АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Гайдук
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 05 листопада
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ПАТ «СК «Страховий капітал», ОСОБА_2 про
стягнення страхового відшкодування та
завданої шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Страховий капітал» () на
користь ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_1) страхове
відшкодування в розмірі 25759,43 грн.,
вартість проведеного дослідження в
розмірі 400.00 грн., судовий збір в розмірі
257,59 грн., а всього 26417 (двадцять шість
тисяч чотириста сімнадцять) грн. 02 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 (і/н НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_3 (і/н НОМЕР_1) різницю між
реально завданими збитками та розміром
страхового відшкодування в сумі 27712,40
грн. судовий збір в розмірі 277.12 грн., а
всього 27989 (двадцять сім тисяч дев'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 52 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
відповідачка ОСОБА_2, через свого
представника подала апеляційну
скаргу, в якій просила рішення в
частині стягнення з неї 27712 грн. 40 коп.
скасувати та відмовити в задоволенні
цих вимог.

В скарзі представник посилався на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права на не належну
оцінку доказів, наданих позивачем.
Позивач не довів, що для ремонту
пошкодженого автомобіля він
використав нові деталі, так як ремонт
позивачем ще не зроблений, а тому у суду
були відсутні підстави для стягнення з
відповідачки різниці між виплаченою СК
сумою матеріального збитку, та
вартістю відновлювального ремонту,
визначеного спеціалістом.

В судове засідання апеляційного суду
відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась. Про
день і час розгляду справи повідомлена.

Клопотання представника відповідача
про відкладення розгляду справи
колегією не задоволено, так як до
клопотання не долучені докази на
підтвердження поважності причин
неявки до суду.

Представник позивача доводи карги не
визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Судом встановлено, що 11 грудня 2013 року о
13.20 год. по вул. Фучика в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода, за
участю автомобіля марки «Тойота»,
державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки
«Вольво», держаний номерний знак
НОМЕР_4, що на праві власності належить
позивачці ОСОБА_3, що привело до
механічних пошкоджень автомобілів та є
страховим випадком.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року винним
у скоєнні ДТП визнано водія ОСОБА_2 за
ст. 124 КУпАП України .(а.с.6).

Цивільно-правова відповідальність
заподіювача шкоди на момент ДТП була
застрахована в ПрАТ «СК «Страховий
капітал», що підтверджується полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/4978255 від 31.12.2012 року (а.с.68).

Відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
майна потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що 12
грудня 2013 р. позивачка ОСОБА_3
звернулася до відповідача ПрАТ «СК
«Страховий капітал» із заявою про
виплату страхового відшкодування
(а.с.7).

Відповідно до Звіту № 10678 від 18.03.2014р.
проведеного ФОП ОСОБА_5, та складеного
оцінювачем ОСОБА_6 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Вольво», д.н.з. НОМЕР_4 складає 53 471 грн.
83 коп., вартість матеріального збитку
заподіяного власнику автомобіля
«Вольво», д.н.з. НОМЕР_4 складає 25 759 грн.
43 коп. (а.с.9-13).

Судом встановлено, що на день
розгляду справи, автомобіль позивачки
не відремонтовано.

Відповідно до ст. 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення
ремонту на території України.

Відповідно до наведених норм та умов
Полісу АВ/4978225 з відповідача ПрАТ «СК
«Страховий капітал» на користь
позивачки підлягає до стягнення
страхове відшкодування у розмірі
вартості відновлювального ремонту з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, тобто кошти в розмірі 25 759 грн. 43
коп.

Відповідно до п. З ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, -МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Судом встановлено, що позивач
самостійно сплатив вартість
проведеного дослідження у розмірі 400
грн. 00 коп. відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордера № 72 від
18.03.2014 р., а отже ця сума підлягає
відшкодуванню відповідачем ПрАТ «СК
«Страховий капітал» на користь
позивача (а.с.32).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до положень ст. 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховиком може бути
відшкодовано лише 25 759 грн. 43 коп., а
особою, що завдала шкоду підлягає
відшкодуванню різниця між реально
завданими збитками та розміром
страхового відшкодування, що становить
27712,40 грн.= (53471,83 грн. - 25759,43 грн).

Вищенаведені обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про доведеність
заявлених позовних вимог відповідають
цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи скарги про те, що оскільки
позивачка не відремонтувала свій
автомобіль, вона не має права вимагати
стягнення з винної особи різниці між
отриманою нею сумою від СК та сумою, яка
необхідна їй для відновлення
пошкодженого транспортного засобу,
колегія не приймає, виходячи з вимог ст.
22 ЦК України, відповідно до якої,
збитками є в тому числі і витрати, які
особа повинна понести для відновлення
свого порушеного права.

Так як відповідачка не довела, що
позивачка може відремонтувати свій
автомобіль за меншою сумою, ніж
встановлено у висновку спеціаліста
-53471,83 грн., як вартість
відновлювального ремонту, підстав для
звільнення відповідачки від
відповідальності колегія суддів не
вбачає.

Суд дійшов правильного висновку, що
зношеність пошкодженого майна
враховується у випадках стягнення на
користь потерпілого його вартості.
Оскільки позивач заявила вимоги про
стягнення на її користь з винної особи
вартості відновлювального ремонту
транспортного засобу, відповідачка не
має права вимагати врахування
зношеності вузлів та деталей, які
підлягають заміні, а лише може ставити
питання про передачу їй замінених
деталей. Разом з тим таке питання в
апеляційній скарзі відповідачка не
поставила.

Таким чином, суд першої інстанції повно
встановив обставини, що мають значення
для даної справи. Висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Суд при винесенні рішення правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: