АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9303/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Демченко
Е.Л. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Демченко
Е.Л.

суддів - Волошина М.П.,
Куценко Т.Р.

при секретарі - Денисенко
А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 23
вересня 2014 року по справі за позовом
прокурора Дніпропетровського району
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагенства у Дніпропетровській
області до ОСОБА_2, Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Дніпропетровської районної державної
адміністрації, треті особи -
Реєстраційна служба
Дніпропетровського районного
управління юстиції, ОСОБА_3, про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в
и л а :

У липні 2014 року прокурор
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, діючи в
інтересах держави в особі Головного
управління Держземагенства у
Дніпропетровській області, звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2, Управління
Держземагенства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області,
Дніпропетровської районної державної
адміністрації про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, мотивуючи тим, що на
підставі розпоряджень голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації №1273/1-р від 05
червня 2007 року та №1781-р від 17 липня 2007
року у власність ОСОБА_2 була передана
земельна ділянка НОМЕР_1, загальною
площею 0,06 га, яка розташована в
садівничому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Зазначав, що на підставі вказаних
розпоряджень відповідачу ОСОБА_2 також
виданий державний акт на право
приватної власності на зазначену
земельну ділянку, серія ЯЕ №144942, в
садівничому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Посилаючись на те, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 03 червня 2014 року, яке
набрало чинності, розпорядження голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації №1273/1-р від 05
червня 2007 року та №1781-р від 17 липня 2007
року визнані недійсними, просить суд
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
виданий на ім'я ОСОБА_2 на земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 0,06 га,
розташовану в садівничому товаристві
«Авіатор» на території Ювілейної
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області та
припинити право власності ОСОБА_2 на
спірну земельну ділянку.

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2014 року позовні
вимоги прокурора Дніпропетровського
району Дніпропетровської області
задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
прокурора у повному обсязі, зазначаючи,
що рішення постановлене з порушенням
норм матеріального й процесуального
права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Згідно зі ст.14 Конституції України
право власності на землю гарантується.
Це право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Так, за правилами статей 4,5 ЗК України
завданням земельного законодавства,
яке включає в себе цей Кодекс та інші
нормативно-правові акту у галузі
земельних відносин, є регулювання
земельних відносин з метою
забезпечення права на землю громадян,
юридичних осіб, територіальних громад
та держави, раціонального використання
та охорони земель, а основними
принципами земельного законодавства є,
зокрема, поєднання особливостей
використання землі як територіального
базису, природного ресурсу та
основного засобу виробництва;
забезпечення рівності права на землю
громадян, юридичних осіб,
територіальних громад та держави;
невтручання держави в здійснення
громадянами, юридичними особами та
територіальними громадами своїх прав
щодо володіння, користування і
розпорядження землею, крім випадків,
передбачених законом.

Суб'єктами права державної власності
на землю виступають Верховна Рада
України на землі загальнодержавної
власності України; Верховна Рада
Республіки Крим на землі в межах
території республіки, за винятком
земель загальнодержавної власності;
обласні, районні, міські, селищні,
сільські Ради народних депутатів на
землі в межах їх територій, за винятком
земель, що перебувають в
загальнодержавній власності.

Конституційний принцип законності
набуття права власності на землю
знаходить своє вираження також у ст.78
ЗК України, якою передбачено, що право
власності на землю набувається та
реалізується на підставі Конституції,
цього Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що розпорядженням в.о.голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №1273/1-р від 05 червня 2007
року «Про надання дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо складання державного акту на
право власності на земельну ділянку
для ведення садівництва» ОСОБА_2 було
надано дозвіл на складання технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Розпорядженням голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації № 1781-р від 17 липня 2007
року «Про передачу земельної ділянки у
власність для ведення садівництва»
ОСОБА_2 передано у власність земельну
ділянку загальною площею 0,06 га для
ведення садівництва за межами
населеного пункту на території
Ювілейної селищної ради за рахунок
земель садівничого товариства
«Авіатор».

На підставі зазначених вище
розпоряджень ОСОБА_2 був виданий
державний акт на право власності на
земельну ділянку НОМЕР_1, серія ЯЕ №
144942, площею 0,06 га, розташовану в
садівничому товаристві «Авіатор» на
території Ювілейної селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

Даний державний акт зареєстрований у
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за №29.

Статтею 116 ЗК України визначено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

При цьому ст.118 ЗК України
безпосередньо визначає порядок
безоплатної приватизації земельних
ділянок громадянами, який включає в
себе подання заяви відповідному
компетентному органу, розгляд цим
органом заяви, вирішення питання
розроблення проекту землеустрою та/або
підготовки інших матеріалів, у
необхідних випадках також і проведення
експертизи землевпорядної
документації та прийняття
відповідного рішення компетентним
органом, а ст.122 ЗК України закріплює
повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
передавати відповідні земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у приватну власність
громадян.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Вибір місця розташування земельної
ділянки та надання дозволу і вимог на
розроблення проекту її відведення
здійснюється в порядку, встановленому
ст.151 ЗК України.

Проект відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсів, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування.

Безумовним обов'язком держави є
забезпечення гарантій захисту лише
законно набутого права приватної
власності на землю, тобто такого, яке
набуте внаслідок прийняття
компетентним органом законного
рішення, ухваленого в результаті
неухильного додержання порядку
передачі земельної ділянки у приватну
власність як самим суб'єктом, що набув
права власності, так і компетентним
органом, який передав земельну ділянку
суб'єкту в приватну власність.

Таким чином, реалізуючи визначені ст.122
ЗК України повноваження, орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в силу приписів ч.2 ст.19
Конституції України зобов'язаний діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
тому зобов'язаний виконувати
конституційний припис «право
власності на землю набувається і
реалізується виключено відповідно до
закону» і додержуватися порядку
передачі земельної ділянки у приватну
власність, визначеного ЗК України.

Основним конституційним принципом
набуття права власності на землю є
законність, адже земля - основне
національне багатство, перебуває під
особливою охороною держави, є об'єктом
права власності Українського народу, а
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування лише
здійснюють права власника від імені
Українського народу.

Згідно із ч.3 ст.152 ЗК України захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Судом першої інстанції також
встановлено, що рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 03
червня 2014 року, яке набрало чинності,
розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області №1273/1-р від 05 червня 2007 року та
№1781-р від 17 липня 2007 року, на підставі
яких ОСОБА_2 було видано державний акт
на спірну земельну ділянку, визнані
незаконними.

Статтею 378 ЦК України визначено, що
право особи на земельну ділянку може
бути припинено за рішенням суду у
випадках, встановлених законом.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що позов про скасування цього акту та
за участі цих самих сторін вже
розглядався не може бути прийнято до
уваги, оскільки це не відповідає
дійсності.

Не можуть також бути прийняті до
уваги доводи апеляційної скарги
стосовно того, що позови про скасування
розпоряджень голови районної
державної адміністрації повинні
розглядатися в порядку
адміністративного провадження,
оскільки в даному позові ставиться
питання про визнання недійсним тільки
державного акту на земельну ділянку.

Інші приведені в апеляційній
скарзі доводи апелянта є також хибними,
а тому колегією суддів не приймаються
до уваги, так як зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального
закону.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а
приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Рішення суду постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.