АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції Плахотнюк К.Г.
Апеляційне провадження №22-ц/796/9691/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю представника
позивача КолянчукаА.І.,

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 26 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 26 травня 2014 року
позовні вимоги ПАТ «Енергобанк»
задоволені: в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
від 15.04.2008 у розмірі 1116021,03грн звернено
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_5; стягнуто з кожного з
відповідачів по 1720,50грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що
15.04.2008 між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_4
укладено договір про іпотечний кредит
№15-Д, згідно умов якого позивач надав
ОСОБА_4 700 000,00 грн, а остання
зобов'язалася повернути кредит і
сплатити відсотки за користування
кредитом у розмірі 14% річних в порядку
та на умовах, визначених договором.
15.04.2008 між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_5
укладено іпотечний договір.

Відповідно до п.3.1 додаткової угоди №1
до Договору про іпотечний кредит №15-Д
від 15.04.2008 виконання позичальником
зобов'язань за Договором
забезпечується іпотекою нерухомого
майна жилого призначення - квартири
АДРЕСА_1. Згідно Додатку №2 до Договору
погашення заборгованості здійснюється
п'ятого числа кожного місяця, починаючи
з 05.02.2013, сума заборгованості по кредиту
становить 680 555,60грн, відсоткова ставка -
14% річних.

Станом на 06.12.2013 загальна
заборгованість за кредитним договором
склала 1116021,03грн, з яких: 680555,60грн -
заборгованість за кредитом, 349647,65грн -
заборгованість за відсотками, 25397,32грн -
пеня за прострочення сплати чергового
платежу, 60420,39грн - пеня згідно п. 6.2
кредитного договору.

Крім того встановлено, що 05.04.2013 позивач
з метою попередження порушення умов
кредитного договору та повернення
заборгованості надіслав відповідачу
вимогу про повернення повної суми
заборгованості за Договором про
іпотечний кредит №15-Д від 15.04.2008 у
30-денний строк з моменту отримання
вимоги та повідомив, що у разі несплати
вказаної суми банк буде вимушений
здійснити примусове стягнення на
предмет іпотеки у відповідності до
вимог чинного законодавства та умов
договору.

Виходячи з того, що зобов'язання за
кредитним договором ОСОБА_4 не
виконала, враховуючи позовні вимоги
доведеними та такими, що грунтуються на
нормах матеріального права, суд першої
інстанції задовольнив їх у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 травня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову ПАТ «Енергобанк»
відмовити. Посилається на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача просив
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній доводів. Представник
позивача просив апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є
звернення стягнення заборгованості по
Договору про іпотечний кредит на
предмет іпотеки.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне зобов'язання).

Судом встановлено та не
заперечується сторонами, що у зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх
зобов'язань за кредитним договором
виникла заборгованість, яка відповідно
до наданого банком розрахунку (ас 76) за
період з 15.04.2007 станом на 06.12.2013 складає
1116021,03грн, з яких: 680555,60грн -
заборгованість за кредитом, 349647,65грн -
заборгованість за відсотками, 25397,32грн -
пеня за прострочення сплати чергового
платежу, 60420,39грн - пеня. Зазначений
доказ у передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК
України порядку не спростований.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у матеріалах справи
виписки з рахунку про рух коштів, що
унеможливлює перевірку правильності
нарахування суми заборгованості, не
заслуговують на увагу, адже
представник відповідача підтвердив
факт ухвалення судових рішень про
стягнення аналогічної суми
заборгованості по кредитному договору
за аналогічний період з поручителів
ОСОБА_4 наданий банком розрахунок
заборгованості сумніву у суду не
викликає.

За таких обставин факт наявності
заборгованості ОСОБА_4 за Договором про
іпотечний кредит №15-Д від 15.04.2008 та її
розмір правильно встановлені судом.

Правильно встановлено судом і факт
дотримання банком пунктів 5.2.4., 6.4.
Договору про іпотечний кредит та п.8.3.
Іпотечного договору щодо надіслання
повідомлення-вимоги про дострокове
повернення суми кредиту на інших
платежів у зв'язку з простроченням
сплати чергових платежів понад два
місяці з дотриманням положень ст.35
Закону України «Про іпотеку» (ас31-39).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 Закону.

З огляду на викладене позовні вимоги
банку про звернення наявної
заборгованості ОСОБА_4 за договором про
іпотечний кредит від 15.08.2008 станом на
06.12.2013 в розмірі 1116021,03грн ґрунтуються
на встановлених судом обставинах і
вимогах закону.

З урахуванням положень статті 39 Закону
України «Про іпотеку» та роз'яснень
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 42 постанови
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних правовідносин»
заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги про
невідповідність резолютивної частини
рішення суду першої інстанції вказаним
вимогам Закону, адже вона не містить у
собі дані про складові загального
розміру заборгованості, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки.

У зв'язку з цим колегія дійшла висновку,
що оскаржуване рішення підлягає зміні
відповідно до положень ст.309 ЦПК
України шляхом зазначення у його
резолютивній частині крім вказівки про
звернення стягнення на предмет іпотеки
і суми заборгованості за кредитним
договором ще й всіх його складових.

Інші доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу як такі, що
спростовуються встановленими судом
обставинами і наявними у матеріалах
справи доказами, а тому в іншій частині
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року підлягає
залишенню без змін як таке, що ухвалене
у відповідності до норм матеріального
та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,305,308,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року змінити,
доповнивши абзац другий його
резолютивної частини після слів
«1116021,03грн (один мільйон сто
шістнадцять тисяч двадцять одна грн 03
коп.)» словами «з яких 680555,60грн -
заборгованість за кредитом, 349647,65грн -
заборгованість за відсотками, 25397,32грн -
пеня за прострочення сплати чергового
платежу, 60420,39грн - пеня».

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 травня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №752/15489/13
Головуючий у 1
інстанції Плахотнюк К.Г.

Апеляційне провадження №22-ц/796/9691/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

23 грудня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
АнтоненкоН.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної
О.І. при
секретарі Слащуку
А.С.

за участю представника
позивача КолянчукаА.І.,

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 26 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року змінити,
доповнивши абзац другий його
резолютивної частини після слів
«1116021,03грн (один мільйон сто
шістнадцять тисяч двадцять одна грн 03
коп.)» словами «з яких 680555,60грн -
заборгованість за кредитом, 349647,65грн -
заборгованість за відсотками, 25397,32грн -
пеня за прострочення сплати чергового
платежу, 60420,39грн - пеня».

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 26 травня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна