УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_1, розглянувши касаційну
скаргу ОСОБА_2, яка є законним
представником ОСОБА_3, на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 16 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 23 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, яка є
законним представником ОСОБА_3, третя
особа - служба у справах дітей
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області, про
визнання права власності на спадкове
майно,-

в с т а н о в и в :

У липні 2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
звернулись до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 07 грудня
1994 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_7
житловий будинок АДРЕСА_1
Васильківського району Київської
області. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Після його смерті відкрилася спадщина
за законом на зазначений житловий
будинок та автомобіль НОМЕР_1 і
спадкоємцями першої черги за законом є
дружина померлого ОСОБА_5, мати - ОСОБА_4
та донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
законним представником якої є її мати
та колишня дружина ОСОБА_2

Просили суд визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_4
право власності в порядку спадкування
за законом по 1/3 частині спадкового
жилого будинку та автомобіля, що
належали спадкодавцю на праві
власності.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 жовтня 2011 року позов задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4
право власності в порядку спадкування
по 1/3 частині житлового будинку АДРЕСА_1
Васильківського району Київської
області та по 1/3 частині автомобіля
НОМЕР_1.

У травні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4
звернулись до суду із заявою про
перегляд рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 жовтня 2011 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що рішенням
Васильківського міськрайонного суду
від 12 березня 2014 року визнано недійсним
договір дарування житлового будинку
АДРЕСА_1 Васильківського району
Київської області, що суттєво впливає
на визначення розміру їх часток у
спадковому майні.

Просили скасувати рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 25 жовтня 2011 року
та ухвалити нове рішення, яким визнати
за ОСОБА_4 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 на 10/12 частин житлового будинку
та на 1/6 частину автомобіля. Визнати за
ОСОБА_5 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 на 1/12 частину житлового будинку
та на 4/6 частини автомобіля. За ОСОБА_3
має бути визнано право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 на 1/12 частину житлового
будинку та на 1/6 частину автомобіля.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 червня 2014 року зазначену заяву
задоволено, рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 25 жовтня 2011 року скасовано.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7
на 5/6 частин житлового будинку з
надвірними спорудами АДРЕСА_1
Васильківського району Київської
області та на 1/6 частину автомобіля
НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_7 на 1/12 частину
житлового будинку АДРЕСА_1
Васильківського району Київської
області та на 2/3 частини автомобіля
НОМЕР_2.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 23 жовтня 2014 року рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 16 червня 2014 року
залишено без змін.

ОСОБА_2, яка є законним представником
ОСОБА_3, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані ним судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, яка є законним
представником ОСОБА_3, у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, яка є
законним представником ОСОБА_3, третя
особа - служба у справах дітей
Васильківської районної державної
адміністрації Київської області, про
визнання права власності на спадкове
майно.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.