УХВАЛА

22 грудня 2014 року
м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Червинської
М.Є.,

суддів: Гримич М.К.,
Лесько А.О.,

Умнової О.В.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 листопада 2013
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ КБ «Надра») звернулось до
суду із указаним позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якому просило
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку заборгованість за кредитним
договором від 26 березня 2007 року.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 29 березня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 09 жовтня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованості за кредитним
договором від 23 березня 2012 року в сумі 9
164, 70 доларів США (еквівалент 73 050 грн 91
коп.), яка складається з: 6 896, 44 доларів
США основного боргу за кредитом, 2 068, 26
доларів США заборгованості по
відсоткам та 200 доларів США пені.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Надра» заборгованість за кредитним
договором від 23 березня 2012 року в сумі 9
164, 70 доларів США (еквівалент 73 050 грн 91
коп.), яка складається з: 6 896, 44 доларів
США основного боргу за кредитом, 2 968, 26
доларів США заборгованості по
відсоткам та 200 доларів США пені.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 листопада 2013
року відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 29
березня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Миколаївської області від 09
жовтня 2013 року у вказаній справі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних

кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ
від 11 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме:
положень ст. 259 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року
у справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши подані заявником матеріали,
колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. l ч.1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових

рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:

неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах: встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України», заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове
застосування одних і тих самих норм
матеріального права полягає, зокрема: у
різному тлумаченні судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; у різному застосуванні
правил конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням юридичної сили цих
правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за
змістом судових рішень означає, що суд
(суди) касаційної інстанції при
розгляді двох або більше справ за
подібних правовідносин при однаковому
їх матеріально-правовому регулюванні
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску вказаної цивільної справи до
провадження Верховного Суду України,
оскільки з наданої копії ухвали суду
касаційної інстанції від 11 листопада
2013 року, вбачається, що наведені
заявником підстави стосуються інших
фактичних обставин справи, а тому
підстави для допуску вказаної вище
справи до Верховного Суду України в
порядку, встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 354, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором до провадження
Верховного Суду України за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 листопада 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.Є. Червинська

Судді:
М.К. Гримич

А.О. Лесько

О.В. Умнова

В.А. Черненко