Справа № 382/55/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2014 року
Яготинський
районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

за участю прокурора Сонько М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Яготин справу за
позовом прокурора Яготинського
району Київської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагентства в Київській області,
м. Київ вул. Серпова 3/14 до ОСОБА_1,
Яготинської районної державної
адміністрації, треті особи:
реєстраційна служба Яготинського
районного управління юстиції
Київської області, м. Яготин вул.
Незалежності-148, відділ
Держземагентства в Яготинському
районі, м. Яготин вул. Незалежності-108,
Трубізьке міжрайонне управління
водного господарства, смт.Баришівка
вул..Торф'яна - 20 про визнання недійсним
розпорядження, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, його реєстрації та
витребування із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Яготинського району
звернувся до суду в інтересах держави
в особі Головного управління
Держземагентства в Київській області,
м. Київ вул. Серпова 3/14 до ОСОБА_1, треті
особи: реєстраційна служба
Яготинського районного управління
юстиції Київської області, м. Яготин
вул. Незалежності-148, відділ
Держземагентства в Яготинському
районі, м. Яготин вул. Незалежності-108,
Трубізьке міжрайонне управління
водного господарства, смт. Баришівка
вул. Торф'яна - 20 про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, його реєстрації та
про визнання права власності, в котрій
зазначено, що на підставі
розпорядження Яготинської районної
державної адміністрації за № 626 від
26.12.2008 року відповідачці по справі
20.07.2009 року видано державні акти на
право власності на земельні ділянки
серія ЯЖ № 792972, площею 0,5692 га та серія
ЯЖ № 792973, площею 1,2818 га, що розташовані
в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.
Перевіркою встановлено, що грошова
оцінка зазначених земельних ділянок не
проводилась. Проте, відповідно до
експертної грошової оцінки, що
проводила ліцензійна землевпорядна
організація, вартість земельної
ділянки площею 0,5692 га становить 105245
гривень, площею 1,2818 га становить 237005
гривень.

Розпорядженням голови Яготинської РДА
за № 626 від 26.12.2008 року затверджено,
розроблену ТОВ "Інвест Центр+", технічну
документацію із землеустрою щодо зміни
цільового використання земельних
ділянок 21 громадянину України для
ведення садівництва за межами
населеного пункту, в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради.

Пунктом 2 вказаного розпорядження,
змінено цільове використання
земельних ділянок 21 громадянину
загальною площею 34,0668 га для ведення
садівництва за рахунок земельних
ділянок, які знаходяться у їх власності
для ведення особистого селянського
господарства за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради, згідно
із додатком. Розпорядження Яготинської
районної державної адміністрації № 626
від 26.12.2008 року прийняте з перевищенням
повноважень та не у спосіб, що
визначений законами України, оскільки
чинне на дату прийняття розпорядження
законодавство не передбачало
процедури зміни цільового
(функціонального) використання
земельних ділянок. Так, категорії
земель (цільове призначення) та
правовий режим їх використання
визначено у Земельному кодексі
України.

Відповідно до положень ст. 19 Земельного
кодексу України землі України за
основним цільовим призначенням
поділяються на такі категорії: землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісогосподарського призначення;
землі водного фонду; землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

В силу положень ст. 20 Земельного
кодексу України, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії (цільове
призначення) здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Механізм щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки, яка
перебуває у власності громадянина або
юридичної особи визначається Порядком
зміни цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.04.2002 року № 502 (надалі - Постанови).

Відповідно до п. 2 Постанови, зміна
цільового призначення земельної
ділянки проводиться за поданням заяви
(клопотання) її власника до сільської,
селищної, міської ради, якщо земельна
ділянка розташована в межах населеного
пункту, або районної
держадміністрації, якщо земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту.

Згідно п. 3 Постанови, сільська, селищна,
міська рада або районна
держадміністрація розглядає заяву
(клопотання) і в разі згоди на зміну
цільового призначення земельної
ділянки дає дозвіл на підготовку
проекту її відведення. Таким чином,
діюче на дату прийняття розпорядження
законодавство встановлювало порядок
зміни цільового призначення земельної
ділянки. Як вбачається з наявних
матеріалів справи, Яготинською
районною державною адміністрацією
прийнято рішення про зміну цільового
використання земельних ділянок з
земель для ведення особистого
селянського господарства в землі
садівництва. Визначення земель
сільськогосподарського призначення та
порядок їх використання передбачений
положеннями ст. 22 Земельного кодексу
України, відповідно до якої до земель
сільськогосподарського призначення
належать сільськогосподарські угіддя
(рілля, багаторічні насадження,
сіножаті, пасовища та перелоги) та
несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо). Поряд з цим,
положення Земельного кодексу України
передбачають використання земель
сільськогосподарського призначення
громадянами для ведення особистого
селянського господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (ч.
3 ст. 22 Земельного кодексу України).
Тобто, законодавець розмежував для
юридичних та фізичних осіб можливі
види використання земельних ділянок за
їх функціональним призначенням в межах
категорії земель
сільськогосподарського призначення.
Однак, на дату прийняття розпорядження,
не визначив порядок (механізм) зміни їх
функціонального використання.

Так, згідно приписів ч. 3 ст. 33
Земельного кодексу України
використання земель особистого
селянського господарства здійснюється
відповідно до закону. Відповідно до
абз. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про
особисте селянське господарство",
члени особистого селянського
господарства зобов'язані
забезпечувати використання земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного
кодексу України земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
використовуються їх власниками або
користувачами виключно в межах вимог
щодо користування землями певного виду
використання, встановлених ст. ст. 31, 33-37
цього Кодексу. Лише 5 листопада 2009
Законом України № 1702-VI до ст. 20
Земельного кодексу України внесені
зміни, які дозволили власникам або
користувачам в межах вимог,
встановлених законом до використання
земель цієї категорії, з урахуванням
містобудівної документації та
документації із землеустрою,
самостійно визначати види
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони). А відтак, навіть після
зазначеної дати, чинне законодавство
України не наділяло жодних власників
земель повноваженнями самостійно
визначати види використання земель
сільськогосподарського призначення
(змінювати функціональне їх
використання). Окрім того, чинним
Законом України "Про землеустрій" та
іншими актами земельного
законодавства взагалі не передбачено
розроблення такого виду документації
із землеустрою, як технічна
документація із землеустрою щодо зміни
цільового використання земельної
ділянки.

