Номер провадження: 22-ц/785/9537/14
Головуючий у першій інстанції Чебан Н.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького
М.М.

суддів: Панасенкова В.О.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Волчанському О.Ю.,

за участю: представника прокуратури
Одеської області - Харітонової О.Є. та
представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне
рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 червня 2014 року по справі за
позовом Білгород - Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області в інтересах держави в особі
Білгород - Дністровської міської ради,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області до ОСОБА_4 про знесення об'єкту
самочинного будівництва, звільнення
самовільно зайнятої земельної
ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 квітня 2014 року Білгород -
Дністровська міжрайонна прокуратура в
інтересах держави в особі Білгород -
Дністровської міської ради, Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області звернулась
до суду із позовом до ОСОБА_4 про
знесення об'єкту самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
згідно довідки № 797 від 08.11.2011 року,
виданої КП "Білгород-Дністровське БТІ",
відповідачкою ОСОБА_4 самовільно
побудовано двоповерхова
адміністративна будівля під літ. "Б"
розміром 10,79х5,0 загальною площею 55,6
кв.м., прибудова літ. "а" розміром 3,55х5,04,
загальною площею 12,5 кв.м., прибудова
літ. "а1" розміром 19,49х7,28+(7,42х4,50)
загальною площею 130,7 кв.м.
(використовується під сауну), будівля
літ. "В" розміром 7,90х6,41, загальною
площею 32,8 кв.м., навіс літ. "в" розміром
4,0х1,67 (а.с.24).

За фактом здійснення самовільного
будівництва Головним державним
інспектором інспекції ДАБК в Одеській
області Галицьким С.П. 31 серпня 2011 року
складено протокол про адміністративне
правопорушення за ст.97 КУпАП стосовно
ОСОБА_4 та постановою № 2155 начальника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Борисик В.В.
притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної
відповідальності у вигляді штрафу у
розмірі 10 неоподаткованих мінімумів
доходів у сумі 170 гривень (а.с.22,23).

Білгород-Дністровською міською радою
був виготовлений проект рішення "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в оренду", яким надано дозвіл
ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
площею 0,3097 га в оренду терміном на 49
років за адресою:
м.Білгород-Дністровський, вул.Перемоги,
2-м для обслуговування будівель
виробничо-побутового комплексу з кафе
(а.с.27).

Згідно інформаційного листа №01-09/210 від
22.01.2014 року відділу Держземагенства у
м.Білгород-Дністровському Одеської
області, станом на 31.12.2012 року
відсутня інформація щодо реєстрації
правовстановлюючих документів, що
посвідчують право власності або
користування на земельну ділянку
ОСОБА_4 на території
м.Білгород-Дністровський Одеської
області (а.с.25).

У відповідності до інформаційного
листа виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради №
02/15-19-6399/70 від 03.01.2014 року, рішення про
передачу земельної ділянки по
вул.Перемоги, 2-м в
м.Білгород-Дністровський ОСОБА_4 у
власність чи оренду не приймалися
(а.с.26).

Крім того, проведеною перевіркою
додержання вимог земельного та
містобудівного законодавства
суб'єктами господарювання при
будівництві нерухомих капітальних
об'єктів на території м. Білгород -
Дністровський Одеської області,
Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою Одеської області
встановлено, що ОСОБА_4 здійснила
самочинне будівництво, а саме: будівлі
літ. "В", навісу літ. "в",
адміністративної будівлі літ. "Б",
прибудови літ. "а", "а1" за адресою:
Одеська область,
м.Білгород-Дністровський, вул.Перемоги,
2-м.. Посилаючись на ст.ст. 125, 126, 212 ЗК
України позивач просив суд зобов'язати
ОСОБА_4 знести самочинне будівництво
та звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку.

Справа розглянута за відсутності
сторін.

