УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Карпенко
С.О.,Дербенцевої Т.П., Остапчука
Д.О.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»,
Акціонерного банку «Факторіал-банк»,
ОСОБА_7, Реєстраційної служби
Києво-Святошинського управління
юстиції Київської області, третя особа
- приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
про визнання договору іпотеки
недійсним та зобов'язання вчинити дії,
за касаційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» - Єкімука Олександра
Леонідовича на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 19 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
недійсним договір іпотеки, укладений 11
червня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк»
та ОСОБА_7 в частині передачі в іпотеку
майнових прав на земельну ділянку
площею 0,21 га, розташовану по АДРЕСА_1,
та домоволодіння за цією ж адресою.

Зобов'язати державного реєстратора
вилучити з Єдиного державного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна записи № 7375547 щодо земельної
ділянки та № 7398172 щодо домоволодіння,
виключити з Державного реєстру іпотек
інформацію про обтяження іпотекою
цього майна.

На обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що іпотекодавець на
час укладення договору не був
власником спірного майна та не мав
права розпоряджатись ним, просив
задовольнити позов.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26 березня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 19 травня 2014 року, позов задоволено
частково та визнано недійсним договір
іпотеки від 11 червня 2008 року, укладений
між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_7

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«Фідобанк» - Єкімук О.Л. просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
іпотекодавець на час укладення
договору не був власником спірного
майна та не мав права на передачу його в
іпотеку.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій є
правильними та такими, що ухвалені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з огляду на
наступне.

Судами встановлено, що 11 червня 2008 року
ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_10 житловий
будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку
для його будівництва та обслуговування
площею 0,21 га, які в цей же день передав в
іпотеку АБ «Факторіал-Банк» на
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором.

19 листопада 2003 року
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
позов ОСОБА_6 задоволено та визнано
недійсним договір купівлі-продажу від
16 червня 1999 року, за яким ОСОБА_6 продав,
а ОСОБА_10 купив спірний будинок,
визнано за ОСОБА_6 право власності на
будинок, на підставі чого 14 липня 2008
року він зареєстрував право власності.

01 серпня 2006 року рішенням апеляційного
суду Київської області рішення суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

05 лютого 2008 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в касаційному порядку
скасовано рішення апеляційного суду, а
рішення суду першої інстанції в
частині визнання недійсним договору
купівлі-продажу залишено в силі.

23 листопада 2009 року рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області задоволено позов
ОСОБА_6 та визнано недійсним рішення
6-ої сесії 5-го скликання
Петропавлівсько-Борщагівської
сільської ради від 18 січня 2007
року № 70 про передачу безоплатно у
приватну власність ОСОБА_10 спірної
земельної ділянки площею 0,21 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель і споруд.

Визнано недійсними державний акт на
право власності на спірну земельну
ділянку, виданий 04 вересня 2007 року на
ім'я ОСОБА_10, та договір її
купівлі-продажу, укладений 11 червня 2008
року між ним та ОСОБА_7

30 травня 2012 року ОСОБА_6 отримав
державний акт на право власності на цю
земельну ділянку, призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд.

Відповідно до ч. 1 ст. 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та ч. 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з
рішенням якого погодився апеляційний
суд, повно та всебічно з'ясувавши та
встановивши обставини справи та
надавши їм належну оцінку, правильно
виходив з того, що рішенням суду від 19
листопада 2003 року було відновлено
право власності позивача на житловий
будинок, яке він набув на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом та договору дарування, а
рішенням суду від 23 листопада 2009 року
відновлено його право користування і
отримання у власність земельної
ділянки, яка в подальшому передана йому
у власність, тому оспорюваний договір
про передачу в іпотеку житлового
будинку та земельної ділянки, порушує
права ОСОБА_6, як власника спірного
майна, що суперечить ст. ст. 16, 319, 383 ЦК
України, і є підставою для визнання
цього договору недійсним, як
передбачено ст. ст. 203, 215 ЦК України, та
часткового задоволення позову.

При цьому судами правильно застосовані
норми матеріального права, оскаржувані
рішення ухвалені з дотриманням норм
процесуального права і підстави для їх
скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що з
переходом до позивача права власності
на спірне майно він набув права та
обов'язки іпотекодавця, є
безпідставними, оскільки в цьому
випадку не було переходу права
власності на будинок та земельну
ділянку, а відбулось відновлення права
власності ОСОБА_6 на підставі судових
рішень.

Інші доводи касаційної скарги
висновків суду також не спростовують,
оскільки не відповідають фактичним
обставинам справи.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 19 травня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» - Єкімука Олександра
Леонідовича відхилити, рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 19 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Судді:В.П.
Гончар Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко
Д.О. Остапчук