Цієї ж позиції притримується Верховний
суд України у своїй постанові від 05.03.2013
року. 20.12.2010 року розпорядження голови
Яготинської районної державної
адміністрації № 626 від 26.12.2008 року "Про
зміну цільового використання
земельних ділянок для ведення
садівництва 21 громадянину України за
межами населеного пункту в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради", на
підставі якого відповідачці по справі
видано державні акти на право
власності на земельну ділянку,
опротестовано прокурором району, як
незаконне, оскільки механізм щодо
зміни цільового призначення земельної
ділянки, яка перебуває у власності
громадянина або юридичної особи
визначається Порядком зміни цільового
призначення земель, які перебувають у
власності громадян або юридичних осіб,
який затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11.04.2002 року № 502
(надалі - Постанови).

За результатами розгляду принесеного
прокурором протесту, 11.01.2011 року
зазначене розпорядження скасовано
органом державної влади, який їх видав,
про що свідчить розпорядження
виконуючого обов'язки голови
Яготинської районнї державної
адміністрації № 16 від 11.01.2011 року. За
таких обставин, державні акти на право
власності на земельні ділянки видані
відповідачці і їх реєстрація
підлягають визнанню їх недійсними в
судовому порядку. Також, зазначені
державні акти на право власності на
земельні ділянки виготовлені з
порушенням вимог чинного
законодавства.

Так, відповідно до п. 1.1. наказу
Державного комітету по земельних
питаннях за № 43 від 04.05.1999 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.06.1999 року за № 354/3647
"Про затвердження Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі" (надалі -
Наказу) в редакції від 31.08.2008 року, право
власності на землю і право постійного
користування землею посвідчується
державним актом на право власності на
земельну ділянку. Вивченням технічної
документації із землеустрою щодо зміни
цільового використання земельних
ділянок громадянам України
встановлено, що відповідачу по справі,
з порушенням вимог ст. 56 Закону України
«Про землеустрій» та п.1.16. Інструкції,
без долучення до неї: журналу польових
вимірювань, збірного кадастрового
плану суміжних землевласників і
землекористувачів, відомість обробки
теодолітного ходу та вирахування
координат поворотних точок меж
земельної ділянки.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про
землеустрій» (в редакції чинній на
момент розроблення документації),
погодження і затвердження
документації із землеустрою
проводиться в порядку, встановленому
Земельним кодексом України, цим
Законом та іншими законами України.

Навіть за таких обставин Яготинською
РДА неправомірно прийнято
розпорядження № 626 від 26.12.2008 року «Про
зміну цільового використання
земельних ділянок для ведення
садівництва 21 громадянину України за
межами населеного пункту в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської сільської
ради, оскільки документація із
землеустрою не містить основних вимог,
передбачених наказом Державного
комітету по земельних питаннях за № 43
від 04.05.1999 року.

Окрім того, вивченням технічної
документації зі складання державних
актів на право власності на зазначені
земельні ділянки встановлено, що
відповідачці по справі, до моменту
зміни їх цільового використання,
видавались державні акти на право
власності на земельні ділянки
призначені для ведення особистого
селянського господарства, з порушенням
вимог ст. 56 Закону України "Про
землеустрій" та п. 1.6. Інструкції, без
долучення до неї: журналу польових
вимірювань, збірного кадастрового
плану суміжних землевласників і
землекористувачів, відомість обробки
теодолітного ходу та вирахування
координат поворотних точок меж
земельної ділянки. Це державні акти на
право власності на земельні ділянки,
призначені для ведення особистого
селянського господарства видані
ОСОБА_1 01 серпня 2008 року, серія ЯЖ № 675484
площею 1,2818 га та серії ЯЖ № 675485, площею
0,5692 га для ведення особистого
селянського господарства.

При ознайомленні зі схемою винесення
меж земельної ділянки в натурі на
місцевості, яке проводилось в 2008 році
за заявою ОСОБА_1 встановлено, що межа
між її земельною ділянкою і
прибережною захисною смугою ставу
"Двірківщина", не співпадає з фактичною
межею, яка існувала ще до приватизації.

Винесена з державного акту на
місцевість межа проходить через
прибережну захисну смугу ставу
"Двірківщина", що робить неможливим
дотримання екологічної безпеки
водного об'єкту. Відповідно до
інформації балансоутримувача -
Трубізького міжрайонного управління
водного господарства від 11 квітня 2012
року вих. №127 вбачається, що став
"Двірківщина", який знаходиться в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради та
межує з хутором Гарачаївщина має
правовий статус водного об'єкту, площа
водного дзеркала якого становить 3,1 га.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 88
Водного кодексу України, прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною:
для середніх річок, водосховищ на них
та ставків площею більше 3 гектарів - 50
метрів.

Згідно до проведеної тахеометричної
зйомки земельної ділянки від 17.07.12, що
перебуває у власності відповідача в
системі координат СК-63 на території
Двірківщинської сільської ради та
нанесення на матеріали зйомки
координат поворотних точок зазначеної
земельної ділянки, відстань від урізу
води става до точки № 1 земельної
ділянки (державний акт серії ЯЖ № 675485)
складає 32,37 м, відстань від урізу води
до точки № 4 складає 39,43 м.

Згідно приписів ч. 5 ст. 88 Водного
кодексу України, землі прибережних
захисних смуг перебувають у державній
та комунальній власності та можуть
надаватися в користування лише для
цілей, визначених цим Кодексом. Більш
того, ст. 89 Водного кодексу України
передбачено, що прибережні захисні
смуги є природоохоронною територією з
режимом обмеженої господарської
діяльності.У прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється розорювання
земель (крім підготовки грунту для
залуження і залісення), а також
садівництво та городництво (п. 1 ч. 2 ст. 89
Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про
землеустрій" проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
складаються у разі надання, передачі,
вилучення (викупу), відчуження
земельних ділянок.

Згідно з ст. 70 Закону України „Про
землеустрій", спори, що виникають при
проведенні землеустрою, вирішуються
судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 152, 155, 211 ЗК
України, державний акт, який
виготовлений, виданий та
зареєстрований з порушенням вимог
чинного земельного законодавства
України визнається недійсним в
судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Згідно з ч.3 ст.388 ЦК УКраїни, якщо майн
обуло набуте безвідплатно в особи, яка
не мала права його відчужувати, власник
має право витребувати його від
добросовісного набувача у вісх
випадках.