Заочним рішенням Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 11 червня 2014 року
позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23 вересня 2014 року заяву ОСОБА_4 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення місцевого суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

У судове засідання не з'явились
представники Білгород - Дністровської
міської ради та ІДБК в Одеській
області, однак вини були сповіщені про
розгляд справи належним чином, та про
причини неявки до суду своїх
представників не повідомили, крім того
інтереси зазначених вище юридичних
осіб представляє прокуратура в особі
свого представника, також до
апеляційного суду не з'явилась
відповідач ОСОБА_4 інтереси якої
представляє довірена особа, тому у
відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка зазначених осіб не перешкоджає
подальшому розгляду справи та у
доступі їх до суду апеляційної
інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати або змінити рішення суду.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення рішення суд вирішує,
чи мали місце обставини справи, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Ухвалюючи у справі рішення про
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції посилається у ньому на
доведеність позивачем заявлених ним
вимог, тому задовольнив їх у повному
обсязі, однак судова колегія не
погоджується з таким висновком
місцевого суду та вважає, що судом було
неповно з'ясовано обставини у справі та
вирішено спір з порушенням норм
матеріального права з наступних
підстав.

Згідно п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від
30.03.2012 року № 6 «Про практику
застосування судами ст. 376 ЦК України»
на яку посилається сам позивач,
розглядаючи зазначені позови
відповідно до вимог вказаної норми та
положень ч. 7 ст. 376 ЦК, суди мають
встановлювати, чи було видано особі,
яка здійснила самочинне будівництво,
припис про усунення порушень, чи
можлива перебудова об'єкту та чи
відмовляється особа, яка здійснила
самочинне будівництво, від такої
перебудови.

Відповідно до п. 22 данної Постанови,
знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Вимоги відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування про зобов'язання особи,
яка маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації (частина сьома статті 376
ЦК).

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

Згідно до п.23 вище зазначеної
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України, при
вирішенні питання про те, чи є
відхилення від проекту істотним і
таким, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
суди повинні в кожному випадку
з'ясовувати, зокрема, наскільки
збудована будівля за розміром
відповідає площі, поверховості,
розміщенню та іншим умовам,
передбаченим проектом; як впливає
допущене порушення з урахуванням
місцевих правил забудови, громадських
і приватних інтересів на планування,
забудову, благоустрій вулиці, на
зручність утримання суміжних ділянок,
тощо.

У необхідних випадках для з'ясування
питань, що виникають при розгляді таких
справ і потребують спеціальних знань,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може призначити відповідну
експертизу згідно з вимогами статті 143
ЦПК України.

Відсутність відповідної експертизи у
разі необхідності її проведення може
бути підставою для відмови в позові,
при цьому факт відхилення від проекту
та порушення будівельних норм і правил
має довести особа, яка пред'явила позов
про знесення самочинного будівництва
(частина сьома статті 376 ЦК України,
частина перша статті 60 ЦПК України).

Як вбачається з вищевикладеного,
судове рішення в частині зобов'язання
відповідача знести самочинне
будівництво є не обґрунтованою в силу
того, що позивачем не було надано до
суду прямих доказів, фактів порушення
будівельних норм і правил та чиї права
або суспільні інтереси було порушено
відповідачем. Крім того, позивачем не
було надано до суду прямих доказів
того, що власник земельної ділянки в
особі Білгород-Дністровської міської
ради заперечує проти того, що на даний
час там розміщено будівлі та споруди.

Суд першої інстанції виносячи заочне
рішення від 11.06.2014 року та ухвалу про
залишення без задоволення заяви про
перегляд такого рішення керувався тим,
що ОСОБА_4 за фактом здійснення
самовільного будівництва було
притягнуто до адміністративної
відповідальності в порядку ст. 97 КУпАП.

Однак, згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України, до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процсі цього будівництва
(створення майна).

Так, на підставі договору оренди
нерухомого майна від 07.07.2009 року ОСОБА_4
передала TOB «Хозяюшка» у тимчасове
користування на умовах оренди
нежитлову будівлю під літ. «А»,
загальною площею 1163,5 кв. м., що
розташована по вул. Перемоги 2-м у м.
Білгороді-Дністровському Одеської
області. Даний факт підтверджується
актом прийму-передачі нерухомого
майна, який складений та підписаний
орендодавцем та орендарем 07.07.2009 року.

Як вбачаться із технічного паспорту на
нежитлову будівлю під літ. «А» по вул.
Перемоги, 2-м у м.
Білгороді-Дністровському Одеської
області, станом на 09.01.2009 року
адміністративної будівлі під. літ. «Б»,
прибудови під літ. «а», одноповерхової
прибудови під літ. «а1», одноповерхової
будівлі під літ. «В», навісу під літ.
«в», які просить позивач знести, на
момент підписання акту
приймання-передачі ще не було.

Ознайомившись вже із технічним
паспортом станом на 26.07.2011 року,
будівництво приміщень зазначених у
позові було закінчено у 2010 році, в
момент дії договору оренди від 07.07.2009
року, який було укладено на 2 роки та 11
місяців, отже, строк його дії
закінчився лише 07.06.2012 року.

Отже, двоповерхова адміністративна
будівля під літ. «Б», прибудова під літ.
«а», одноповерхова прибудова під літ.
«а1», одноповерхова будівля під літ.
«В», навіс під літ. «в» були збудовані
ТОВ «Хозяюшка» підсобним способом за
власні кошти.

Вищезазначені твердження доведено
Видатковими накладними, товарними
чеками, накладними про придбання ТОВ
«Хозяюшка» будівельних матеріалів у
період із 2009 по 2011 рік, для будівництва
вищенаведених об'єктів нерухомості.

Видаткова накладна № 03ОД072946 від 29.07.2009.
№ 03ОД070914 від 09.07.2010, № 03ОД071956 від 19.07.2010
підписані директором по виробництву
ТОВ «Хозяюшка» ОСОБА_5. Накладними від
16.10.2010 № 1243/3, 01.11.2010 № 1457/1. 09.11.2010 № 1517/4
підписані директором ТОВ «Хозяюшка»
ОСОБА_8. Товарними чеками від 20.08.2010,
26.11.2010, 14.12.2010, 17.01.2011 р. Це частина із тих
будівельних матеріалів, які було
придбано ТОВ «Хозяюшка» для спірного
будівництва.

На даний момент ТОВ «Хозяюшка» є
власником будівельних матеріалів із
яких було збудовано те, що підлягає
знесенню, а тому за приписами ч. 1 ст. 331
ЦК України є власником новоствореної
речі, а в данному випадку
адміністративної будівлі під літ. «Б»,
прибудови під літ. «а», одноповерхової
прибудови під літ. «а1», одноповерхової
будівлі під літ. «В», навісу під літ. «в»
по вул. Перемоги 2-м у м.
Білгороді-Дністровському Одеської
області.

Факт того, що це є самовільно
збудованими не є підставою для його
знесення, оскільки необхідна наявність
інших підстав, що визначені у ст. 376 ЦПК
України.

Отже, судом першої інстанції не було
з'ясовано у повному обсязі усі
обставини по справі, що мають значення
для ухвалення обґрунтованого та
законного рішення суду про задоволення
позову та свідчить про те, що заочне
рішення від 11.06.2014 року підлягає
скасуванню, з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.
1,4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314,316,317,319 ЦПК України,
судова колегія, судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити,
заочне рішення Білгород -
Дністровського міськрайонного суду
Одеської області від 11 червня 2014 року
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову Білгород -
Дністровської міжрайонної прокуратури
Одеської області в інтересах держави в
особі Білгород - Дністровської міської
ради, Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області до ОСОБА_4 про
знесення об'єкту самочинного
будівництва, звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, однак воно може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: М.М.
Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік