У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства «Національна
кіностудія художніх фільмів імені
Олександра Довженка» про стягнення
заборгованості з заробітної плати з
урахуванням компенсації втрати
частини доходів та трьох відсотків
річних за прострочку виконання
грошового зобов'язання, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Національна кіностудія
художніх фільмів імені Олександра
Довженка» (далі - ДП «Національна
кіностудія художніх фільмів імені
Олександра Довженка») про стягнення
заборгованості з заробітної плати з
урахуванням компенсації втрати
частини доходів та трьох відсотків
річних за прострочку виконання
грошового зобов'язання.

Позивач послався на те, що з січня 1979
року він працює у відповідача на посаді
головного організатора трюкових
зйомок. Згідно з наказом по
підприємству, з 24 липня 1985 року він, як
актор, переведений на посаду головного
організатора трюкових зйомок театру -
студії кіноактора і на цій же посаді
працює за трудовим договором. Однак з
січня 1991 року йому не виплачується
заробітна плата, за винятком випадків
зайнятості у створенні кінофільмів.

Позивач просив стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість з
заробітної плати за період з 01 серпня
2001 року по 31 березня 2014 року у сумі 233 828
грн, втрачену частину доходів у зв'язку
із затримкою виплати доходів у сумі 69 198
грн та 3 % річних у сумі 6 922 грн, а всього -
309 948 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 червня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ДП «Національна кіностудія
художніх фільмів імені Олександра
Довженка» на користь ОСОБА_4
заборгованість із заробітної плати за
період з 01 серпня 2001 року по 31 березня
2014 року у сумі 233 828 грн, компенсацію з
втрати частини доходів у сумі 69 198 грн
та 3 % річних у сумі 6 922 грн, а всього - 309
948 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року змінено рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05 червня 2014 року щодо
стягнення з ДП «Національна кіностудія
художніх фільмів імені Олександра
Довженка» на користь ОСОБА_4
заборгованості з заробітної плати з
233 828 грн до 158 650 грн.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ДП
«Національна кіностудія художніх
фільмів імені Олександра Довженка» про
стягнення компенсації втрати частини
доходів у сумі 69 198 грн та 3 % річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання у сумі 6 922 грн скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову у позові.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Визначаючи розмір заборгованості з
заробітної плати, судом апеляційної
інстанції правильно враховано штатні
розклади ДП «Національна кіностудія
художніх фільмів імені Олександра
Довженка» за період з 2006 року по 2013 рік.
Оскільки за період з серпня 2001 року по 31
грудня 2005 року, а також за період 2013 - 2014
роки сторонами не надано доказів щодо
розміру заробітної плати позивача,
судом апеляційної інстанції для
нарахування заборгованості із
заробітної плати за указані періоди
правильно взяті місячні оклади
позивача за найближчу дату, станом на
яку відомий розмір окладу позивача. При
здійсненні розрахунку судом правильно
враховано, що у періоди з 01 листопада 2001
року по 30 грудня 2001 року, з 18 грудня 2012
року по 18 січня 2003 року, з 02 вересня 2003
року по 01 жовтня 2003 року позивач
перебував у відпустках без збереження
заробітної плати, згідно з особовою
карткою. Також судом правильно
враховано, що за грудень 2012 року
позивачем заробітна плата отримана.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що заборгованість із заробітної
плати, яка належить до виплати
позивачу, становить 158 650 грн.

Вирішуючи спір в частині позовних
вимог про стягнення компенсації втрати
частини доходів та 3 % річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, суд апеляційної
інстанції правильно виходив з
відсутності правових підстав для
задоволення вказаних позовних вимог.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновком суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.