У зв'язку з внесенням змін до ст. 122
Земельного кодексу України з 01.01.13
повноваження щодо передачі земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної власності від
місцевих державних адміністрацій
перейшли до органів Державного
агентства земельних ресурсів України.

Відповідно до Наказу Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.01.13 за №40 «Про внесення
змін до наказу Мінагрополітики України
від 10.05.12 №258» повноваження по передачі
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування надано Головним
управлінням Держземагенства в області,
місті Києві та Севастополі.

Згідно до пп. 34 п. 4 Положення про
Державне агентство земельних ресурсів
України, затверджене Указом Президента
України від 08.04.11 за №445,
Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань уживає в
установленому порядку заходів
досудового врегулювання спорів,
звертається з позовами до суду за
захистом своїх прав та з питань
порушення вимог законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 36-1 Закону
України «Про прокуратуру», підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 45 ЦПК,
прокурор, який звертається до суду в
інтересах держави, в позовній заяві
(заяві) самостійно визначає, в чому
полягає порушення інтересів держави,
та обґрунтовує необхідність їх
захисту, а також зазначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача. Наведене надає право
та зобов'язує прокурора звернутись до
суду про захист інтересів держави в
особі Головного управління
Держземагенства в Київській області.

Виходячи із змісту рішення
Конституційного Суду України у справі
№3-рп/99 від 08.04.99, прокурор або його
заступник самостійно визначає і
обґрунтовує в позовній заяві, в чому
полягає порушення інтересів держави та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах.
Одночасно, згідно із вказаним Рішенням
Конституційного Суду України, поняття
«орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах» означає орган, на
який державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретної діяльності у
відповідних правовідносинах,
спрямованої на захист інтересів
держави. Таким органом, відповідно до
ст.ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України,
може виступати орган державної влади
чи місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Пункт 4 рішення Конституційного
Суду України у справі №3-рп/99 від 08.04.99
передбачає, що інтереси держави можуть
збігатись повністю, частково або не
збігатись зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарських товариств з
часткою державної власності у
статутному фонді. Проте держава може
вбачати свої інтереси не тільки в її
діяльності, але й в діяльності
приватних підприємств, товариств.
Враховуючи викладене, просиввизнати
недійсними державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯД
№ 792972 площею 0,5692 га, серії ЯД № 792973
площею 1,2818 га для ведення садівництва
видані 20 липня 2009 року Яготинською
районною державною адміністрацією
ОСОБА_3, з моменту їх видачі, як такі, що
видані з порушенням вимог земельного
законодавства. Зобов'язати
реєстраційну службу Яготинського
районного управління юстиції
скасувати реєстрацію державних актів
на право власності на земельні ділянки
серії ЯД № 792972 площею 0,5692 га, серії ЯД
№ 792973 площею 1,2818 га. Визнати недійсними
державні акті на право власності на
земельні ділянки серія ЯЖ № 675484 площею
1,2818 га та серії ЯЖ № 675485 площею 0,5692 га
для ведення особистого селянського
господарства, видані 01 серпня 2008 року
Яготинською районною державною
адміністрацією ОСОБА_1, з моменту їх
видачі, як такі, що видані з порушенням
вимог земельного законодавства.
Зобов'язати реєстраційну службу
Яготинського районного управління
юстиції скасувати реєстрацію
державних актів на право власності на
земельні ділянки серія ЯЖ № 675484 площею
1,2818 га та серії ЯЖ № 675485 площею 0,5692 га
для ведення особистого селянського
господарства, видані 01 серпня 2008 року
Яготинською районною державною
адміністрацією ОСОБА_1. Витребувати із
незаконного володіння ОСОБА_1 земельні
ділянки, площею 0,5692 га вартістю 105 245
гривень, площею 1,2818 га вартістю 237 005
гривень.

В судовому засіданні прокурор
уточнив вимоги позову, зазначивши, що
відповідно до ст. 14 Конституції України
- земля є основним національним
багатством, що перебуває під особливою
охороною держави. Це право набувається
і реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону. Розпорядженням
Яготинської районної державної
адміністрації №306 від 18.07.08 «Про
передачу у власність земельних ділянок
громадянам України для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради»
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_1,
яким передбачено передати у власність
земельну ділянку площею 1,9030 га для
ведення особистого селянського
господарства.

На підставі розпорядження
Яготинської РДА №306 від 18.07.08, ОСОБА_1
01.08.08 видано два державні акти на право
власності на земельні ділянки: серія ЯЖ
№675484, площею 1,2818 га, для ведення
особистого селянського господарства;
серія ЯЖ №675485, площею 0,5692 га, для
ведення особистого селянського
господарства. Проте, розпорядженням
Яготинської РДА №306 від 18.07.08 ОСОБА_1
передано у власність земельну ділянку,
яка знаходиться у межах захисної
прибережної смуги ставу «Двірківщина»
в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради. При
ознайомленні зі схемою винесення меж
земельної ділянки в натурі на
місцевості, яке проводилось в 2008 році
за заявою ОСОБА_1 встановлено, що межа
між її земельною ділянкою і
прибережною захисною смугою ставу
«Двірківщина», не співпадає з
фактичною межею, яка існувала ще до
приватизації. Винесена з державного
акту на місцевість межа проходить
через прибережну захисну смугу ставу
«Двірківщина», що робить неможливим
дотримання екологічної безпеки
водного об'єкту.

Відповідно до інформації
балансоутримувача - Трубізького
міжрайонного управління водного
господарства від 11 квітня 2012 року
вих.№127 вбачається, що став
«Двірківщина», який знаходиться в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради та
межує з хутором Гарачяївщина має
правовий статус водного об'єкту, площа
водного дзеркала якого становить 3,1 га.

Відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 88
Водного кодексу України, прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною:
для середніх річок, водосховищ на них
та ставків площею більше 3 гектарів - 50
метрів.

Згідно до проведених
тахеометричних зйомок земельних
ділянок від 17.07.12, що перебуває у
власності відповідача в системі
координат СК-63 на території
Двірківщинської сільської ради та
нанесення на матеріали зйомки
координат поворотних точок
встановлено, що відстань від урізу води
става до точки №1 земельної ділянки
серії ЯЖ №675485 складає 32,37 м, відстань
від урізу става до точки №4 складає 39,43
м.

Згідно до приписів ч. 5 ст. 88 Водного
кодексу України, землі прибережних
захисних смуг перебувають у державній
та комунальній власності та можуть
надаватися в користування лише для
цілей, визначених цим Кодексом. Більш
того, ст. 89 Водного кодексу України
передбачено, що прибережні захисні
смуги є природоохоронною територією
з режимом обмеженої господарської
діяльності. У прибережних захисних
смугах уздовж річок, навколо водойм та
на островах забороняється розорювання
земель (крім підготовки грунту для
залуження і залісення), а також
садівництво та городництво (п. 1 ч. 2 ст. 89
Водного кодексу України). Оскільки,
державні акти на право власності на
земельні ділянки є похідними від
вказаного розпорядження органу
виконавчої влади про передачу у
власність земельної ділянки, то за
змістом ст. 152, 155 ЗК України (в редакції,
яка була чинною на час виникнення
спірних правовідносин), вимога захисту
порушених прав на землю реалізується
шляхом звернення до суду з вимогою
визнання спірного розпорядження
органу виконавчої влади про передачу у
власність земельної ділянки та
державних актів виданих на його
підставі недійсними.

Окрім того, технічна документація із
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки
призначені для ведення особистого
селянського господарства, розроблена з
порушенням вимог ст. 56 Закону України
«Про землеустрій» та п. 1.16. Інструкції
(в редакції від 15.07.08), без долучення до
неї: технічного завдання на розробку
технічної документації зі складання
державного акта, журналу польових
вимірювань, відомості обчислення площі
земельної ділянки, збірного
кадастрового плану суміжних
землевласників і землекористувачів,
відомості обробки теодолітного ходу та
вирахування координат поворотних
точок меж земельної ділянки.

Встановлено, що розпорядженням
голови Яготинської РДА за №626 від 26.12.08
затверджено технічну документацію
щодо зміни цільового використання
земельної ділянки ОСОБА_1. Пунктом 2
розпорядження змінено цільове
використання земельних ділянок площею:
1,8500 га для ведення садівництва за
рахунок земельної ділянки, яка
знаходиться у власності ОСОБА_1.

Розпорядження Яготинської
районної державної адміністрації №626
від 26.12.08 прийняте з перевищенням
повноважень та не у спосіб визначений
законами України, оскільки чинне на
дату прийняття розпорядження
законодавство не передбачало
процедури зміни цільового
(функціонального) використання
земельних ділянок. Так, категорії
земель (цільове призначення) та
правовий режим їх використання
визначено у Земельному кодексі
України.

Відповідно до положень статті 19
Земельного кодексу України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються на такі
категорії: землі
сільськогосподарського призначення;
землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; землі оздоровчого
призначення; землі рекреаційного
призначення; землі
історико-культурного призначення;
землі лісогосподарського призначення;
землі водного фонду; землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

В силу положень статті 20 Земельного
кодексу України, віднесення земель до
тієї чи іншої категорії (цільове
призначення) здійснюється на підставі
рішень органів державної влади та
органів місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень. Зміна
цільового призначення земель
провадиться органами виконавчої влади
або органами місцевого самоврядування,
які приймають рішення про передачу цих
земель у власність або надання у
користування, вилучення (викуп) земель
і затверджують проекти землеустрою або
приймають рішення про створення
об'єктів природоохоронного та
історико-культурного призначення.
Механізм щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки, яка
перебуває у власності громадянина або
юридичної особи визначається Порядком
зміни цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.04.02 № 502 (надалі - Постанови).

Відповідно до пункту 2 Постанови,
зміна цільового призначення земельної
ділянки проводиться за поданням заяви
(клопотання) її власника до сільської,
селищної, міської ради, якщо земельна
ділянка розташована в межах населеного
пункту, або районної
держадміністрації, якщо земельна
ділянка розташована за межами
населеного пункту.

Згідно пункту 3 Постанови, сільська,
селищна, міська рада або районна
держадміністрація розглядає заяву
(клопотання) і в разі згоди на зміну
цільового призначення земельної
ділянки дає дозвіл на підготовку
проекту її відведення. Таким чином,
діюче на дату прийняття розпорядження
законодавство встановлювало порядок
зміни цільового призначення земельної
ділянки. Як вбачається з наявних
матеріалів справи, Яготинською
районною державною адміністрацією
прийнято рішення про зміну цільового
використання земельних ділянок з
земель для ведення особистого
селянського господарства в землі
садівництва. Визначення земель
сільськогосподарського призначення та
порядок їх використання передбачений
положеннями статті 22 Земельного
кодексу України, відповідно до якої до
земель сільськогосподарського
призначення належать
сільськогосподарські угіддя (рілля,
багаторічні насадження, сіножаті,
пасовища та перелоги) та
несільськогосподарські угіддя
(господарські шляхи і прогони,
полезахисні лісові смуги та інші
захисні насадження, крім тих, що
віднесені до земель
лісогосподарського призначення, землі
під господарськими будівлями і
дворами, землі під інфраструктурою
оптових ринків сільськогосподарської
продукції, землі тимчасової
консервації тощо). Поряд з цим,
положення Земельного кодексу України
передбачають використання земель
сільськогосподарського призначення
громадянами для ведення особистого
селянського господарства, садівництва,
городництва, сінокосіння та випасання
худоби, ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(частина третя статті 22 Земельного
кодексу України). Тобто, законодавець
розмежував для юридичних та фізичних
осіб можливі види використання
земельних ділянок за їх функціональним
призначенням в межах категорії земель
сільськогосподарського призначення.
Однак, на дату прийняття розпорядження,
не визначив порядок (механізм) зміни їх
функціонального використання.

