Справа № 377/414/14-ц Головуючий у І
інстанції Провадження № 22-ц/780/5356/14
Доповідач у 2 інстанції
КоцюрбаКатегорія 18 01.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка
А.С.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» на рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 07 липня 2014 року у справі за
позовом Приватного акціонерного
товариства «Лізинг інформаційних
технологій» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за невиконання
договірних зобов'язань, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Позивач, в особі Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» звернувся
до Славутицького міського суду
Київської області з позовом про
стягнення з відповідача на його
користь заборгованості за невиконання
договірних зобов'язань у розмір 18 986,07
грн., понесених витрат по сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим,
що між товариством та відповідачем 17
лютого 2011 року було укладено Договір №
120198189 про надання в оренду на умовах
фінансового лізингу обладнання,
загальна первісна вартість якого
становить 1 159,73 грн. Посилаючись на п. 8.7
Договору та п.п. 4.9, 6.2 «Правил отримання
ІТ - обладнання, інших товарів та послуг
у системі LeaseIT», позивач вважає, що
відповідач, як Клієнт, зобов'язана була
оплачувати платежі, починаючи з дня
передачі відповідачу обладнання, у
строк, який закінчується в останній
день останнього календарного місяця
встановленого Пакетом LeaseIT строку:
перший платіж 10% від загальної суми
платежів; 9 платежів рівними частинами
щомісячно до 20 - го числа кожного
місяця, тобто 10 платежів по 115,97 грн.

Станом, на час звернення позивача до
суду, відповідачем було оплачено 775,97
грн. Таким чином, виходячи з п.п. 3.1, 5.4.2,
Договору, у відповідача перед
позивачем виникли зобов'язання щодо
сплати орендних платежів.

Так як позивач у повному обсязі
виконав свої договірні зобов'язання
щодо надання обладнання відповідачу
згідно Договору у відповідні строки та
належної комплектації, але відповідач
не виконав своїх грошових зобов'язань
за Договором, внаслідок чого йому
нараховувалась плата за прострочення
платежу передбачена п. 14.2 Правил та п.
5.4.2 Договору, тому за ним рахується
заборгованість, підтверджена
розрахунком - Структурою грошових
нарахувань. Структура грошових
нарахувань та надходжень відображає
належні до виплати відповідачем суми
та порівнює їх з фактично здійсненими
останніми платежами відповідачем.
Останній стовпчик Структури є різницею
між належними до сплати і фактично
сплаченими сумами та відображає
заборгованість відповідача щомісяця
наростаючим підсумком.

Згідно Структури відповідач сплатив
лише 775,97 грн., (в Структурі колонка
"Оплата всього"), з яких, на підставі ст.
534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано:
290,16 грн. на погашення плати за
прострочення щомісячних платежів (в
Структурі колонка "Розподіл оплат.
Штрафні санкції"), 49,84 грн. на погашення
компенсації понесених витрат
пов'язаних з отриманням виконання
зобов'язання (в Структурі колонка
"Розподіл оплат. Компенсація витрат"),
235,97 грн., на погашення місячних
орендних платежів (в Структурі колонка
"Розподіл оплат. Місячний платіж").

В результаті розрахунку,
заборгованість відповідача станом на
день подання цієї заяви не погашена і
становить 18986,07 грн., що складається з:
923,76 грн., компенсації вартості наданого
обладнання; 18062,31 грн., плата за
прострочення щомісячних платежів.
Добровільно сплатити заборгованість в
порушення договірних зобов'язань
відповідач не погоджується, тому
позивача звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Славутицького міського
суду Київської області від 07 липня 2014
року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, Приватне акціонерне
товариство «Лізинг інформаційних
технологій» оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просило, рішення Славутицького
міського суду Київської області від 07
липня 2014 року змінити в частині
задоволення позовних вимог, ухвалити в
цій частині нове рішення про стягнення
з відповідача на користь позивача суму
заборгованості за договором про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання з 183,76 грн. до 13 420,01
грн., та сплачений судовий збір у
розмірі 121,80 грн. Зазнчаив, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з
порушенням норм процесуального і
матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Славутицького
міського суду Київської області від 07
липня 2014 року, в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга позивача
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 07 липня 2014 року не
відповідає.

Судом встановлено, що між Приватним
акціонерним товариством «Лізинг
інформаційних технологій» 17 лютого 2011
року було укладено Договір № 120198189 про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання, загальна первісна
вартість якого становить 1 159,73 грн.

Згідно п. 1.1. Договору, відповідач
бере участь в системі LeaseIT, зокрема
отримує ІТ- обладнання та інші товари
від Постачальників - учасників системи
LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах,
визначених обраним Клієнтом Пакетом
фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT
(Позивач), зобов'язується на підставі
Договору забезпечити передачу Клієнту
ІТ - обладнання обраним Клієнтом
Постачальником та надання Клієнту
послуг, за умови виконання Клієнтом
вимог передбачених пакетом LeaseIT.

Відповідно до п. 1.2. Договору, порядок
отримання ІТ - обладнання, інших
товарів та послуг Клієнтом
визначається Правилами отримання
обладнання, інших товарів та послуг в
системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною
цього Договору.

На підставі п.2.2. Договору, позивач
надав відповідачу в оренду на умовах
фінансового лізингу обладнання. Про
передачу обладнання, свідчить Акт
приймання - передачі майна №120198189 від 17
лютого 2011 року. Загальна первісна
вартість переданого обладнання
становить 1159,73 грн.

Згідно п.2.1. Договору умови, за яким ІТ
- обладнання, інші товари та послуги
надаються Клієнту, визначаються
Пакетом LeaseIT. Відповідачем обрано Пакет
LeaseIT Десятка. Умовами пакету LeaseIT є:
платіж при отриманні обладнання
(загальної суми платежів): 10%; вид
договору - фінансовий лізинг; кількість
місячних лізингових платежів (крім
першого) - 9; розмір місячних платежів -
щомісяця рівними частинами; перехід
права власності - виплата повної
вартості обладнання.

Відповідач зобов'язався сплачувати
платежі у загальній сумі 1159,73 грн. в
такому порядку: перший платіж у розмірі
10% від загальної суми платежів; 9

платежів рівнями частинами щомісячно
до 20-го числа кожного місяця.

З наданого розрахунку вбачається, що,
відповідач повинна була сплатити 10
платежів по 115,97 грн., фактично нею
сплачено 775 грн.

З квитанції, яка є в матеріалах
цивільної справи вбачається, що на
сьогоднішній день, під час розгляду
справи в суді, у квітні 2014 року,
відповідачем було проплачемо за
отриманий від позивача товар ще 200 грн.,
на погашення компенсації вартості
товару, що було також встановлено
судом.

На підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8
Правил, в яких вказано, що за грошовими
зобов'язаннями у першу чергу
відшкодовуються витрати кредитора,
пов'язані з одержанням виконання, у
другу чергу виплачуються проценти і
неустойка, у третю чергу сплачується
основна сума боргу, даний платіж було
зараховано на погашення штрафних
санкцій за несплату рахунків.

Отже, з урахуванням заяви
відповідача про застосування строків
позовної давності до штрафних санкцій
стягненню підлягала сума в розмірі 13
620,01 грн. із яких:1159,73 грн. - 235,97 грн. = 923,76
грн. - компенсація вартості наданого
обладнання, 13 186,41 грн. - 490,16 грн. + 923,76
грн. = 13 620,01 грн. - штрафні санкції за
несплату щомісячних платежів, 13 620,01
грн. - 200 грн. = 13 420,01 грн. - сума боргу яка
підлягає стягненню.

У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
умов цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В ст. 610 ЦК України вказано, що порушення
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

За правилами п. 1 ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

При ухваленні по справі судового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог позивача, Славутицьким
міським судом Київської області не
було враховано, що згідно п. 2 ст. 11
Закону України «Про фінансовий
лізинг», лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
виплачувати лізингові платежі
відповідно до умов п. 5.4.2 Договору.

Згідно ст. 547 ЦК України, правочин
щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Підтвердженням того, що між сторонами
був укладений договір є сам Договір.

Як вбачається з дати укладання
договору та п. 3 Договору, змісту
позовної заяви, структури нарахувань і
надходжень, строк виконання
відповідачем зобов'язань за ним був
визначений один рік.

Також судом встановлено, те що зі
сторони відповідача мали місце
порушення строків внесення сплати
щомісячних платежів за вище вказаним
договором.

Згідно ст. 806 ЦК України за договором
лізингу одна сторона (лізингодавець)
передає або зобов»язується передати
другій стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем на
певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом.

До відносин пов»язаних з лізингом,
застосовуються загальні положення про
договір купівлі - продажу та положення
про договір поставки, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

При розглядлі справи, Славутицьким
міським судом Київської області з яким
і погоджується колегія суддів,
зроблено висновок, що між сторонами
виникли зобов'язальні правовідносини,
в яких одна сторона (лізингоодержувач)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (лізингодавця) певну дію, в
даному випадку сплатити суму коштів за
договором.

Враховуючи виткладене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
згідно вказаних умов Договору та норм
чинного законодавства, відповідач
зобов»язана сплатити позивачу повну
суму заборгованості за Договором
включно, зі сплатою штрафних санкцій.

Не може бути прийнятий до уваги
висновок суду першої інстанції про те,
що позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
штрафних санкцій не підлягають
задоволенню, з тих підстав, що вони
заявлені позивачем поза межами
встановленого ст. 258 ЦК України
спеціального строку позовної давності,
встановленого законом в один рік, так
як ст. ст. 256, 257 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках
обчислюється окремо по кожному
простроченому платежу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про
фінансовий лізинг», лізингоодержувач
зобов'язаний своєчасно сплачувати
лізингові платежі.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено,
що за зобов'язаннями з визначеним
строком виконання, перебіг позовної
давності починається зі спочивом
строку виконання.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку давності
за основною вимогою.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» підлягає
частковому задоволенню, а рішення
Славутицького міського суду Київської
області від 07 липня 2014 року скасуванню,
з ухваленням по справі нового рішення
про задоволення позовних вимог
позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій»
задовольнити.

Рішення Славутицького міського суду
Київської області від 07 липня 2014 року
скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення.

Позов задовольнити. Стягнути з
ОСОБА_1 на користь

Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій»
заборгованість за Договором про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання в сумі 13 420,01 грн.,
судовий збір в сумі 121.80 грн. та в сумі
243.60 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: