Справа № 2/381/493/14 Головуючий у І
інстанції Бутенко В.О.Провадження №
22-ц/780/6038/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа-Гарант" на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 26 серпня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди від злочину та позовом
ОСОБА_1 до товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
"Альфа-Гарант" про визнання події
страховим випадком та стягнення суми
страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що 07.12.2013 року
близько 09 год. 50 хв. на вул. Поштовій в с.
Кожанка Фастівського району Київської
області з вини відповідача ОСОБА_2, який
порушив п. 12.1 ПДР, сталося ДТП:
зіткнулися автомобілі Renault Kangoo, н.з.
НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_1, та
автомобіль Пежо-307, н.з. НОМЕР_2, яким
керував відповідач. В результаті ДТП,
що сталася внаслідок неправомірних дій
ОСОБА_2, позивач отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
струс мозку та перелом нігтьової
фаланги пальця лівої кісті. Вироком
Фастівського міськрайонного суду від 11
лютого 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.286
КК України та призначено покарання у
вигляді штрафу в розмірі двохсот
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян без позбавлення права
керування транспортними засобами.
Винними діями відповідача позивачу
завдано матеріальну шкоду, яка
складається з витрат на лікування та
транспортних витрат і становить з
врахуванням заяви про зменшення
позовних вимог 2791,23 грн. Також позивач
просив стягнути з відповідача моральну
шкоду в розмірі 60000 грн., оскільки
вважає, що внаслідок злочинних дій
відповідача йому та його сім'ї завдано
значних моральних страждань, хвилювань
та втрат немайнового характеру.

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ТДВ СК
«Альфа-Гарант» про визнання події
страховим випадком та стягнення суми
страхового відшкодування у розмірі 50000
грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, при експлуатації транспортного
засобу марки Реugеоt-307, н.з. НОМЕР_2
застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант»,
згідно Полісу № АС/0868275, який укладено
на умовах першого типу. На виконання
умов договору № АС/0868275, позивач, як
особа, яка має право на відшкодування,
сприяв розслідуванню причин ДТП, а
саме: надав для огляду транспортний
засіб, повідомив страховика про всі
відомі йому обставини та надав для
огляду і копіювання наявні документи
щодо цієї дорожньо-транспортної
пригоди. Проте 21.03.2014 року у відповідь
на заяву позивача, ТДВ Страховою
компанію «Альфа-Гарант» було надано
листа з відмовою у виплаті страхового
відшкодування, з посиланням на нібито
відсутні у потерпілого матеріальних
претензій до обвинуваченого.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26 серпня 2014
року позов ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» про визнання
події страховим випадком та стягнення
суми страхового відшкодування
задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю Страхова компанія
«Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 49000
грн. за заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальну шкоду.

Стягнуто з Товариства з додатковою
відповідальністю «СК «Альфа-Гарант» на
користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового
збору.

В решті позову до Товариства з
додатковою відповідальністю «СК
«Альфа-Гарант» відмовлено.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди від злочину задоволено
частково.

СтягнутО з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000
грн. за заподіяну ним моральну шкоду.

В решті позову до ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
товариство з додатковою
відповідальністю «СК «Альфа-Гарант»
подало апеляційну скаргу, в якій
просить рішення в частині стягнення з
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь
позивача 49000 грн. скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у позові.

Апелянт вважає, що рішення прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення
відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
між відповідачем і ОСОБА_3 12 березня 2013
року було укладено договір страхування
- Поліс обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/0868275, за яким була
застрахована цивільно-правова
відповідальність останньої строком до
12 березня 2014 року. Забезпечений
транспортний засіб за вказаним
договором Реugеоt-307, 2005 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1. Страхова сума
(ліміт відповідальності) на одного
потерпілого: за шкоду, заподіяну життю
і здоров'ю - 100000 гривень; за шкоду,
заподіяну майну - 50000 гривень; розмір
франшизи - 1000 гривень.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної житло,
здоров'ю або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до положень ст. 6
зазначеного закону страховим випадком
є дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю або
майну потерпілого.

07 грудня 2013 року близько 09 год. 50 хв. в
селищі Кожанка Фастівського району
Київської області сталась ДТП за
участю автомобілів: Реugеоt 307, 2005 року
випуску, номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2 та Renault Kangoo, д.н.р.
НОМЕР_3, під керуванням позивача.

Вироком Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 11 лютого 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у
пред'явленому обвинуваченні у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України. Цивільний позов у
кримінальному провадженні не
пред'явлений.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що вказана ДТП
сталась під час дії договору
страхування, укладеного між
відповідачем та ОСОБА_3

Ухвалою Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 17 липня 2013
року призначено авто технічну
експертизу.

Відповідно до Висновку експерта №150Т
від 30 липня 2014 року вартість
матеріальної шкоди, спричиненої
власнику автомобіля Renault Kangoo, д.н.р.
НОМЕР_3 ОСОБА_1 в результаті ДТП, що
сталось 07 грудня 2013 року становить:
62094,42 грн.

Позивач звертався до відповідача з
вимогою про виплату страхового
відшкодування, проте листом від 21
березня року за №12/332 відповідачем було
відмовлено у здійсненні страхового
відшкодування з тих підстав, що на
момент розгляду кримінального
провадження позивач до обвинуваченого
ОСОБА_2 претензій матеріального та
морального характеру не мав.

Частиною 7 ст. 128 КПК України
встановлено, що особа, яка не пред'явила
цивільного позову в кримінальному
провадженні має право пред'явити його в
порядку цивільного судочинства.

Згідно п.36.1 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку. Якщо розмір
заподіяної шкоди перевищує страхову
суму, розмір страхової виплати
(регламентної виплати) за таку шкоду
обмежується зазначеною страховою
сумою.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України; п. 3 ч. 1
ст. 20 Закону України «Про страхування»
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди житлу,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 цього Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
втрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про стягнення з
ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь
позивача відшкодування в межах ліміту
відповідальності, визначеної Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/0868275 від 12 березня 2013 року
в розмірі 49000 грн.

Доводи апеляційної скарги про незгоду
відповідача з розміром відшкодування є
безпідставними, оскільки відповідачем
не надано будь-яких доказів на
спростування розміру спричиненої в
результаті ДТП шкоди.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про задоволення позову, а
тому, відповідно до ст.303 ЦПК України,
колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307-308, 313 -315, 316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
додатковою відповідальністю Страхова
компанія "Альфа-Гарант" - відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 26 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: