РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2130/14-ц

03 листопада 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Олійник П.В.

при секретарі - Гулов Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення з неї
аліментів в розмірі 850 грн. щомісячно
на утримання неповнолітньої дитини,
мотивуючи тим, що відповідач
добровільно не надає матеріальної
допомоги та ухиляється від утримання
сина.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги
підтримали повністю та по
аналогічних мотивах. Просять позов
задоволити.

Відповідач та її представник позов не
визнали та пояснили, що раніше
неповнолітній син проживав з
відповідачем. З вересня цього року він
став навчатися в технікумі і в зв'язку з
цим п'ять днів тижня живе з батьком, а на
вихідні їде в село до своєї бабусі.
Відповідач змушена їздити на заробітки
і кожного місяці передає сину 1000 грн. на
проживання. Крім того купляє для нього
все необхідне. Просять в задоволенні
позову відмовити.

Свідок ОСОБА_3, мати відповідача,
показала, що раніше неповнолітній син
сторін проживав з відповідачем. На
даний час відповідач перебуває на
заробітках за кордоном, звідки
постійно пересилає та передає кошти
для сина. З позивачем неповнолітній
став проживати з вересня 2014 року.

Неповнолітній свідок ОСОБА_4, на
утримання якого позивач просить
стягнути аліменти, показав, що п'ять
днів тижня проживає у позивача, а на
вихідні їде в село до бабусі.
Відповідач приймає участь в його
утриманні і кожного місяця передає для
нього 1000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з"ясувавши обставини та дослідивши
представлені по справі докази,
вважає, що позов не підлягає до
задоволення.

Як встановлено судом, сторони раніше
перебували в шлюбі, який було розірвано
в листопаді 2013 року. Від подружнього
життя мають спільну дитину - сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син сторін ОСОБА_4
зареєстрований в АДРЕСА_1, яка належить
позивачу, відповідачу та їх сину по 1/3
частині. На даний час в цій квартирі
проживає позивач з новою сім'єю і п'ять
днів на тиждень живе син сторін. Інші
два дні тижня неповнолітній живе в селі
у своєї бабусі.

З показів свідків встановлено, що
протягом 2014 року відповідач перебувала
на заробітках та надавала
безпосередньо неповнолітньому сину
кошти для проживання.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов"язані утримувати дитину до
повноліття. Статтею 181 СК України
передбачено, що способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину, той із них, з ким вона
проживає, вправі звернутися до суду з
відповідним позовом про стягнення
аліментів.

В судовому засіданні позивачем не
надано доказів того, що відповідач не
надає допомоги в утриманні дитини і
ухиляється від цього, як і від
домовленості про участь в утриманні
дитини.

Таким чином суд вважає, що позов не
доведений, а тому не підлягає до
задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Олійник П.В.