Справа № 357/814/14-ц
У Х В А Л А

21 листопада 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді –          Голуб А.
В. ,

при секретарі
–                    Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біла Церква в залі суду №
4 справу за скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до державного
виконавця район ного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про скасування постанови про
відмову у відкритті виконавчого про
вадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) від
09.06.2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Київобленерго» звернулося до
суду з вказаною скаргою посилаючись на
те, що ним було пред»явлено до
виконання 06.06.2014 року виконавчий лист
виданий 12.05.2014 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
по справі №357/814/14-ц за позовом ПАТ
«Київобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення суми коштів у розмірі 6 798,13
грн. та судові витрати по справі у
розмірі 229,40 грн. Спроби отримати
постанову про відкриття /відмову у
відкритті виконавчого провадження
безпосередньо у районному відділі ДВС
не дали результату. 25.07.2014 року
представником ПАТ «Київобленерго»
подано заяву до РВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ про видачу
відповідного документу виконавчого
провадження, але всупереч вимогам
Закону України «Про звернення
громадян», заяву проігноровано. 18.09.2014
року представником ПАТ
«Київобленерго» подано скаргу на дії
державного виконавця Карпенко Н.В. до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, а 24.10.2014 року, після
отримання відповіді від Управління ДВС
ГУЮ у Київській області, представник
ПАТ «Київобленерго» дізнався, що 09.06.2014
року державним виконавцем РВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа). У відповіді на скаргу
зазначено, що копію постанови та
оригінал виконавчого документа
направлено на адресу ПАТ
«Київобленерго», однак вказані
документи скаржнику не надходили і
копію постанови та оригінал
виконавчого листа представник
скаржника одержав особисто 24.10.2014 року
в РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.
Скаржник посилався на те, що з
постанови від 09.06.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) винесеної
державним виконавцем Карпенко Н.В.
вбачається, що відмовлено у прийнятті
до провадження та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2/357/1088/14
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом 12.05.2014 року, бо
виконавчий документ не містить
ідентифікаційного номера чи
паспортних даних боржника, тобто
виконавчий лист не відповідає вимогам
ст. 18 Закону України “Про виконавче
провадження”. Скаржник вказану
постанову від 09.06.2014 року вважає
незаконною, оскільки вважає, що
виконавчий лист відповідає вимогам ст.
18 вказаного вище Закону, в ньому
зазначені всі обов'язкові дані, що
мають бути вказані у виконавчому
документі, а інші дані, зокрема,
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника як фізичної особи
зазначається у виконавчому документі
лише за наявності його у суду, що видав
виконавчий документ, крім того, судом у
виконавчому листі додатково зазначено,
що згідно відповіді Міністерства
доходів і зборів фізичну особу
боржника неможливо однозначно
ідентифікувати. Відмовляючи у
відкритті виконавчого провадження,
державний виконавець не врахував, що
стягувач не має можливості отримати
конфіденційні дані відносно особи
боржника, та наявність такої
можливості у державного виконавця
відповідно до ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження”. А тому ПАТ
«Київобленерго» просив в судовому
порядку поновити пропущений з поважних
причин строк для подання скарги,
скасувати постанову від 09.06.2014 року
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про відмову
у відкритті виконавчого провадження
(відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа) ВП №43717133,
зобов»язати державного виконавця
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
відкрити виконавче провадження на
підставі виконавчого листа виданого
12.05.2014 року Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
по справі №357/814/14-ц за позовом ПАТ
«Київобленерго» до ОСОБА_2.

Представник скаржника до суду не
з»явився, про день і час розгляду
справи був належним чином
повідомлений, надав до суду заяву в
якій просив справу розглядати без
участі представника ПАТ
«Київобленерго», в заяві вказав, що
скаргу він підтримує.

ОСОБА_1 до суду не з»явилася, про день і
час розгляду скарги була належним
чином повідомлена, причину неявки суду
не повідомила.

Оглянувши матеріали виконавчого
провадження за № 43717133, матеріали
цивільної справи №357/814/14-ц 2/257/1088/14, та
матеріали справи, суд вважає, що скарга
ПАТ «Київобленерго» підлягає до
часткового задоволення.

В судовому засіданні було встановлено,
що 12.05.2014 року Білоцерківським
міськрайонним судом було видано
виконавчий лист № 357/814/14-ц 2/357/1088/14 на
підставі рішення Білоцерківського
міськрайонного суду від 12.03.2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення коштів за електроенергію.
Згідно до вищевказаного виконавчого
листа було стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» 6 798 грн. 13 коп. та 229 грн.
40 коп. судового збору. Рішення набрало
законної сили 08.04.2014 року.

Судом встановлено, що 06.06.2014 року ПАТ
«Київобленерго» звернулося із заявою
до начальника районного відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про відкриття
виконавчого провадження на підставі
вищевказаного виконавчого листа.

09.06.2014 року державним виконавцем
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 було винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) на
підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження». Наведене
підтверджується матеріалами
виконавчого провадження № 43717133. Як
зазначено в оскаржуваній постанові,
виконавчий документ не відповідає
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме:
виконавчий документ не містить
ідентифікаційного номера чи
паспортних даних даних боржника.

При розгляді скарги суд враховує
наступне.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
виконавче проваджен ня» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Як передбачено ч.1 ст.18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються: 1)
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; 2) дата прийняття і номер
рішення згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім»я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікацій ний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), інди відуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб -
платників податків, крім випадку
ухвалення постанови про накладення на
особу адміністративного стяг нення за
неповагу до суду) або номер і серія
паспорта стягувача та боржника для
фізичних осіб - громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прий няття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони ві домі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягува ча
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи ( для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затверд женої наказом Мінюсту
України від 02.04.2012 року №512/5,
зареєстровано в Мінюсті України 02.04.2012
року за №489/20802 /зі змінами/, виконавчий
документ повинен відповідати вимогам
до виконавчого документа, зазначеним у
статті 18 Закону. При перевірці
відповідності виконавчого документа
вимогам пункту 3 частини першої статті
18 Закону державний виконавець враховує
таке: зокрема, для фізичних осіб
реєстраційний номер облікової картки
платника податків не зазначається у
виконавчому документі, якщо особа є
іноземцем та законодавством країни, на
території якої проживає фізична особа,
встановлено інші форми обліку або якщо
особа відмовилась його мати через свої
релігійні переконання, про що є
відповідна відмітка у паспорті особи, а
також у випадку ухвалення постанови
про накладення на особу
адміністративного стягнення за
неповагу до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у
виконавчому листі, який видано
стягувачу Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
12.05.2014 року, дійсно не зазначено
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника, оскільки на запит суду згідно
довідки-відповіді Міністерства
доходів та зборів надати реєстраційний
номер облікової картки боржника не має
можливості з причини: боржника
неможливо однозначно ідентифікувати,
що вказано і у виконавчому листі.

З копії виконавчого листа вбачається,
що у ньому судом зазначено всі
необхідні відомості, передбачені в ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження», в т.ч. індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача, не
зазначено індивідуальний ідентифіка
ційний номер боржника в зв'язку з
неможливістю його одержати, на що
вказувалося вище.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст.11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення
індивідуального ідентифікаційного
номера (реєстраційного номера
облікової картки платника податків)
згідно приписів наведених правових
норм державний виконавець може
самостійно звернутися до відповідного
державного органу державної
податкової служби із запитом про
витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника, також
викликати боржника до відділу ДВС,
оскільки виконавчий лист пред'явлено
до виконання за місцем проживання
боржника.

А за ч.6 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» обов'язком
боржника є зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
тощо.

Судом встановлено, що розгляд справи
про стягнення з ОСОБА_2 коштів за
електроенергію було про ведено без
участі відповідача, який про час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, але до суду не з'явився, причини
неявки не повідомив, судом було
постановлено заочне рішення, копія
якого надсилалася для ознайомлення
відповідачу, і відповідач 27.03.2014 року
отримав копію вказаного рішення.

Таким чином, у суду чи заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не з'явився в судове
засідання, отримати дані, про які в
своїй постанові зазначив державний
виконавець, а на запит суду до
Міністерства доходів та зборів в
порядку, визначеному Судовою
адміністрацією України, отримати
відомості про ідентифікаційний номер
боржника не виявилося можливим.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець не
звернув уваги на приписи вищенаведених
правових норм, тоді як у виконавчому
листі було зазначено про те, що згідно
довідки-відповіді Міністерства
доходів та зборів надати реєстраційний
номер облікової картки боржника не має
можливості з причини: боржника
неможливо однозначно ідентифікувати.

Відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження, державний виконавець
послався на п.6 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження».

Згідно з п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
викона вець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

За ч.ч.2-4 цієї статті, про відмову у
відкритті виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову протягом трьох робочих днів,
а за рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

У разі відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі
пункту 6 частини першої цієї статті
державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність з
вимогами статті 18 цього Закону.

Постанова державного виконавця про
відмову у відкритті виконавчого
провадження може бути оскаржена
заявником у десятиденний строк з дня її
надходження у порядку, встановленому
цим Законом.

Посилання на положення вказаної
статті, як на підставу для відмови у
відкритті виконав чого провадження у
зв'язку з невідповідністю виконавчого
документа вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», не можна
визнати обґрунтованим, і таке
посилання є формальним, оскільки
виконавчий документ містить основні
його реквізити, передбачені в ст.18
Закону, підписаний суддею, скріплений
гербовою печаткою.

Судом враховуються і ті обставини, що
за ст. 124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. У пункті 9
частини третьої статті 129 Конституції
України до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Крім того, Європейський суд з прав
людини неодноразово вказував на те, що
виконання рішення, ухваленого тим чи
іншим судом, треба розглядати як
невід'ємну складову судового розгляду,
як цього вимагає положення ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основополо жних свобод 1950 року, у якому
йдеться про необхідність забезпечення
справедливого судо вого розгляду.

Згідно ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Відповідно до ч.4 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служ би щодо
виконання судового рішення можуть
бути оскаржені сторонами до суду, який
видав виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження
та особа ми, які залучаються до
проведення виконавчих дій, - до
відповідного адміністративного суду
в порядку, передбаченому законом.

За ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
держав ної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст.384 ЦПК України скарга
подається до суду, який видав
виконавчий документ.

Виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскар жувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усуну ти допущені
порушення або іншим шляхом поновлює
його порушені права чи свободи.

А тому враховуючи все наведене вище,
суд вважає, що вказана спірна постанова
є неправомірною, а тому суд вважає, що
слід скасувати оскаржувану постанову
державного виконавця Карпенко Н.В. від
09.06.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа), та зобов'язати державного
виконавця відкрити виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №357/814/14-ц 2/357/1088/14
виданого Білоцерківським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_2 на користь Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго” 6 798 грн. 13 коп. та 229
грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у десятиденний
строк з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення
її прав чи свобод.

Судом встановлено, що відповідно до
матеріалів виконавчого провадження №
№43717133, копію постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
оригінал виконавчого листа
представник скаржника отримав у
районному відділі державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
24.10.2014 року, а 28.10.2014 року скаржником
було направлено до Білоцерківського
міськрайонного суду поштою скаргу з
доданими документами, що
підтверджується відстеженням
пересилання поштових відправлень
Укрпошти. 07.11.2014 року скаргу було
зареєстровано в Білоцерківсь кому
міськрайонному суді. Тобто скаржником
було подано суду вищевказану скаргу у
строк встановлений ст. 385 ЦПК України і
відсутні підстави для поновлення, як
пропущеного з поважних причин строку
для подання скарги. А тому в цій частині
скарга не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
Законом України "Про виконавче
проваджен ня", ст.ст. 383-389 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» задоволити
частково.

Скасувати постанову державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) ВП №43717133 від 09.06.2014 року.

Зобов»язати державного виконавця
районного відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
відкрити виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №357/814/14-ц 2/357/1088/14 виданого
Білоцерківським міськрайонним судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
“Київобленерго” 6 798 грн. 13 коп. та 229
грн. 40 коп. судового збору.

Відмовити ПАТ "Київобленерго" в
задоволенні іншої частини скарги.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерків ський міськрайонний
суд протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3