Справа № 456/4587/14-ц
Провадження № 2/456/2134/2014
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в
справі

17 листопада 2014 року суддя Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області Гулкевич О. В. , розглянувши
матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий», Публічного акціонерного
товариства «Український професійний
банк» про визнання недійсними
додаткових договорів до кредитного
договору,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
відповідачів про визнання недійсними
додаткових договорів до кредитного
договору від 14.04.2006р.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
та роз'яснень, викладених у п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 червня 2009 року №2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд повинен виходити з
того, що згідно із ст.124 Конституції
України юрисдикція загальних судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, а за частинами
першою та другою ст.15 ЦПК у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ за Кодексом
адміністративного судочинства України
(стаття 17) або Господарським
процесуальним кодексом України (статті
1, 12) віднесено до компетенції
адміністративних чи господарських
судів.

Згідно вимог ст.12 Господарського
процесуального кодексу України, до
підвідомчості (підсудності)
господарських судів віднесено справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
зі створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності товариства,
крім трудових спорів.

Законом № 483-У від 15.12.2006 року «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо визначення
підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних
спорів» визначено поняття
«корпоративні відносини» як відносини,
що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 167
Господарського кодексу України
корпоративними є права особи, частка
якої визначається у статутному фонді
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Пунктами 6, 51 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 р. №
13 «Про практику розгляду судами
корпоративних спорів», визначено, що
усі спори між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, пов'язані зі
здійсненням ними корпоративних прав та
виконанням обов'язків учасника
господарського товариства, на підставі
п.4 ч.1 ст.12 ГПК підвідомчі (підсудні)
господарським судам незалежно від
суб'єктного складу учасників спору.

Законом не передбачено право
акціонера (учасника) господарського
товариства звертатися до суду за
захистом прав чи охоронюваних законом
інтересів товариства поза відносинами
представництва.

На цій підставі господарським
судам належить відмовляти акціонерам
(учасникам) господарського товариства
в задоволенні позову про укладення,
зміну, розірвання чи визнання
недійсними договорів та інших
правочинів, вчинених господарським
товариством.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.
Суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду у судах в порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, фактичні обставини
справи свідчать про те, що даний спір
виник з корпоративних відносин між
ОСОБА_1 як акціонером ТзДВ «Меблевий
комбінат «Стрий» та ТзДВ «Меблевий
комбінат «Стрий», який повинен
вирішуватись за правилами
господарського судочинства, а не в
порядку цивільного процесуального
законодавства, тому у відкритті
провадження у справі слід відмовити.

ОСОБА_1 при зверненні до суду
сплачено 6577,20 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України,
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.7 Закону
України «Про судовий збір», сплачена
сума судового збору повертається
ухвалою суду в разі відмови у відкритті
провадження у справі.

Оскільки, позивачу відмовлено у
відкритті провадження у справі, вважаю,
що сплачену суму судового збору йому
слід повернути.

Керуючись ст.79, п.1 ч.2, ч.7 ст.122, ст.293
ЦПК України, ст.7 Закону України «Про
судовий збір»

у х в а л и в :

відмовити у відкритті провадження у
справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з додатковою відповідальністю
«Меблевий комбінат «Стрий», Публічного
акціонерного товариства «Український
професійний банк» про визнання
недійсними додаткових договорів до
кредитного договору.

Копію ухвали про відмову у відкритті
провадження у справі надіслати
позивачу разом із заявою та всіма
доданими до неї документами.

Повернути ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 суму
сплаченого ним судового збору у
розмірі 6577 (шість тисяч п'ятсот
сімдесят сім) грн. 20 коп., що сплачена за
квитанцією № ПН3920 від 12.11.2014р. на
поточний рахунок № 0017 ГУ ДКСУ у
Львівській області, МФО 825014.

Виконання ухвали в частині повернення
судового збору покласти на Стрийське
управління Державної казначейської
служби України Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Львівської області
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії через Стрийський міськрайонний
суд.

Суддя О. В. Гулкевич