Так, згідно приписів частини 3 статті
33 Земельного кодексу України
використання земель особистого
селянського господарства здійснюється
відповідно до закону.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 7 Закону
України «Про особисте селянське
господарство», члени особистого
селянського господарства зобов'язані
забезпечувати використання земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.5 ст. 20 Земельного
кодексу України земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
використовуються їх власниками або
користувачами виключно в межах вимог
щодо користування землями певного виду
використання, встановлених статтями 31,
33-37 цього Кодексу. Лише 5 листопада 2009
Законом України №1702-VI до статті 20
Земельного кодексу України внесені
зміни, які дозволили власникам або
користувачам в межах вимог,
встановлених законом до використання
земель цієї категорії, з урахуванням
містобудівної документації та
документації із землеустрою,
самостійно визначати види
використання земельної ділянки в межах
певної категорії земель (крім земель
сільськогосподарського призначення та
земель оборони). А відтак, навіть після
набрання чинності цим Законом,
власників земельних ділянок не
наділено повноваженнями самостійно
визначати види використання земель
сільськогосподарського призначення
(змінювати функціональне їх
використання). Аналіз зазначених норм
матеріального права дає підстави дійти
висновку, що зміна виду використання
земельної ділянки в межах її цільового
призначення можлива, але порядок
вирішення цього питання не
встановлений. Виходячи з принципу
Земельного кодексу України щодо
раціонального використання та охорони
земель суд вважає, що зміна виду
використання землі в межах її
цільового призначення повинна
проводитися у порядку, встановленому
для зміни цього цільового призначення
землі, визначеного постановою Кабінету
Міністрів України за №502 від 11.04.02,
тобто шляхом розроблення проекту
відведення земельної ділянки, цільове
призначення якої змінюється.

Окрім того, чинним (на час прийняття
оспорюваного розпорядження) Законом
України «Про землеустрій» та іншими
актами земельного законодавства
взагалі не передбачено розроблення
такого виду документації із
землеустрою, як технічна документація
із землеустрою щодо зміни цільового
використання земельної ділянки.

Цієї ж позиції притримується
Верховний суд України у своїй
постанові від 05.03.13 у справі за позовом
заступника прокурора
Києво-Святошинського району Київської
області до Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області про визнання
незаконними та скасування
розпоряджень Києво-Святошнинської РДА,
якими надано дозволи на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо зміни використання земельних
ділянок з ведення особистого
селянського господарства на ведення
індивідуального садівництва, які
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковими для всіх суб'єктів
владних повноважень та для всіх судів
України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Враховуючи викладене
просив визнати недійсними державні
акти на право власності на земельні
ділянки: серії ЯД № 792972, площею 0,5692 га,
серії ЯД № 792973, площею 1,2818 га, для
ведення садівництва з моменту їх
видачі. Зобов'язати Реєстраційну
службу Яготинського районного
управління юстиції скасувати
реєстрацію державних актів на право
власності на земельні ділянки: серії ЯД
№ 792972, площею 0,5692 га, серії ЯД № 792973,
площею 1,2818 га. Визнати недійсним
розпорядження голови Яготинської РДА
за №306 від 18.07.08, в частині яким
відповідачу по справі затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність та
передано у власність земельної ділянки
площею 1,8500 га для ведення особистого
селянського господарства, що
розташовані поза межами населеного
пункту в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.
Визнати недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки:
серії ЯЖ № 675484, площею 1,2818 га, серії ЯЖ
№ 675485, площею 0,5692 га, для ведення
особистого селянського господарства,
видані 1 серпня 2008 року Яготинською
районною державною адміністрацією
ОСОБА_1, з моменту їх видачі, як такі, що
видані з порушенням вимог земельного
законодавства. Зобов'язати
Реєстраційну службу Яготинського
районного управління юстиції
скасувати реєстрацію державних актів
на право власності на земельні ділянки:
серії ЯЖ № 675484, площею 1,2818 га, серії ЯЖ
№ 675485, площею 0,5692 га, для ведення
особистого селянського господарства,
видані 1 серпня 2008 року Яготинською
районною державною адміністрацією
ОСОБА_1. Витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_1 земельні ділянки,
площею 1,2818 га складає 237005 гривень,
площею 0,5692 га складає 105245 гривень за
державою.

Представник відповідача
Яготинської РДА в судове засідання не
з'явився, звернувся з заявою про
розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судовому
засіданні не визнав вимоги позову,
мотивуючи це тим, що позивачем порушено
строк позовної давності та не надано
відповідних доказів непропущення
вказаного строку чи пропущення його з
поважних причин. А також не нанадо
нвідповідних доказів, про порушенням
вимог ВК України при виділі однієї з
зеиельних ділянок. Не проводалася
повторна державна експертиза в справі,
яка б спротувала б висновки експертів.
Що стосується державного акту серії ЯЖ
№ 675484, площею 1, 2818 га, то не наведено
будь-яких доказів, що дана земельна
ділянка видана з порушеннями.

Представник третьої осби
реєстраційної служби Яготинського РУЮ
Київської області в судове засідання
не з'явився, звернувся з заявою про
розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Управління
земельних ресурсів у Яготинському
районі в судовому засіданні не
заперечував проти заявлених вимог.

Представник третьої особи Трубізьке
міжрайонне управління в судове
засідання не з'явився, звернувся з
заявою про розгляд справи у його
відсутність.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає до чаткового задоволення.

Так, в судовому засіданні з копії
технічної документації, пояснювальної
записки (а.с.10-13), кадастровго плану
(а.с.18, 19, 158), копії висновку (а.с.21-22, 26-27),
копії довідки та додатків (а.с.16, 154-157,
174-176), копії державних актів (а.с.30-33),
копії паспортних даних, довідки
(а.с.23-25), копії розпорядження (а.с.14, 110,
163, 212-214), копії списку громадян, яким
передачються у власність земельні
ділянки (а.с.15), копії викопіювання
(а.с.17), копії актів (а.с.20), копії витягу
із звіту оцінки земельної ділянки
(а.с.35-36), копії постанови про проведення
перевірки (а.с.28-29), копії листа (а.с.34, 37,
208, 172, 226-227), з даних тахеометричної
зйомки земельної ділянки (а.с.38, 160),
копії протесту (а.с.111-113), копії
положення про відділ держземагенства у
Яготинському районі Київської області
(а.с.126-147), копії відомостей вирахування
площі земельної ділянки (а.с.159), копії
подання (а.с.215), вбачається, що ОСОБА_1 є
власником земельної ділянки площею 1,2818
га та 0, 5692 га, що розташовані в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області
та призначеної для ведення особистого
селянського господарства та даним
змельним ділянкам присвоєні
кадастрові номери. Відповідно до
витягу із звіту про експертну грошову
оцінку земельної ділянки, нормативна
грошова оцінка земельних ділянок, що
розташовані за межами населеного
пункту в адміністратвиних межах
Двірківщинської сільської ради,
площею 0,5692 га складає 105245 гривень,
площею 1,2818 га складає 237005 гривень.

Технічна документація (розроблена
ТОВ "Крок Інвест" щодо складання
документів, посвідчують право
власності на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_1 за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Відповідно до розпорядження
Яготинської районної державної
адміністрації Київської області від 18
липня 2008 року № 306 про передачу у
власність земельних ділянок
громадянам України для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради,
затверджено розроблені ТОВ "Крок
Інвест" проекти землеустрою щодо
відведення земельних ділянок 25
громадянам України, яким передбачено
передати у власність земельні ділянки
загальною площею 41, 767 га ріллі для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок орних земель
державної власності (резервного фонду)
в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.
Із списку громадян України, яким
передаються у власність земельні
ділянки для ведення особистого
селянського господарства в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
вбачається, що ОСОБА_1 передана у
власність земельна ділянка площею 1,8500
га.

З акту про встановлення в натурі
(на місцевості) погодження зовнішньої
межі земельних ділянок та передачу за
зберігання межових знаків власнику
(користувачу) земельної ділянки -
ОСОБА_1 від 21.07.2008 року вбачається, що на
місцевості встановлено та погоджено
зовнішню межу земельних ділянок,
розташованих за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області
та ніяких претензій при встановленні
зовнішньої межі не заявлено, межові
знаки в кількості 12 штук, якими
закріплено земельну ділянку передано
на зберігання землевласнику
(землекористувачу).

З висновків про наявні обмеження
на використання земельної ділянки
ОСОБА_1 для ведення особистого
селянського господарства за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області
від 04.06.2008 року № 1066/2 та № 972
вбачається, що Управління земельних
ресурсів у Яготинському районі
Київської області та відділ
містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства
вважає за можливе погодити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки загальною площею 1,8510 (з них:
рілля-1,8510 га) у власність ОСОБА_1 та
оформити право власності на земельну
ділянку.

З висновку державної експертизи
землевпорядної документації від 17
липня 2008 року № 25-60е вбачається, що
поданий на державну експертизу проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення
особистого селянського господарства
за межами населеного пункту в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області
відповідає вимогам чинного
законодавства України, встановленим
нормам і правилам, оцінюється
позитивно, при умові виконання умов
вказаних у п. 10 висновку.
Відповідальність за виконання умов
покладається на Управління земельних
ресурсів у Яготинському районі.

З розпорядження Яготинської
районної державної адміністрації
Київської області від 26 грудня 2008
року № 626 Про зміну цільового
використання земельних ділянок для
ведення садівництва за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради
та додатку до нього, вбачається, що
затверджено розроблену ТОВ "Інвест
Центр +" технічну документацію із
землеустрою щодо зміни цільового
використання земельних ділянок гр.
ОСОБА_1 для ведення садівництва за
межами населеного пункту в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради.
Змінено цільове використання
земельних ділянок 21 громадянину
України загальною площею 34, 0668 га для
ведення садівництва за рахуцнок
земельних ділянок, які знаходяться у їх
власності для ведення особистого
селянського господарства за межами
населенного пункту в адміністративних
межах Двірківщинської сілської ради,
згідно з додатком.

Згідно розпорядження № 16 від 11.01.2011
року скасовано розпорядження
Яготинської районної державної
адміністрації № 626 від 26.12.2008 року « Про
зміну цільового використання
земельних ділянок для ведення
садівнпицтва 21 громадянину України за
межами населенного пункту в
адміністратвиних межах
Двірківщинської сільської ради».

Проте, відповідно до рішення
Конституційного суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009, органи
місцевого самоврядування мають право
прриймати рішення, вносити до них зміни
та скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України. Кабінету
Мінітсрів України. Разом з тим
Конституційний Суд України відзначив,
що ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, в зв'язку з
чим вичерпуються фактом їхнього
використання, тому вони не можуть бути
скасовані чи змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

З листа Трубізького міжрайонного
управління водного господарства на
ім'я прокурора Яготинського району від
11 квітня 2012 року вбачається, що водний
об'єкт-став Двірківщина в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради межує з
хутором Гарячаївщина поблизу вул.
Толстого, Глєбова міста Яготина; площа
водного дзеркала 3,1 га, площа
водозабору-1,2 га, об'єм ставка повний -52
тис. м куб, корисний- 40 тис. м. куб.
Прибережна захисна смуга 50 м по
периметру. З листа Трубізького
міжрайонного управління водного
господарства від 6 листопада 2014 року
вбачається, що водний об'єкт став
площею 10, 3 га, який знаходиться на
території Двірківщинської сілської
ради, за межами населеного пункту,
належить до об'єктів
загальнодержавного значення.

Згідно листа, рішення про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо інвентаризації
земель м.Яготин Київської області,
викопіювання з технічної документації
із землеустрою, вбачається, що згідно
матеіралів технічної документації із
землеустрою щодо інвентаризації
земель м.Яготин Київської області
розробленої Комунальним підприємством
«Київський міський центр земельного
кадастру та приватизації землі»
затвердженої рішенням Яготинської
міської ради від 23.08.2012 року № 1176-27-ІV
площа ставу «Двірківщина» становить 10,
0909 га.

З даних тахеометричної зйомки
земельної ділянки від 08.10.2012 року, що
перебуває у власності відповідача в
системі координат СК-63 на території
Двірківщинської сільської ради та
нанесення на матеріали зйомки
координат поворотних точок видно, що
відстань від урізу води става до точки
№1 земельної ділянки складає 32,37 м,
відстань від урізу става до точки № 4
складає 39,43 м.

Таким чином, на підставі
розпорядження Яготинської
райдержадміністрації за № 306 від 18.07.2008
року "Про передачу у власність
земельних ділянок громадянам України
для ведення особистого селянського
господарства в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради"
відповідачу 1 серпня 2008 року видано
державні акти на право власності на
земельні ділянки площею 1,2818 га, площею
0,5692 га, призначені для ведення
особистого селянського господарства,
та розташовані в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Проте, вказаним розпорядженням
ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 88 Водного
кодексу України незаконно передано у
власність земельну ділянку, яка
знаходиться у межах захисної
прибережної смуги ставу "Двірківщина" в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради.

За положеннями ст. 4 Водного
Кодексу України та ч.1 ст. 58 ЗК України
до земель водного фонду належать
зокрема, землі зайняті прибережними
захисними смугами вздовж морів, річок
та навкло водойм, крім земель, зайнятих
лісами. Відповідно до ст. 60 ЗК України
та ст. 88 ВК України (у редакції чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
вздовж річок, морів і навколо озер,
водосховищ та інших водойм з метою
охорони поверхневих водних об'єктів
від забруднення і засмічення та
збереження їх- водності
встановлюються прибережні захисні
смуги, а саме, вздовж морів та навколо
морських заток і і лиманів
встановлюється прибережна захисна
смуга широною не менше двох
кілометрів від урізу води. Прибережні
захисні смуги встановлюються за
окремими проектами землеустрою.

Водночас за змістом пункту 2.9
Порядку погодження природоохоронними
органами матеріалів щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 5 листопада 2004
року № 434, у разі відсутності
землевпорядної документації та
встановлених у натурі (на місцевості)
меж щодо прибережних захисних смуг
водних об"єктів, природоохоронний
орган забезпечує їх збереження шляхом
урахування при розгляді матеріалів
щодо надання цих земельних ділянок
нормативних розмірів прибережних
захисних смуг, встановлених статтею 88
ВК України, та орієнтовних розмірів і
меж водоохоронних зон відповідно до
Порядку, зважаючи на конкретну
ситуацію.

Таким чином, землі, зайняті
поверхневими водами і землі
прибережних захисних смуг є землями
водного фонду України, на яких
знаходиться водний фонд України та на
який поширюється окремий порядок
надання та використання. Відповідно до
положень ст. 84 ЗК України у державній
власності перебувають усі землі
України, крім земель комунальної та
приватної власності. Право на землі
водного фонду, передбачене ст. 59 ЗК
України (у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачає можливість передачі
юридичним особам органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування земельних ділянок
прибережних захисних смуг із земель
водного фонду на умовах оренди (частина
4 статті 59 цього Кодексу). При цьому,
згідно з положеннями статті 83 ЗК
України (у редакції, чинній на час
прийняття рішення про продаж спірної
земельної ділянки) до земель
комунальної власності, які не можуть
передаватись у приватну власність,
належать землі водного фонду, крім
випадків, визначених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, з змістом
зазначених норм землі, зайняті водним
фондом України, а також прибережні
захисні смуги вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм не можуть передаватися у
власність юридичним особам, оскільки є
землями водного фонду України.

Вказані державні акти видані з
порушенням вимог ст. 56 Закону України
"Про землеустрій" та п.1.6 Наказу
Державного комітету по земельних
питаннях за № 43 від 04.05.1999 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647
"Про затвердження Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
колективної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі " в редакції від
15.07.2008 року, без долучення до технічної
документації технічного завдання на
розробку технічної документації зі
складання державного акта, журналу
польових вимірювань, відомості
обчислення площі земельної ділянки,
збірний кадастровий план суміжних
землевласників і землекористувачів,
відомість обробки теодолітного ходу та
вирахування координат поворотних
точок меж земельної ділянки.

Отже, на підставі розпорядження
Яготинської районної державної
адміністрації від 26 грудня 2008 року № 626
відповідач отримав два державні акти
на право власності на земельні ділянки:
державний акт серія ЯД № 792972 на право
власності на земельну ділянку площею
0,5692 га, державний акт серія ЯД № 792973
на право власності на земельну ділянку
площею 1,2818 га, що розташовані в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області
та призначені для ведення садівництва.
Вказаним розпорядженням затверджено
розроблену ТОВ "Інвест Центр+", технічну
документацію із землеустрою щодо зміни
цільового використання земельних
ділянок та пунктом 2 розпорядження
Яготинської районної державної
адміністрації за № 626 від 26.12.2008 року,
змінено цільове використання
земельної ділянки загальною площею
1,8510 га для ведення садівництва за
рахунок земельної ділянки, яка
знаходиться у власності відповідача,
для ведення особистого селянського
господарства за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради.
Вищевказані державні акти на право
власності на земельні ділянки
виготовлені з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки п. 1.3
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право приватної
власності на землю, право колективної
власності на землю, право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (в тому числі на
умовах оренди) та договорів оренди
землі "передбачено, що складання
державного акта на право власності
на земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянам, підприємствам,
установам, організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів, у
постійне користування або при
переоформленні правовстановлюючих
документів на ці земельні ділянки,
проводиться після відновлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за
затвердженою відповідною технічною
документацією.

В порушення вимог ст. 56 Законом
України "Про землеустрій" та пункту 1.16
вищезазначеної інструкції, технічна
документація зі складання державних
актів на право власності на зазначені
земельні ділянки була виготовлена без
витягу з рішення державної
адміністрації про передання у
власність земельних ділянок, журналу
польових вимірювань, збірного
кадастрового плану суміжних
землевласників і землекористувачів,
відомості обробки теодолітного ходу
та вирахування координат поворотних
точок меж земельної ділянки.

Відповідно до судової практики
(Постанова Верховного Суду України №
21-417а12" від 5 березня 2013 року), зміна виду
використання земельної ділянки в
межах її цільового призначення
можлива, але порядок вирішення цього
питання не встановлений. Виходячи з
принципу ЗК щодо раціонального
використання та охорони земель, зміна
виду використання землі в межах її
цільового призначення повинна
проводитися в порядку, встановленому
для зміни цього цільового призначення
землі. ЗК передбачає зміну цільового
призначення землі органами виконавчої
влади або органами місцевого
самоврядування, які приймають рішення
про передачу цих земель у власність або
надання у користування, вилучення
(викуп) земель і затверджують проект
землеустрою або приймають рішення про
створення об'єктів природоохоронного
та історико-культурного призначення.
Згідно з частиною третьою статті 20 ЗК
зміна цільового призначення земельних
ділянок здійснюється згідно з
Порядком за ініціативою власників.
Обов'язковою умовою дотримання
встановленої процедури зміни
цільового призначення земельної
ділянки є складання або перепогодження
(у випадку якщо зміні цільового
призначення підлягає вся земельна
ділянка, а не її частина) проекту
відведення земельної ділянки з
місцевими органами виконавчої влади
(районним (міським) органом земельних
ресурсів, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органом містобудування й архітектури
та охорони культурної спадщини), а
також підлягає дЕржавній
землевпорядній експертизі.
Встановлення та зміна цільового
призначення земельних ділянок може
здійснюватись виключно відповідно до
вимог закону та у встановленому
порядку, порушення якого має наслідком
скасування таких розпоряджень (стаття
21 ЗК). Отже, зміна виду цільового
призначення (використання) земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення, встановленого
законодавством та конкретизованого
уповноваженим органом державної влади
у рішенні про передачу її у власність
або надання у користування та в
документі, що посвідчує право на
земельну ділянку, потребує
обов'язкового дотримання механізму
такої зміни, визначеного Порядком.
Механізм щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки, яка
перебуває у власності громадянина або
юридичної особи визначається Порядком
зміни цільового призначення земель,
які перебувають у власності громадян
або юридичних осіб, який затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11.04.2002 № 502 (надалі - Постанови).
Розпорядження Яготинської РДА № 626 від
26.12.2008 року прийнято з порушенням
вказаного порядку, оскільки зміна
цільового використання земельної
ділянки відбулась без затвердження
проекту землеустрою.

Крім цього, в порушення вимог п.3.10.
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
Наказом Державного Комітету України по
земельних ресурсах 04.05.99 року N 43, (на
час винесення розпорядження про зміну
цільового використання земельних
ділянок та видачі державних актів),
якими передбачено, що у випадку
припинення права власності чи
користування земельною ділянкою
документ, який посвідчує це право,
повертається до архіву державного
органу земельних ресурсів, де
зберігається другий примірник цього
документа, проте існували і державні
акти призначені для ведення особистого
селянського господарства на ім'я
відповідачки ОСОБА_1, і державні акти на
цю ж площуі на вказане ім'я, але
призначені для садівництва одночасно,
що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що заперечення представника
відповідача не заслуговують на увагу
та є всі підстави для задоволення
позову.

Крім цього, згідно ст.ст.1, 3, 55, 22, 64
Конституції України, Україна є
демократичною, соціальною, правовою
державою, права і свободи людини та
їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, а
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави. Гарантуючи судовий захист
з боку держави, Конституція
одночасно визнає право кожного
будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи
від порушень і протиправних посягань.
І це конституційне право не може бути
скасоване або обмежене . Способами
реалізації права кожного захищати
свої права і свободи від порушень і
протиправних посягань у сфері
цивільних правовідносин є звернення
до третейського суду - у передбаченому
випадках і порядку та судовий
захист.

У справах Waite проти Канади, Prince
Hans-Adam II проти Ліхтенштейну, Levages
Prestations Services проти Франції також
зазначено, що право доступу до
правосуддя, закріплене у п. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, не є
абсолютним. Воно може бути певною
мірою обмежене державою. Проте такі
обмеження не можуть обмежувати право
доступу до правосуддя таким чином і
такою мірою, що сама його суть
виявиться порушеною, зрештою, ці
обмеження будуть відповідати п. 1 ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод лише за умови,
що вони мають законну мету і що існує
розумна співмірність між
використаним способом і поставленою
метою.

Так, з рішення Конституційного
Суду України від 25 грудня 1997 р. N 9-зп ,
ч. 1 ст. 55 Конституції України
вбачається, що кожному гарантується
захист прав і свобод у судовому
порядку. Суд не може відмовити у
правосудді, якщо особа вважає, що її
права і свободи порушені.

Враховуючи викладене, а також те, що
постанова прокурора про проведення
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів
датована 15 лютим 2013 року, протест
прокурора датований 20.12.2010 року, та
листи до управління земельних ресурсів
у Яготиснькому районі датовані 17.05.2011
року та 16.05.2011 року про витребування
належним чином завірених копій
державних актів на право власності на
земельні ділянки, в тому числі і на ім'я
відповідачки по справі, а позов
відправлений на адресу суду листом 19
грудня 2013 року, то позов прокурора був
поданий в межах строку позовної
давності.

Так, відповідно до Конституції
України та ст.14 ЦПК України рішення
суду, що набрало законної сили
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. А тому за таких обставин,
вимоги в частині зобов'язання
реєстраційну службу Яготинського
районного управління юстиції вчинити
певні дії, до задоволення не
підлягають, з врахуванням викладеного
позов підлягає до часткового
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 209, 212, 213-215, 218
ЦПК України, Конституцією України,
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, ст.ст. 17, 19, 20, 21,
22, 31, 33-37, 58, 59, 60, 61, 84, 116, 122, 125, 126, 152, 155 ЗК
України, п. 2 ст. 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень», ст.ст.
4, 88, 89 Водного кодексу України, ст.ст.
387, 256, 257, 261 ЦК України, рішенням
Конституційного суду України від 16
квітня 2009 року № 7-рп/2009, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Яготинського
району Київської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагентства в Київській області,
м. Київ вул. Серпова 3/14 до ОСОБА_1,
Яготинської районної державної
адміністрації, треті особи:
реєстраційна служба Яготинського
районного управління юстиції
Київської області, м. Яготин вул.
Незалежності-148, відділ
Держземагентства в Яготинському
районі, м. Яготин вул. Незалежності-108,
Трубізьке міжрайонне управління
водного господарства, смт.Баришівка
вул..Торф'яна - 20 про визнання недійсним
розпорядження, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, його реєстрації та
витребування із незаконного володіння,
задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження
голови Яготинської РДА за № 626 від
26.12.2008 року, в частині яким ОСОБА_1
затверджено документацію із
землеустрою щодо зміни цільового
використання земельної ділянки для
ведення садівництва та змінено
використання земельної ділянки, площею
1, 8500 га, що розташовані поза межами
населеного пункту в адміністративних
межах Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Визнати недійсними державні
акти на право власності на земельні
ділянки серії ЯД № 792972 площею 0,5692 га;
серії ЯД № 792973, площею 1, 2818 га, для
ведення садівництва з моменту їх
видачі.

Визнати недійсним
розпорядження голови Яготинської РДА
за № 306 від 18.07.2008 року, в частині яким
ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність та передано у власність
земельної ділянку, площею 1, 8500 для
ведення особистого селянського
господарств, що розташовані поза
межами населеного пункту в
адміністративних межах
Двірківщинської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Визнати недійсними державні акті
на право власності на земельні ділянки
серія ЯЖ № 675484 площею 1,2818 га, серії ЯЖ
№ 675485, площею 0, 5692 га, для ведення
особистого селянського господарства,
видані 1 серпня 2008 року Яготинською
районною державною адміністрацією
ОСОБА_1, з моменту їх видачі, як такі, що
видані з порушенням вимог земельного
законодавства.

Витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_1 земельні ділянки,
площею 1, 2818 га вартістю 237005 гривень,
площею 0, 5692 га вартістю 105245 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави 3422 (три тисячі чотириста
двадцять дві) гривні 50 (п'ятдесят)
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі через Яготинський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя

Кисіль О.А.