Справа
№ 363/3986/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого –
судді                    Підкурганно
го В.В.

при секретарі
Грищенко К.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом у якому просила
розірвати шлюб між нею ОСОБА_2,
зареєстрований 27 листопада 2010 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського районного
управління юстиції Київської області,
актовий запис № 249. Після розірвання
шлюбу просила змінити їй прізвище на
дошлюбне «Лікутіна».

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з відповідачем перебувають у
шлюбі з 27 листопада 2010 року. Від шлюбу
дітей не мають. Подружнє життя не
склалося у зв’язку з відсутністю
взаємо порозуміння, байдужістю до
життя та проблем один одного. Крім того,
тижнями не приходить додому, а коли
з’являється то перебуває в
нетверезому стані, де був не каже та
вчиняє сварки. З 2012 року не проживають
однією сім’єю, не підтримують
шлюбно-сімейні відносини, не ведуть
спільного господарства. На даний час
вона зустрічається з іншим чоловіком і
має намір з ним одружитися.

Позивач вважає, що подальше збереження
шлюбу не можливе та просить розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_2

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та поросила про
задоволення позову з викладених у
ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Про день, час розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку, причини неявки суду не відомі.
Заперечення (пояснення) щодо заявлених
позовних вимог від відповідача на
адресу суду не надходили.

Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК
України, у разі повторної неявки у
судове засідання відповідача
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення).

Відповідно до статті 224 ЦПК України,
зокрема, у разі неявки у судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло зави про розгляд справи за
його відсутності, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 27
листопада 2010 року, про що свідчить
свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 106576
видане Відділом реєстрації актів
цивільного стану Вишгородського
районного управління юстиції
Київської області, актовий запис № 249
(а.с.5).

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові та
поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з’ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім’ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2
стало неможливим, тому шлюб підлягає
розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв’язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з копії свідоцтва про
шлюб, яка знаходиться в матеріалах
справи, позивачка мала дошлюбне
прізвище «Лікутіна», яке змінила у
зв’язку з реєстрацією шлюбу на
«Чорнобай».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 листопада 2010 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського районного
управління юстиції Київської області,
актовий запис № 249.

Після розірвання шлюбу позивачці
змінити прізвище на «Лікутіна».

Заочне рішення може бути переглянуте
Вишгородським районним судом
Київської області за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя