Провадження № 2/641/199/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді -
Григор'єва Б.П.,

при секретарі -
Вакуленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

В С
Т А Н О В И В:

Позивач звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в якому вказує, що 17.10.2007 між ЗАТ «ОТП
Банк» правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №CL-703/192/2007, згідно з
яким відповідач отримала кредит в сумі
37 060, 00 USD, з датою остаточного
повернення кредиту 17 жовтня 2014 року.
18.03.2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП
Факторинк Україна» було укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю №б/н, за яким позивач прийняв
на себе зобов'язання по вказаному
кредитному договору. Таким чином, до
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли
всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права
вимоги до боржника за кредитним
договором. Відповідач зобов'язався
прийняти, належним чином використати
та повернути банку вказані кредитні
кошти у строки, зазначені в Кредитному
договорі, а також сплатити плату за
користування кредитом, в порядку і на
умовах, визначених кредитним
договором. Згідно з п. 1.5.1 підпунктами
частини 2 Кредитного договору
повернення відповідної частини
кредиту та сплата процентів
здійснюється відповідачем щомісяця у
розмірі та строки визначені у графіку
платежу. В порушення зазначених умов
відповідачем не було погашено належні
до сплати суми кредиту та відсотки, у
зв'язку із чим позивач відповідно до
п.1.9 Кредитного договору направив
ОСОБА_1 вимогу про виконання боргових
зобов'язань за Кредитним договором в
повному обсязі, а саме: повне
повернення суми кредиту, сплату
нарахованих за користування кредитом
процентів, сплату пені та штрафу,
нарахованих за прострочення виконання
зобов'язання. До теперішнього часу
зобов'язання по Кредитному договору не
виконані. Станом на 24.09.2013
заборгованість відповідача по тілу
кредиту складає 31 423, 60 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ станом на 07.08.2013
складає 248 246,44 грн.; по нарахованим та
не сплаченим процентам 11 720, 99 доларів
США, за курсом - 92 595, 821 грн.; пеня - 1 206
909, 75 грн. Крім цього, 17.10.2007 між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір
овердрафту №703/169/07/2ОТ17.10.07, згідно з
яким банк надав позичальнику овердрафт
шляхом кредитування поточного рахунку
в розмірі ліміта овердрафт, який
складає 15 500,0 грн., а позичальник,
зобов'язався повернути банку суму
отриманого кредиту і сплатити
відповідну плату за користування
кредитом. В подальшому уточнив позовні
вимоги та просив стягнути з ОСОБА_1 на
свою користь заборгованість по тілу
кредиту в сумі 251 168,83 грн., що дорівнює 31
423,60 доларів США за офіційним курсом
НБУ станом на 17.01.2014 р., по нарахованим
та не сплаченим відсоткам в сумі 26 078,76
грн (3 262,70 доларів США), пеню в розмірі 1
011 953, 73 грн., заборгованість по
овердрафт 881, 44 грн. та судові витрати в
розмірі 3 441,00.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, яка діяла на підставі
довіреності надала заперечення проти
позову, в якому зазначила, що з
позовними вимогами не згодна. В
обґрунтування заперечення, пояснила,
що отриманий на підставі Кредитного
договору №CL-703/192/2007 відповідачкою
кредит було повністю погашено,
внаслідок чого ПАТ «ОТП Банк» ще
наприкінці 2011 року надав ОСОБА_1
довідку, в якій було вказано про повне
погашення кредиту та те, що належний їй
автомобіль більше не є предметом
обтяження. На підставі цієї довідки
УДАІ ДУМВС України в Харківській
області було знято вказаний
автомобіль з реєстрації. Тобто, якщо б
кредит не був погашений відповідачка
жодним чином не мала б можливості зняти
обтяження та зняти автомобіль з
реєстрації. Також, зазначила, що до
позовної заяви не додано розрахунку
позовних вимог, не зазначено жодних
платежів, які були зроблені
відповідачкою та не вказано з якого
часу, на думку позивача, вона перестала
сплачувати кошти за договором. Крім
цього, вважає, що встановлення в
договорі пені в розмірі 1% від
простроченої суми за кожен день
прострочення суперечить засадам
рівності учасників цивільних відносин
та принципам справедливості,
добросовісності та розумності
закріпленим цивільним законодавством.
З посиланням на ЗУ «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових відносин, що
стосовно фізичних осіб, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
порушується принцип рівності, оскільки
розмір їхньої цивільної
відповідальності у вигляді пені
фактично є необмеженим в порівнянні з
іншими суб'єктами цивільних
правовідносин. Отже, встановлення пені
в розмірі, який за один рік перевищує
суму заборгованості в 5 разів та в
десятки раз перевищує подвійну
облікову ставку НБУ, порушує принцип
розумності. Оскільки кредитний договір
є видом договору приєднання, умови
якого розробляються банком і
позичальник не впливає на зміст
договору, банк, встановивши завищений
розмір пені, порушив принцип
добросовісності. Також, з посиланням на
ст.. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів»
зазначила, що оскільки вартістю
кредиту є проценти, то встановлення
пені з розрахунку 1% від простроченої
суми за кожен день прострочення
порушує права позичальника, як
споживача. Таким чином, вказані
положення Кредитного договору
суперечать основним засадам
цивільного права. Також, з посиланням
на ст.. 258 ЦК України вказала, що з
зазначених розрахунків
заборгованості, вбачається, що пеня
нарахована в розмірі та в строки, які не
передбачені діючим законодавством та
суперечать його вимогам. Враховуючи
положення ч.3 ст. 551 ЦК України просить
суд врахувати ті обставини, що сума
боргу дуже значна та позивач не має
коштів необхідних для її погашення.
Тобто, вважає, що позивач намагається
збагатитись за рахунок відповідача.
Просила відмовити у задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги в повному обсязі, надала
пояснення аналогічні викладеним в
позові.

Відповідач, її представник в
судовому засіданні заперечували проти
задолення позовних вимог з підстав
викладених в письмових запереченнях.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні ним правовідносини.

Так, 17 жовтня 2007 між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
Кредитний договір №CL-703/192/2007, згідно з
яким відповідач отримала кредит в сумі
37 060, 00 USD, з датою остаточного
повернення кредиту 17 жовтня 2014 року.

Відповідно до пп. 1.2.1 п. 1.2 Кредитного
договору позичальник зобов'язаний
використати кредитні кошти на
придбання автомобіля згідно з
договором купівлі-продажу, укладеного
між позичальником та продавцем.

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язалась за
користування кредитом сплатити банку
відповідну плату в порядку та на
умовах, визначених у п. 4.1. цього
Договору.

Відповідно до пп.1.5.1 та пп. 1.5.1.1 п. 1.5
повернення відповідної частини
кредиту та нарахованих в порядку
передбаченому цим договором процентів
здійснюється позичальником щомісяця у
розмірі та строки, визначені у графіку
платежів, шляхом внесення готівки в
касу банку або безготівковим
перерахуванням на поточний рахунок.

Також, 17 жовтня 2007 між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір
№703/169/07/2 про кредитування поточного
рахунку (овердрафт) за яким остання
отримала ліміт овердрафту в сумі 15 500, 00
грн.

У п. 3 договору передбачено момент
виникнення права позичальника на
отримання кредиту, а саме, у п.п. 3.1.1.
зазначено, що це є відсутність чи
нестача коштів на поточному рахунку
позичальника в сумі, яка необхідна для
здійснення платежів, передбачених п. 2.1.
цього договору, в тому числі у пп.2.1.2
погашення відсотків за користування
непростроченим кредитом.

У пп. 3.1.2 п. 3 цього Договору банку
надано право здійснювати платежі з
поточного рахунку позичальника згідно
з цільовим використанням кредиту
(договірне списання).

Банк свої зобов'язання виконав в
повному обсязі надавши кредит в
розмірі 37 060,00 доларів США,
перерахувавши вказані кошти з
кредитного рахунку на поточний
рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 у
відділенні Благовіщенське «ЗАТ «ОТП
Банк» у м. Харкові, що підтверджується
кредитною заявкою від 17.10.2007 р.

18 березня 2011 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ
«ОТП Факторинг» було укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю
№б/н.

Згідно із вказаним договором ПАТ «ОТП
Банк» відступило, ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прийняло на себе зобов'язання
за кредитним договором №CL-703/192/2007 від
17.11.2007, внаслідок чого до позивача
перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк», в
тому числі право вимоги за вказаним
кредитним договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з невиконанням прийнятих на
себе зобов'язань відповідач має
заборгованість, яка станом на 17.01.2014
року становить: заборгованість по тілу
кредиту в сумі 251 168,83 грн., що дорівнює 31
423,60 доларів США за офіційним курсом
НБУ станом на 17.01.2014 р., по нарахованим
та не сплаченим відсоткам в сумі 26 078,76
грн. (3 262,70 доларів США), пеню в розмірі 1
011 953, 73 грн., заборгованість по
овердрафт 881, 44 грн.

Наслідки прострочення
позичальником повернення позики
визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо
договором встановлений обов*язок
позичальника повернути позику
частинами,то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики,що залишилася,та сплати
процентів,належних йому відповідно до
ст..1048ЦК України(ч.2ст.1050 ЦК України).

Умовами договору погашення
кредитної заборгованості та строки
сплати чергових платежів визначено
місяцями. Поряд з установленням
строку дії договору сторони
встановили й строки виконання
боржником окремих зобов*язань
(внесення щомісячних платежів),що
входить до змісту зобов*язання , яке
виникло на основі договору.

Строк виконання кожного
щомісячного зобов*язання згідно із
ч.3ст.254 ЦК України спливає у
відповідне число останнього місяця
строку. Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події,з
якою пов*язано його початок(ст..253 ЦК
України).

Відповідно до ст..256 ЦК України
позовна давність-це строк,у межах якого
особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Сплив позовної
давності,про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови в позові (ч.4ст.267 ЦК
України).Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст..257 ЦК України) ч.2ст.258 ЦК України
передбачає,що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки(штрафу,пені).

Судом встановлено, що умовами
договору позичальник зобов*язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами(щомісячними платежами) у
розмірі та в строки визначені
договором ,і щомісяця сплачувати
проценти за користування кредитом,а
також сплатити пеню за порушення
строків повернення кредиту та
процентів за користування ним.

Умовами договору передбачені
окремі самостійні зобов*язання ,які
деталізують обов*язок боржника
повернути весь борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов*язку, то право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового
платежу,тому на думку суду початок
перебігу позовної давності за кожний
черговий платіж починається з моменту
порушення строку його погашення.

Так дата остаточного повернення
кредиту за договором №CL-703/192/2007 - 17
жовтня 2010 року.

12 листопада 2010 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» уклало договір
купівлі-продажу кредитного портфелю з
Публічним акціонерним товариством
»ОТП Банк» згідно якого, ПАТ»ОТП Банк»
відступило, а ТОВ»ОТП Факторинг
Україна «прийняло на себе
зобов*язання за кредитними договорами,
але як позивач звернулося до суду з
позовом лише 27.09.2013 року, а не з моменту
настання строку погашення кожного
чергового платежу.

На підставі наведеного та
керуючись ст..ст.3,4,10,57-60,213-215 ЦПК
України,ст..ст.1054,1048,629,526,611,254,253,256,257,258,261
ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції в 10-денний строк з
дня проголошення рішення , а особами,
які не були присутні при проголошенні
рішення в 10-ти денний строк з моменту
отримання копії рішення.

Суддя: Б. П. Григор'єв