Справа № 182/8778/14-ц
Провадження № 2/0182/4391/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тихомирова І.В.

секретаря - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, посилаючись на
такі обставини.

З 07.07.2006 року вона перебуває з ОСОБА_2 у
шлюбі, від якого є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не
склалося через нерозуміння один
одного, різні характери, діаметрально
протилежні погляди на сімейне життя, у
зв'язку з чим між ними часто виникали
сварки та суперечки. З травня 2010 вони
остаточно припинили подружнє життя та
ведення спільного господарства, кожен
живе своїм життям. Наразі позивачка
твердо вирішила, що сім'ю зберегти
неможливо.

Дитина проживає з матір'ю. Спору щодо
спільно набутого майна не виникає.

Оскільки подальше збереження сім'ї
суперечить їхнім інтересам, просить
шлюб розірвати.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, надавши заяви про розгляд
справи за їх відсутності. Згідно заяв,
позивачка позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, відповідач проти
розірвання шлюбу не заперечує (а.с.10-11).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні,
07.07.2006 року сторони уклали шлюб,
зареєстрований у Відділі реєстрації
актів цивільного стану Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
за актовим записом № 469 (а.с.4).

Від шлюбу є малолітня донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

З травня 2010 року внаслідок відсутності
взаєморозуміння, несумісності
характерів та поглядів на сімейне
життя, права та обов'язки подружжя,
сторони остаточно припинили шлюбні
відносини, і після того їх поновлювати
не намагалися. Шлюб носить формальний
характер.

Дитина, за домовленістю, проживає з
матір'ю. Спір щодо поділу спільного
сумісного майна наразі відсутній.

За таких обставин суд вважає, що
збереження сім'ї недоцільне,
суперечить інтересам подружжя, а тому
шлюб необхідно розірвати.

Після розлучення позивачка прізвище
змінювати не бажає.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача також, за клопотанням
позивачки, суд вважає можливим
стягнути на її користь судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,217-218 ЦПК
України, ст.110,112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.07.2006 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві за актовим записом №
469, від якого є малолітня донька -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,- розірвати.

Після розірвання шлюбу
громадянці ОСОБА_1 залишити прізвище
«ОСОБА_1», громадянину ОСОБА_2 залишити
прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
оскаржити рішення суду у такий самий
строк з моменту отримання його копії.

Суддя: І. В. Тихомиров