Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів - Бондаренка Ю. О., Собослоя
Г. Г.,

при секретарі: Маринець Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 в інтересах
відповідачки ОСОБА_3 на рішення
Рахівського районного суду від 17
березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4, як представника за угодою в
інтересах ОСОБА_5, як законного
представника, що діє в інтересах
непонолітних осіб: ОСОБА_6, ОСОБА_7, до
Рахівської міської ради, виконавчого
комітету Рахівської міської ради,
Рахівської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_3, де треті особи без
самостійних вимог на стороні позивача:
Реєстраційна служба Рахівського
районного управління юстиції
Закарпатської області , Рахівська
районна державна адміністрація в особі
служби у справах дітей Рахівської РДА
про визнання прав та обов'язків
забудовника, скасування рішення органу
місцевого самоврядування та визнання
права на приватизацію земельної
ділянки,

в с т а н о в
и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_4, як представник
в інтересах ОСОБА_5, як законного
представника, що діє в інтересах
неповнолітніх дітей :
ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Позов мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер ОСОБА_8, який
являється рідним дядьком
неповнолітніх дітей позивачів, після
смерті якого відкрилася спадщина на
все спадкове майно, що входило до
складу спадщини, в тому числі на всі
права та обов'язки за правилами ч.1 ст.1218
ЦК України.

Спадкоємцями всього спадкового майна
в порядку представлення, відповідно до
правил ч.3 ст.1266 ЦК України, є його
неповнолітні племінники: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8
року народженн, законним представником
яких є їхня мати ОСОБА_5.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Рахівської міської ради
Закарпатської області №190 від 18.12.2000
року, ОСОБА_8 був наданий дозвіл на
будівництво індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_1 Закарпатської
області на земельній ділянці площею 0.045
га і з наступним його зобов'язанням
щодо виготовлення будівельних
паспортів на право будівництва. .

Дана земельна ділянка була відведена
ОСОБА_8 в натуру у відповідності до акту
про перенесення в натуру (на
місцевості) меж земельної ділянки від
02.04.2001 року.

Відповідно до проекту забудови
земельної ділянки, розробленого
госпрозрахунковим підрозділом при
відділі містобудування та архітектури
та погодженого головним архітектором
Рахівського району Закарпатської
області, дана земельна ділянка
розташована по АДРЕСА_1 Закарпатської
області, площа якої становить - 450 м. кв.

ОСОБА_8 на підставі даного рішення
органу місцевого самоврядування від
23.04.2001 року був виготовлений
будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки АДРЕСА_1 у м. Рахові
Закарпатської області.

04 травня 2001 року під №01169 ОСОБА_8
отримав в Інспекції Державного
архітектурного контролю дозвіл від
23.04.2001 року про право виконання
будівельних робіт.

На підставі рішення 40 сесії 5 скликання
Рахівської міської ради Закарпатської
області № 648 від 12.03.2009 року ОСОБА_8
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 (між
ділянкою громадянина ОСОБА_9 та
громадянина ОСОБА_10), орієнтованою
площею 0.0450 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд..

ОСОБА_8, як належним забудовником, було
розпочато будівництво фундаменту
індивідуального житлового будинку на
даній земельній ділянці. Однак, з
об'єктивних причин, будівництво
фундаменту для житлового будинку не
було завершено.

Позивач вважає, що до складу спадщини,
що відкрилася на день смерті ОСОБА_11,
ввійшли права та обов'язки забудовника
спірної земельної ділянки АДРЕСА_1 у м.
Рахові Закарпатської області, а
неповнолітні позивачі, як спадкоємці
за законом в порядку представлення, в
особі свого законного представника
мають право на набуття (визнання) прав
та обов'язків забудовників та визнання
за ними права на приватизацію
земельної ділянки.

Однак, у реалізації прав та обов'язків
на спірну земельну ділянку позивачам
перешкоджає винесене 48 сесією 6
скликання Рахівської міської ради
Закарпатської області рішення за № 576
від 11.10.2013 року , згідно з яким
відповідачці, ОСОБА_3, надано дозвіл на
виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
власність для будівництва житлового
будинку, господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1 площею 0.0523 га. .

Також, позивач вважає, що даним
рішенням про надання дозволу на
виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
приватну власність відповідачці,
ОСОБА_3, для будівництва житлового
будинку, господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1 площею 0.0523 га.
порушуються спадкові права
спадкоємців, як забудовників в порядку
спадкування за законом на
недобудований житловий будинок по
АДРЕСА_1 після смерті їхнього дядька
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 року,
оскільки ця земельна ділянка раніше
була передана для будівництва будинку
ОСОБА_8 і у встановленому законом
порядку було здійснено будівництво
житлового будинку, яке на час його
смерті ним не було завершене.

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст.ст. 15, 16, 21, 1218,
ч.1ст.1223, частинами 2 та 3 ст. 1266 ЦК
України та ч.1 ст.81, 83, частинами 1, 2,
5ст.116, частинами 1, 2, 6 ст.118 та частиною 6
ст.122 ЗК України , просив в суді першої
інстанції:

- визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканкою АДРЕСА_2 Рахівського району
Закарпатської області та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою АДРЕСА_2
Рахівського району Закарпатської
області, в особі їхнього законного
представника ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_2,
права та обов'язки забудовників в
порядку спадкування за законом на
недобудований спадковий будинок з
надвірними спорудами та
господарськими будівлями, який
розташований у м. Рахові Закарпатської
області по АДРЕСА_1 після смерті
їхнього дядька ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_10 року;

- визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканкою АДРЕСА_2 Рахівського району
Закарпатської області та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою АДРЕСА_2
Рахівського району Закарпатської
області, в особі їхнього законного
представника ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_2,
право на приватизацію у рівних
частинах на праві спільної часткової
власності земельної ділянки площею 450
квадратних метрів, виділеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташована за
адресою: м. Рахів Закарпатської області
по АДРЕСА_1 Закарпатської області;

- рішення 48 сесії 6 скликання Рахівської
міської ради Закарпатської області №
576 від 11.10.2013 року "Про надання дозволу
на виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
приватну власність громадянам та
внесення змін у рішення", в частині
надання громадянці ОСОБА_3, мешканці
АДРЕСА_3 Рахівського району
Закарпатської області дозволу на
виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1, площею 0,0523 га - скасувати.

Рішенням Рахівського районного суду
від 17 березня 2014 року позов ОСОБА_4, як
представника за угодою в інтересах
ОСОБА_5, як законного представника, що
діє в інтересах непонолітних осіб:
ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканкою АДРЕСА_2, Рахівського району
Закарпатської області та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою АДРЕСА_2
Рахівського району Закарпатської
області, в особі їхнього законного
представника ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_2,
права та обов'язки забудовників в
порядку спадкування за законом на
недобудований спадковий будинок з
надвірними спорудами та
господарськими будівлями, який
розташований у м. Рахові Закарпатської
області по АДРЕСА_1 після смерті
їхнього дядька ОСОБА_8, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4,
мешканкою АДРЕСА_2 Рахівського району
Закарпатської області та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканкою АДРЕСА_2
Рахівського району Закарпатської
області, в особі їхнього законного
представника ОСОБА_5, мешканки АДРЕСА_2,
право на приватизацію у рівних
частинах на праві спільної часткової
власності земельної ділянки площею 450
квадратних метрів, виділеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, що розташовується
за адресою: м. Рахів, АДРЕСА_1
Закарпатської області.

Рішення 48 сесії 6 скликання Рахівської
міської ради Закарпатської області №
576 від 11.10.2013 року "Про надання дозволу
на виготовлення проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок у
приватну власність громадянам та
внесення змін у рішення", в частині
надання громадянці ОСОБА_3, мешканці
АДРЕСА_3 Рахівського району
Закарпатської області, дозволу на
виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1, площею 0,0523 га скасовано
частково, в частині надання громадянці
ОСОБА_3, мешканці АДРЕСА_3, Рахівського
району Закарпатської області дозволу
на виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1, площею 450 квадратних метрів.

Стягнуто з ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_3 в
користь ОСОБА_5 судові витрати в
розмірі 344 гривні 10 копійок.

З даним рішенням не погодився
представник відповідача і оскаржила
це рішення в апеляційному порядку,
посилаючись на порушення місцевим
судом норм процесуального та
матеріального права, просила
скасувати дане рішення та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в
суді апеляційної інстанції вимоги
апеляційної скарги підтримала у
повному обсязі .

Представник позивача в суді
апеляційної інстанції вважає рішення
суду законним та обґрунтованим, а
апеляційному скаргу безпідставною

Всі інші особи, які приймали участь у
розгляді справи, не з'явилися до суду
апеляційної інстанції, судова колегія
вважає, що, відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України, справу можливо розглянути у
їх відсутність, оскільки вони
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи .

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися по справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку, апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Задовольняючи позов частково,
місцевий суд виходив з того, що
позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються
єдиними спадкоємцями за законом в
порядку представлення, ( ч.3 ст.1266 ЦК
України) спадщини, яка відкрилася після
смерті ОСОБА_8 , які за ним прийняли
спадщину за законом, а тому позивачам
належать права та обов'язки
забудовників в порядку спадкування за
законом на недобудований спадковий
будинок з надвірними спорудами та
господарськими будівлями, АДРЕСА_1 у м.
Рахові Закарпатської області, який
розташований на земельній ділянці
розміром 0.0450 га

Також, місцевий суд вважав, що рішення
48 сесії 6 скликання Рахівської міської
ради за №576 від 11 жовтня 2013 року про
передачу у приватну власність
відповідачці ОСОБА_3 спірної земельної
ділянки розміром 0.0523 га землі для
будівництва є незаконним, оскільки ця
земельна ділянка раніше була передана
на підставі рішень Рахівської
міської ради від 18 грудня 2000 року , та
рішення цієї ж ради від 12.03.2009 року
ОСОБА_8 для будівництва житлового
будинку, на якій побудований
незавершений житловий будинок, що
входить до складу спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_8, до якої
входять права забудовника земельної
ділянки площею 0.0450 га за адресою
АДРЕСА_1 у м. Рахові Закарпатської
області,

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду щодо
вирішення позовної вимоги про
визнання за неповнолітніми прав та
обов'язків забудовників в порядку
спадкування за законом , оскільки у цій
частині позовних вимог суд,
розглядаючи справу, повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин.

Проте, судова колегія не може
погодитися з висновком місцевого суду
у частині вирішення позовних вимог
про скасування рішення органу
місцевого самоврядування та визнання
права на приватизацію земельної
ділянки, оскільки у цій частині позову
місцевий суд допустився порушення
норм процесуального та матеріального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогою ст. 214 цього Кодексу,
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

У відповідності до положень частини 1
статті 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Відповідачем у справі
являється особа, діями якої
порушуються права та інтереси
відповідача.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до правил ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкоємцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняттям ними
спадщини або відмови у її прийнятті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив.

Відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК України,
племінники спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка б належала за
законом їхнім матері, батькові (сестрі,
братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Згідно із роз'ясненнями п.8 Постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо
будівництво здійснювалося згідно із
Законом, то в разі смерті забудовника
до завершення будівництва права та
обов'язки, як забудовника, входять до
складу спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер громадянин
ОСОБА_8, який являється рідним дядьком
неповнолітніх дітей позивачів, після
смерті якого відкрилася спадщина на
все спадкове майно, що входило до
складу спадщини, в тому числі, на усі
права та обов'язки, відповідно до ч.1
ст.1218 ЦК України.

Спадкоємцями всього спадкового майна
в порядку представлення, відповідно
до правил ч.3 ст.1266 ЦК України, є його
неповнолітні племінники, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8,
законним представником яких являється
та діє в їхніх інтересах їхня мати -
ОСОБА_5.

Матеріалами справи стверджено, що
позивачі: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, як спадкоємці за
правом представлення, прийняли
спадщину, яка відкрилася після смерті
ОСОБА_8, що підтверджується матеріалами
спадкової справи №191/213 на майно
померлого ОСОБА_8, яка була оглянута в
суді першої інстанції та копії якої
містяться у матеріалах справи.

Зокрема, цей факт прийняття спадщини
спадкоємцями, які є позивачами по
справі, стверджується копіями
свідоцтв про право на спадщину за
законом від 02.12.2013 року, виданих
Рахівською державною нотаріальною
конторою Закарпатської області на ім'я
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно з якими вони у
рівних частинах на праві приватної
спільної часткової власності
являються власниками житлового
будинку АДРЕСА_4 Рахівського району
Закарпатської області, який на праві
приватної власності на нерухоме майно,
виданого 01.11.2010 року, належав ОСОБА_8.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що до складу спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_8,
входили права та обов'язки забудовника
земельної ділянки АДРЕСА_1 у м. Рахів,
площею 450 м. кв.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Рахівської міської ради
Закарпатської області №190 від 18.12.2000
року, ОСОБА_8 був наданий дозвіл на
будівництво індивідуального житлового
будинку по АДРЕСА_1 Закарпатської
області на земельній ділянці площею 0.045
га і з наступним його зобов'язанням
щодо виготовлення будівельного
паспорту на право будівництва.

Дана земельна ділянка була відведена
ОСОБА_8 в натурі, відповідно до акту про
перенесення в натуру (на місцевості)
меж земельної ділянки від 02.04.2001 року.

Відповідно до проекту забудови
земельної ділянки, розробленого
госпрозрахунковим підрозділом при
відділу містобудування та архітектури
та погодженого головним архітектором
Рахівського району Закарпатської
області, дана земельна ділянка
розташована по АДРЕСА_1 Закарпатської
області, площа якої становить - 450 м. кв.

ОСОБА_8 на підставі даного рішення
органу місцевого самоврядування від
23.04.2001 року був виготовлений
будівельний паспорт на забудову
земельної ділянки АДРЕСА_1 у м. Рахові
Закарпатської області.

04 травня 2001 року під №01169 ОСОБА_8
отримав в Інспекції Державного
архітектурного контролю дозвіл від
23.04.2001 року про право виконання
будівельних робіт, з терміном
закінчення будівельних робіт до травня
2003 року.

На підставі рішення 40 сесії 5 скликання
Рахівської міської ради Закарпатської
області № 648 від 12.03.2009 року ОСОБА_8
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 (між
ділянкою громадянина ОСОБА_9 та
громадянина ОСОБА_10) орієнтованою
площею 0.0450 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд..

Однак, ОСОБА_8 технічну документації
із землеустрою для передачі земельної
ділянки у приватну власність для
будівництва не виготовлено.

Сторонами по справі визнається і не
оспорюється факт, що ОСОБА_8
земельну ділянку у приватну власність
у встановленому законом порядку
передано не було.

У суді першої та апеляційної інстанцій
відповідачами по справі, зокрема
представником відповідача ОСОБА_3 та
Рахівською міською радою
заперечується та не визнається факт
того, що ОСОБА_8 не приступав до
виконання будівельних робіт для
будівництва житлового будинку,
відповідно до виготовленого
будівельного паспорту та отриманого
дозволу на право виконання
будівельних робіт від 23 квітня 2001 року
.

Представник відповідача ОСОБА_3 у суді
апеляційної інстанції посилається на
те, що на земельній ділянці, яка
передана ОСОБА_3, відсутнє будівництво
та інша конфігурація та розмір, і цей
факт стверджується наданими у суді
першої інстанції доказами ( фотографія
), які представниками сторін
визнаються ( т. 1 а. с.121-129).

Із акту обстеження земельної ділянки,
складеного депутатом Рахівської
міської ради від 26 вересня 2014 року,
вбачається, що земельна ділянка
ОСОБА_3 ( рішення №576 від 11
жовтня 2013 року) по АДРЕСА_1 у м. Рахів
відсутнє будівництво, дана земельна
ділянка є неогородженою, і користувач
земельною ділянкою не користується. (
т.2 а. с.66).

Із акту про обстеження земельної
ділянки , складеного комісією з питань
регулювання земельних відносин
Рахівської міської ради від 23
жовтня 2014 року вбачається , що по
АДРЕСА_1 у м. Рахів відсутнє
будівництво, дана земельна ділянка є
неогородженою, і користувач земельною
ділянкою не користується. ( т.2 а. с.74).

Із акту ( повторного) обстеження
земельної ділянки , складеного
комісією з питань регулювання
земельних відносин Рахівської
міської ради від 6 листопада 2014 року
вбачається, що по АДРЕСА_1 у м. Рахів
закопані в грунт блоки, і знаходяться
будівельні матеріали , а саме бетонні
плити ( т.2 а. с. 83).

Із висновку експертного дослідження,
поданого представником позивача в суді
апеляційної інстанції, вбачається, що
почато будівництво фундаменту під
житловий будинок АДРЕСА_1 в м. Рахів,
виконані земельні роботи, ступінь
готовності 8 %.( т.2 а. с.94-98).

Матеріалами справи стверджено, що
згідно з будівельним паспортом на
забудову земельної ділянки, та
виданого дозволу на право виконання
будівельних робіт від 23 квітня 2001 року
ОСОБА_8 наданий дозвіл на початок
будівельних робіт - травень 2001 року та
закінчення будівельних робіт у 2003 році.
У подальшому, після закінчення строку,
цей дозвіл забудовником у
встановленому законом порядку не
продовжувався.

Так, в суді апеляційної інстанції
зібраними належними та допустимими
доказами стверджений факт відсутності
недобудованого даного спадкового
житлового будинку на земельній
ділянці , яка була передана для
будівництва ОСОБА_8 і цей зазначений
факт визнається і не оспорюється
представником позивача .

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком місцевого
суду , який вважає, що до складу
спадщини, що відкрилася на день смерті
ОСОБА_11, і відповідно до будівельного
паспорту від 23 квітня 2001 року ввійшли
права та обов'язки забудовника спірної
земельної ділянки АДРЕСА_1 у м. Рахові,
Закарпатської області, що позивачі є
єдиними спадкоємцями за законом (за
правом представлення) на майно
померлого ОСОБА_8 та являються такими,
що прийняли спадщину у встановленому
законом порядку та строки, мають право
на набуття (визнання) прав та обов'язків
забудовників.

Однак, судова колегія не може
погодитися з висновком місцевого суду,
що оскаржуване рішення органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки відповідачці
ОСОБА_3, є незаконним, оскільки порушує
спадкові права позивачів, і такий
висновок місцевого суду є передчасним,
оскільки відповідачка у
відповідності до ч.ч.1,6 ст. 118 ЗК
України реалізувала своє право на
безоплатну власність земельної
ділянки із державної або комунальної
власності для будівництва. У
відповідності до частини 7 та частини 9
ст.118 ЗК України розроблений проект
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки подається Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації , яка протягом трьох
тижнів з дня одержання проекту надає
органу місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту.

Так, рішенням 48 сесії 6 скликання
Рахівської міської ради Закарпатської
області № 576 від 11.10.2013 року
відповідачці ОСОБА_3, наданий дозвіл
на виготовлення проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 у м. Рахів площею 0,0523 га.

Із тексту рішення Рахівської міської
ради від 11 жовтня 2013 року вбачається,
що відповідачці ОСОБА_3 наданий дозвіл
на виготовлення проектів із
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок для будівництва по АДРЕСА_1 у м.
Рахів, площею 0.0523 га землі, у
власність на землях, які є комунальною
власність цієї ради, і які не
перебувають у власності інших
землекористувачів або власників.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами. Так, відповідно до
частин першої, другої, шостої - дев'ятої
цієї статті громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Також, судова колегія не
погоджується з висновком місцевого
суду, щодо визнання права на
приватизацію у рівних частинах на
праві спільної часткової власності
земельної ділянки площею 450 квадратних
метрів, оскільки правилами ст. 118 ЗК
України визначений порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянам.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
індивідуального дачного будівництва у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Отже, колегія суддів вважає, що
оскаржуване рішення суду на підставі
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України , у частині
вирішення позовних вимог про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування та визнання права на
приватизацію земельної ділянки -
підлягає скасуванню, та у цій частині
позову ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_5, як законного представника, що
діє в інтересах немонолітних осіб:
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про скасування рішення
органу місцевого самоврядування та
визнання права на приватизацію
земельної ділянки . У іншій частині
рішення місцевого суду підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
в інтересах відповідачки ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду
від 17 березня 2014 року - у частині
вирішення позовних вимог про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування та визнання права на
приватизацію земельної ділянки -
скасувати, та у цій частині позову
ОСОБА_5, як законного представника, що
діє в інтересах немонолітних осіб:
ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили із дня
його постановлення, і може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді: