АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Колотілову О.О.

за участю осіб:
представника позивача Шулєпова С.С.

представника відповідачів ТОВ «СПОТ
МАРКЕТ», ТОВ «ЮНИТ»

Ножовнік
О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК»
до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю «СПОТ МАРКЕТ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮНИТ», Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ГРІМАЛЬДІ» про стягнення
заборгованості;

за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
поданою представником ОСОБА_5

за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРІМАЛЬДІ»,

на рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 22 жовтня
2014 року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 22.10.2014 року позовні
вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ТОВ
«СПОТ МАРКЕТ», ТОВ «ЮНИТ», ТОВ
«ГРІМАЛЬДІ» про стягнення
заборгованості задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника ОСОБА_5 та ТОВ
«Грімальді» подали апеляційні скарги,
в яких просять рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» в повному обсязі.
Посилаються на незаконність
ухваленого судом рішення, неповне та
невсебічне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, неналежну
оцінку наявних в матеріалах справи
доказів, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Апелянти зазначають, що судом першої
інстанції не було зроблено системного
аналізу змісту Кредитного договору,
додаткових угод до нього та Договору
поруки, додаткових угод до нього. Не
дослідивши дані докази, суд не міг
встановити/перевірити факт існування
зобов'язань поруки, які припинились у
зв'язку із збільшенням обсягу
відповідальності поручителя без його
згоди на це. А отже, суд не мав жодних
підстав покладати на ОСОБА_4
відповідальність за невиконання
зобов'язань за кредитним договором.
Крім того, ОСОБА_4 не був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
даної цивільної справи, чим було
порушено його право на захист.

Крім того, ТОВ «Грімальді» зазначає, що
суд не переконався, чи позивач дійсно
має право вимоги. Також, суд не
перевірив правомірність переходу
права вимоги від початкового кредитора
«Банк Кіпру» до позивача «НЕОС Банку»
за договором факторингу. Також, сума,
стягнута судом, підрахована з
урахуванням суми кредиту, що
суперечить домовленості між сторонами,
викладеній у Договорі, додаткових до
нього додаткових угодах. У апелянтів
виникає сумнів щодо правильності
відсотків, які позивач нарахував із
перевищенням допустимого строку,
порядок нарахування яких судом не було
перевірено. Судом також не було
прийнято до уваги обставини щодо
встановлення сторонами договору
строків виконання позичальником
окремих зобов'язань, що входять до
змісту зобов'язання, яке виникло на
основі договору. Крім того, судом не
було оголошено письмові докази, а лише
швидко зачитано деякі відомості, що
містяться в них.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідачів ТОВ «СПОТ
МАРКЕТ» та ТОВ «ЮНИТ» Ножовнік О.І.
підтримала подані апеляційні скарги в
повному обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в них. Представник позивача
ШулєповС.С. заперечував проти
задоволення поданих апеляційних скарг,
посилаючись на законність та
обґрунтованість ухваленого судом
рішення. Відповідач ОСОБА_4, його
представник ОСОБА_5, представник ТОВ
«Грімальді» в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про що свідчить розписка ТОВ
«Грімальді». Відповідно до
електронного повідомлення № 10591 судова
повістка не була вручена ОСОБА_4,
оскільки він відсутній за адресою:
АДРЕСА_1. Враховуючи, що саме цю адресу
зазначив ОСОБА_4 , як адресу свого
проживання в апеляційній скарзі і він
не отримує за даною адресою почтову
кореспонденцію суду (як не отримував і
кореспонденцію суду першої інстанції)
колегія суддів дійшла висновку, що
даний відповідач навмисно не отримує
судові повістки, зловживає своїми
правами та навмисно затягує розгляд
справи.

Таким чином, колегія суддів розцінила
причини неявки вказаних осіб в судове
засідання як неповажні та дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності ОСОБА_4 та
представника ТОВ «Грімальді» у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги підлягають
відхиленню.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, 24.12.2009 року між ВАТ «БАНК КІПРУ»,
яке було перейменоване в Публічне
акціонерне товариство «БАНК КІПРУ», а
потім було перейменоване в Публічне
акціонерне товариство «НЕОС БАНК», та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ГРІМАЛЬДІ» було
укладено Кредитний договір №01-11/2009,
згідно з яким Банк надав Позичальнику у
тимчасове користування грошові кошти у
вигляді кредитної лінії. Згідно з п. 1.1.
сума Кредиту складає 6 800 000,00 доларів
США з урахуванням змін внесених
Додатковою угодою №11 від 31.10.12. Строк
користуванням кредитом встановлюється
з 24.12.10 по 22.10.14 з урахуванням змін,
внесених додатковою угодою №11 від
31.10.12. Строк користування кредитом
встановлюється з 24.12.10 по 22.10.14 з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою № 11 від 31.10.12, окрім того
вказаною додатковою угодою було
встановлено кінцеву редакцію Додатку
№ 1, в якому викладено графік
повернення кредитної заборгованості.
Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору,
Позичальник зобовязувався сплачувати
за користування кредитом проценти в
розмірі Libor (1 місяць) +11% річних за
строковий кредит та Libor (1 місяць) +12,5%
річних у разі порушення строків
повернення Траншів 1, 2, 3, 4 та сплати
нарахованих процентів, передбачених
Договором. Розрахунковий період по
нарахуванню процентів 30 (31) день з 21
числа минулого по 20 число поточного
місяця із розрахунку 365 (366) днів на рік з
моменту виникнення заборгованості.
Відсотки за користування кредитом
Позичальник сплачує щомісяця до 27
числа та по закінченні строку дії
Договору, але не пізніше: - 23 березня 2014
року шляхом перерахування коштів за
користування Траншем 1 на рахунок
НОМЕР_3; - 23 жовтня 2014 рку шляхом
перерахування коштів жа користування
Траншем 2 на рахунок НОМЕР_4; - 23 грудня
2013 року шляхом перерахування коштів за
користування Траншем 3 на рахунок
НОМЕР_2; - 23 лютого 2014 року шляхом
перерахування коштів за користування
Траншем 4 на рахунок НОМЕР_1. Відповідно
до п. 4.6 Кредитного договору Банк має
право відкликати своє зобовязання, що
передбачене п. 1.1 цього Договору, а
також достроково розірвати договір та
стягнути раніше наданий кредит,
проценти по ньому та можливі штрафні
санкції, в тому числі і шляхом
звернення стягнення на забезпечення у
разі погіршення
фінансово-економічного стану
Позичальника, використання кредиту не
за цільовим призначенням, затримок
погашення кредиту та сплати процентів
за ним тощо.

Відповідно до Додаткових угод
№№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18
до Кредитного договору сторони
неодноразово погоджували
реструктуризувати існуючу кредитну
заборгованість на умовах, визначених
вказаними додатковими угодами.

З метою забезпечення виконання
перед Банком зобов'язань по кредитному
договору між Банком і ОСОБА_4
(Поручитель) укладено Договір поруки №
46-2009 від 24.12.09, між Банком та ТОВ «ЮНИТ»
укладено договір поруки № 45-2009 від
24.12.09, між Банком та ТОВ «СПОТ МАРКЕТ»
укладено договір поруки № 47-2009 від
24.12.09.

Згідно з п. 2.2 Договорів поруки
Поручителі відповідають перед
кредитором у тому самому обсязі, що й
Позичальник, у т.ч. за основний борг - 6 800
000,00 доларів США, сплату щомісячних
відсотків, підвищених відсотків, пені,
суми комісій, а також відшкодування
збитків.

Як встановлено судом першої інстанції,
17 липня 2014 року на адресу поручителів
та боржника за кредитним договором
було направлено вимогу щодо погашення
заборгованості, що виникла у зв'язку з
невиконанням ТОВ «Грімальді» взятих
на себе зобов'язань. Жодних дій щодо
погашення заборгованості поручителі, а
саме - ОСОБА_4, Товариство з обмеженою
відповідальністю «СПОТ МАРКЕТ»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮНИТ» і боржник, ТОВ
«ГРІМАЛЬДІ», не вчинили та умови
укладених ними Договорів не виконали.

ПАТ «БАНК КІПРУ» виконав свої
зобов'язання за Кредитним договором
щодо відкриття кредитної лінії в межах
встановленого договором та
додатковими угодами до нього,
кредитного ліміту, що підтверджується
меморіальними ордерами, що містяться в
матеріалах справи.

В свою чергу, як встановлено
судом першої інстанції, ТОВ
«ГРІМАЛЬДІ» після отримання кредитних
коштів не виконало зобов'язань,
визначених Договором, порушило умови
щодо погашення кредиту та відсотків за
його користування, що підтверджується
банківськими виписками по особовому
рахунку Позичальника за період з 01.01.00
по 01.08.14.

Пунктами 2.1, 2.3 Договорів поруки
встановлено, що у випадку невиконання
Позичальником перед Кредитором
грошових зобов'язань, зазначених в
Кредитному договорі, Кредитор має
право пред'явити вимогу до Поручителя
про погашення ним боргових зобов'язань
Позичальника, а у випадку невиконання
цієї вимоги звернути стягнення на
грошові кошти або майно Поручителя
згідно з діючим законодавством
України. Поручитель бере на себе
зобов'язання при невиконанні
Позичальником боргових зобов'язань
перед кредитором в строки та на умовах,
зазначених у Кредитному договорі,
задовольнити його вимоги до
Позичальника шляхом надання
необхідної суми Кредитору в строк до 7
(семи) банківських днів після отримання
повідомлення.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі що і боржник,
включаючи сплату основного боргу,
процентів, неустойки, відшкодування
збитків.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскільки позичальник не виконує
взяті на себе зобов'язання за Кредитним
договором № 01-11/2009 від 24.12.09, який
забезпечений Договорами поруки №№
45-2009 від 24.12.09, 46-2009 від 24.12.09, 47-2009 від
24.12.09, укладеними ВАТ «Банк Кіпру»,
Позичальником та ТОВ «Юнит», ОСОБА_4,
ТОВ «Спот Маркет» відповідно,
враховуючи положення ст. 543 ЦК України
та з урахуванням того, що предметом
позову є заборгованість, яка виникла за
договором кредиту, укладеним між ПАТ
«БАНК КІПРУ» і ТОВ «Грімальді»,
поручителем якого виступали ОСОБА_4,
ТОВ «Юнит» та ТОВ «Спот Маркет», Банк
правомірно звернувся з вимогою до ТОВ
«Грімальді», ОСОБА_4, ТОВ «Спот Маркет»,
ТОВ «Юнит», як поручителів, про
стягнення з них солідарно суми
заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що 30 вересня 2014 року між ПАТ «НЕОС БАНК»
(нове найменування ПАТ «БАНК КІПРУ»), та
ПАТ «АЛЬФА-БАНК» було укладено договір
факторингу № 18/14-Ф, за умовами якого в
порядку та на умовах, визначених
договором, фактор зобов'язується
передати грошові кошти в розпорядження
клієнта за плату, а Клієнт
зобов'язується відступити факторові
свої права грошової вимоги до Боржника
за Основним договором в розмірі та на
умовах, передбачених договором,
зокрема, опис, характеристика, обсяг та
розмір прав грошової вимоги до
Боржника за основним договором, що
відступаються відповідно до умов цього
Договору, зазначені в Додатку № 1 до
цього договору.

Згідно з додатком № 1 до Договору
факторингу № 18/14-Ф від 30.09.14 визначено,
що фактору відступаються наступні
права: права грошової вимоги за
кредитним договором № 01-11/2009 від 24.12.09,
укладеним між Клієнтом та ТОВ
«Грімальді», та право грошової вимоги
за забезпечувальними договорами за
Основним договором, укладеними з ТОВ
«Спот Маркет», ТОВ «ЮНИТ», ОСОБА_4

07 жовтня 2014 року ПАТ
«Альфа-Банк», як новий Кредитор, за
Кредитним договором № 01011/2009 від 24.12.09
направив на адресу Позичальника ТОВ
«Грімальді», лист від 03.10.14 № 89183-38-б/б з
повідомленням про заміну кредитора у
зобов'язанні та відступлення ПАТ «Неос
Банк» право вимоги ПАТ «Альфа-Банк» за
Кредитним договором № 01-11/2009 від 2009,
укладеному між ВАТ «Банк Кіпру» та ТОВ
«Грімальді» 24.12.09, який був отриманий
ТОВ «Грімальді» 09.10.14, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Зазначений вище Договір
факторингу № 18/14-Ф від 30.10.2014 року не
оспорений, він не розірваний, не
визнаний судом недійсним.

Таким чином, відбулась заміна
кредитора за зобов'язаннями по
Кредитному договору № 01-11/2009 від 24.12.09,
укладеного між ВАТ «Банк Кіпру» (ПАТ
«Неос Банк») та ТОВ «Грімальді» та по
забезпечувальним договорам поруки №
45-2009 від 24.12.09, укладеному між ВАТ «Банк
Кіпру», ТОВ «ЮНИТ» та ТОВ «Грімальді»,
№ 46-2009 від 24.12.09, укладеному між ВАТ
«Банк Кіпру», ОСОБА_4 та ТОВ
«Грімальді», № 47-2009 від 24.12.09,
укладеному між ВАТ «Банк Кіпру», ТОВ
«Спот Маркет» та ТОВ «Грімальді». Таким
чином, новим кредитором за
зобов'язаннями по Кредитному договору
№ 01-11/2009 від 24.12.09 та забезпечувальним
договорам в результаті відступлення
прав вимоги став ПАТ «Альфа-Банк».

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що станом на 01 серпня 2014
року розмір простроченої
заборгованості за вказаним кредитним
договором становить 6 185 448,79 доларів
США, що в еквіваленті станом на 01.08.14
складає 73 977 967,52 грн.

Крім того, як встановлено судом
першої інстанції, у липні 2014 року ПАТ
«Неос Банк» направив Відповідачам
повідомлення № 0402-03/6033 від 17.07.14 з
вимогою про дострокове виконання
зобов'язань за Кредитним договором №
01-11/2009 від 24.12.09, що підтверджується
описом вкладення у цінний лист,
фіскальними чеками від 18.07.14 та
зворотними повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Однак, вказану вимогу щодо
дострокового погашення заборгованості
Відповідачі залишили без уваги.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позов ПАТ
«Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ТОВ «СПОТ
МАРКЕТ», ТОВ «ЮНИТ», ТОВ «ГРІМАЛЬДІ»
про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
підлягає задоволенню, а також вважає,
що суд першої інстанції вірно присудив
до солідарного стягнення з
Відповідачів заборгованості за
кредитним договором на загальну суму 6
185 448, 79 доларів США (гривневий
еквівалент станом на 01.08.2014року складає
73 977 967,52 грн.)

Доводи апелянта про те, що суд
першої інстанції не перевірив
правомірність переходу права вимоги
від початкового кредитора ПАТ «Банк
Кіпру» до позивача ПАТ «Неос Банка» за
договором факторингу; твердження про
те, що ПАТ «Неос Банк» не надав доказів
про його право на здійснення
факторингових операцій колегія суддів
вважає не доведеними апелянтом в силу
вимог ст. 60 ЦПК України. Так, договір
факторингу між ПАТ «Банк Кіпру» та ПАТ
«Неос Банк» не укладався, а лише
відбувались зміни найменування банку,
що підтверджується відповідними
рішеннями загальних зборів акціонерів
та витягом з ЄДРЮОтаФО-П (а.с. 201-205,206-212
т.2). Зазначений вище Договір факторингу
№ 18/14-Ф від 30.10.2014 року, укладений між
ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ «Неос Банк» не
оспорений, він не розірваний, не
визнаний судом недійсним.

Щодо тверджень апелянта про невірне
нарахування пені, то колегія суддів
відзначає наступне.

Відповідно до п. 3.8. Кредитного договору
за несвоєчасну сплату процентів за
користування кредитом Позичальник
зобов'язується сплачувати Банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченої заборгованості
за кожен день прострочки платежу.
Згідно Договору Банк встановлює саме
сплату пені за кожен день прострочення
платежу, а не сплату штрафу.

Щодо доводів апелянта про те, що суд
першої інстанції не дослідив зміст
кредитного договору та додаткових угод
до нього у взаємозв'язку з Договором
поруки та додатковими угодами до нього,
суд не міг встановити/перевірити факт
існування зобов'язань поруки, які
припинилися у зв'язку із збільшенням
обсягу відповідальності поручителя
без його згоди на це, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до Договору № 3 від 31.10.12 про
внесення змін до Договору поруки № 46-2009
від 24 грудня 2009 року, Сторони
погодились, що згідно з п.1.1. Поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за виконання
Позичальником в повному обсязі
грошових зобов'язань, що випливають з
кредитного договору та додаткових
угод, укладених до нього, згідно якого
Кредитор відкриває Позичальнику
кредитну лінію в сумі 6 800 000,00 доларів
США строком з 24.12.09 до 22.10.14 зі сплатою
процентів за користування кредитом в
розмірі Libor (1 місяць) + 11% річних та Libor (1
місяць) 12,5% річних у разі порушення
строків повернення кредиту.

Відповідно до п. 2.2. поручитель
відповідає перед Кредитором у тому
самому обсязі, що й Позичальник, у т.ч.
за основний борг - 6 800 000,00 доларів США,
сплату щомісячних процентів,
підвищення процентів, пені, суми
комісій, а також за відшкодування
збитків.

Апелянти не надали суду будь-яких
доказів, які б спростовували розмір
заборгованості визначений судом.

Таким чином, доводи апелянтів не
знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні.

Твердження апелянтів про
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення, неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неналежну оцінку наявних в матеріалах
справи доказів, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на думку суду, є необґрунтованими, а
обставини, на які вони посилаються -
недоведеними та не підтверджені
належними та допустимими доказами по
справі, оскільки доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційних скаргах, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГРІМАЛЬДІ»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 22 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: