АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Головуючий у 1 й інстанції -
Багрова А.Г. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу судді Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним, -

В с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2014 року
відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним(а.с.17).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу скасувати, посилаючись на
порушення норм процесуального права
при вирішенні зазначеного
питання(а.с.19-21).

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1,2 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову
передбачені ст.152 ЦПК України.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006р. №9 "Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства про розгляді заяв про
забезпечення позову" роз'яснено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд(суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
заяви про забезпечення позову, суд
зазначив в ухвалі, що за змістом заяви
не можна дійти висновку на яке
конкретно майно позивач просить
накласти арешт, де знаходиться це
майно, а також не відомо кому необхідно
заборонити проводити угоди з цим майно
та проводити його реєстрацію,
перереєстрацію(а.с.17).

Такі мотиви відмови в задоволенні
заяви про забезпечення позову не можна
визнати обгрунтованими з огляду на
наступне.

Із позовної заяви ОСОБА_2 вбачається,
що останній просить визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 20.06.2012 року, зареєстроване в
реєстрі за №639, що видане на ім'я ОСОБА_4,
та свідоцтво про право на спадщину за
законом від 21.01.2013 року, зареєстроване в
реєстрі за №51, що видане на ім'я ОСОБА_3.
В позовній заяві наведено перелік
майна щодо якого виник спір(а.с.1-3).

В заяві про забезпечення позову
ОСОБА_2 зазначає необхідність вжиття
заходів забезпечення позову, та в числі
іншого просить накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1(а.с.12-16).

Як видно із справи, при вирішенні
питання про забезпечення позову
наведені у заяві обставини судом не
враховані.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК
України суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, якою передбачено зміст заяви
про забезпечення позову, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, невідповідність заяви про
забезпечення позову вимогам ст.151 ЦПК
України, про що зазначив суд в ухвалі,
не є підставовю для відмови в
забезпеченні позову.

Таким чином, при розгляді питання про
забезпечення позову суд порушив
порядок, встановлений для його
вирішення, у зв'язку з чим ухвала судді
суду першої інстанції, як така, що не
відповідає зазначеним вимогам закону,
підлягає скасуванню на підставі п.3
ст.312 ЦПК України, з передачею питання
щодо забезпечення позову на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу судді Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 листопада 2014 року
скасувати, передати питання щодо
забезпечення позову на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий-

Судді-