласної ради №793 від
12.07.2013 року змінено назву КЗ
«Херсонська загальноосвітня
школа-інтернат І-ІІІ ступенів ім.
Т.Г.Шевченка Херсонської обласної
ради» на КЗ «Навчально-виховний
комплекс ім. Т.Г.Шевченка» Херсонської
обласної ради в зв'язку з цим з 01.09.2013
року скасовано нарахування та оплату
сум на підвищення посадових окладів на
20% за тип навчального закладу окремим
працівникам відповідно до інструкції
про порядок обчислення заробітної
плати працівникам освіти, затвердженої
наказом Міністерства освіти України
від 15.04.1993 року №102. Зміна назви
навчального закладу також відображена
в трудовій книжці позивача.

02.03.2014 року позивач звернувся до
керівництва КЗ «НВК ім. Т.Г.Шевченка
ХОР» з заявою в якій просив звільнити
його з займаної посади з 11.03.2014 року за
угодою сторін. Причиною звільнення
зазначив неправильну поведінку
головного бухгалтера, неправильну
передачу матеріальних цінностей бази.
11.03.2014 року наказом №64-К його було
звільнено з 11.03.2014 року з посади
начальника бази відпочинку «Білі
крила» КЗ «НВК ім. Т.Г.Шевченка ХОР» за
угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).
Аналогічне також вбачається і з
трудової книжки позивача.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
факт власноручного написання заяви про
звільнення за угодою сторін позивачем
не заперечувався. Однак, останнім не
надано суду належних та допустимих
доказів того, що вказана заява була
написана під будь-яким тиском, в т.ч.
керівництва відповідача, тому доводи
позивача про неправомірність його
звільнення є безпідставними та не
підлягають задоволенню вимоги в
частині поновлення його на роботі.

В частині вимог про стягнення
заборгованості з заробітної плати
позивач посилався на той факт, що йому
неправомірно з 01.09.2013 року була знята
надбавка за тип навчального закладу
про що він у встановленому законом
порядку повідомлений не був.

Позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на корись позивача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу задоволенню не підлягають.

Встановлено, що ОСОБА_1 звільнений
11.03.2014 року, остаточний розрахунок з ним
проведено 13.03.2014 року. Постановою
Дніпровського районного суду м.
Херсона у справі №666/3965/14-п про
адміністративне правопорушення
відносно директора відповідача Рудя
М.Г. та платіжною відомістю №01.071 від
12.03.2014 року взятою на облік ГУ ДКС
України в Херсонській області 13.03.2014.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.
116-117 КЗпП України з відповідача на
користь позивача має бути стягнутий
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільнені, тобто за 2 дні
12 та 13 березня 2014 року.

Разом з тим, як вбачається з платіжної
відомості №01.218 від 06.08.2014 року взятої
на облік ГУ ДКС України в Херсонській
області 07.08.2014 року під час судового
розгляду відповідачем самостійно
нарахований та перерахований позивачу
його середній заробіток за вказані дні
в сумі 146,68 грн. (згідно розрахунку
викладеному в листі відповідача вих.
№89 від 08.08.2014 року з яким суд
погоджується). На підставі викладеного
колегія суддів погоджується з
висновком суду, що позовні вимоги в
частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
задоволенню не підлягають, оскільки
виконані відповідачем добровільно.

Доводи позивача про те, що
неповідомлення його про скасування 20%
надбавки за тип навчального закладу
має наслідком нарахування її до дня
винесення судом рішення і свідчить про
не проведення з ним розрахунку при
звільненні, а отже на думку позивача
середній заробіток має бути стягнуто
судом до 11.09.2014 року, колегія суддів
відхиляє. Нарахування середнього
заробітку на середній заробіток ст. 117
КЗпП України не передбачено.

Колегія суддів вважає, що рішення
судом першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, немає жодних
підстав для його скасування чи
змінення, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, тому не
можуть бути прийняті до уваги, як
значимі і апеляційну скаргу слід
відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Скадовського районного
суду Херсонської області від 11
вересня 2014 року по даній справі
залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді