Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
обслуговуючого кооперативу
«Севастопольський» про усунення
перешкод у користуванні гаражним
боксом; за зустрічним позовом
обслуговуючого кооперативу
«Севастопольський» до ОСОБА_3,
Департаменту будівництва та житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації, третя особа -
реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на гаражний бокс

за касаційною скаргою обслуговуючого
кооперативу «Севастопольський» на
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 4 червня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом, у якому
просив усунути перешкоди у вільному
доступі та користуванні гаражним
боксом № НОМЕР_1 в обслуговуючому
кооперативі «Севастопольський» (далі -
ОК «Севастопольський»), зобов'язати
правління ОК
«Севастопольський» зняти навісний
замок з гаражного боксу, передати ключі
від вказаного гаражного боксу та
забезпечити безперешкодний доступ до
нього.

Позов обґрунтовував тим, що він є
членом ОК «Севастопольський» та на
підставі свідоцтва про право власності
від 10 березня 2010 року, виданого
Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської
державної адміністрації, йому належить
гаражний бокс № НОМЕР_1 в ОК
«Севастопольський», який знаходиться
за адресою: м. Київ, пр-т.
Червонозоряний, 8-Б. Вказував, що голова
правління кооперативу самовільно
навісив на його гаражний бокс № НОМЕР_1
замок та перешкоджає користуватись
ним.

У вересні 2013 року ОК
«Севастопольський» звернувся до суду
із зустрічним позовом до ОСОБА_3, у
якому просив визнати недійсною довідку
кооперативу від 9 грудня 2009 року, видану
ОСОБА_3, визнати недійсним свідоцтво
про право власності на гаражний бокс №
НОМЕР_1 та зобов'язати Головне
управління житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації скасувати наказ № 239-С/ГК
від 1 березня 2010 року у частині видачі
ОСОБА_3 свідоцтва про право власності
на гаражний бокс.

Позов мотивований тим, що згідно
положень статуту ОК
«Севастопольський» право на
приватизацію гаражних боксів, які
введені в експлуатацію та знаходяться
на території кооперативу, мають
виключно члени кооперативу. Для
оформлення права власності на гаражний
бокс ОСОБА_3 надав Головному
управлінню житлового забезпечення
довідку ОК «СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ» від 9
грудня 2009 року, підписану колишнім
головою правління. Відповідно до цієї
довідки ОСОБА_3 є членом кооперативу
відповідно до рішення загальних зборів
членів кооперативу від 6
березня 2008 року, сплатив пайовий внесок
за гаражний бокс № НОМЕР_1 у розмірі 8 150
грн 21 січня 2008 року, гаражний бокс №
НОМЕР_1 побудований господарчим
способом та введений в експлуатацію 20
травня 2000 року. ОСОБА_3 станом на дату
приватизації гаражного боксу не був
членом кооперативу, 6
березня 2008 року не приймався до членів
кооперативу, а тому не має права на
приватизацію гаражного боксу. 21 січня
2008 року кооператив не отримував
пайовий внесок від ОСОБА_3 за гаражний
бокс. Свідоцтво про право власності на
гаражний бокс № НОМЕР_1 від 10 березня 2010
року видане ОСОБА_3 на підставі довідки
ОК «Севастопольський» від 9 грудня 2009
року, яка містить сфальсифіковані дані.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
4 червня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Зобов'язано
ОК «Севастопольський» усунути
перешкоди у вільному доступі та
користуванні ОСОБА_3 гаражним боксом №
НОМЕР_1, який знаходиться за адресою:
м. Київ, пр-т. Червонозоряний, 8-Б,
шляхом передачі ключів від даного
гаражного боксу та забезпечення
безперешкодного доступу до гаражного
боксу.

У задоволенні зустрічного позову ОК
«Севастопольський» відмовлено.
Вирішено питання щодо судових витрат.

У касаційній скарзі ОК
«Севастопольський», посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення. Для встановлення у судовому
засіданні указаних фактів
досліджуються показання свідків,
письмові та речові докази, висновки
експертів (ст. 179 ЦПК України).

Виходячи з принципу процесуальної
рівності сторін та враховуючи
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається,
суд повинен всебічно і повно з'ясувати
усі обставини, що складають предмет
доказування, дослідити кожен доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК
України), окремо та всі докази у їх
сукупності у порядку, передбаченому ст.
ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, що
відображається у судовому рішенні.
Відхилення того чи іншого доказу,
перевагу одного доказу над іншим має
бути мотивованим.

За вимогами ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

У порушення наведених вимог
процесуального закону суди вирішили
справу із порушенням правил оцінки
доказів та вважали встановленими
обставини, які не доведені.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_3 та
відмовляючи у позові ОК
«Севастопольський», суд першої
інстанції, із висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що ОСОБА_3 отримав гаражний бокс №
НОМЕР_1 в ОК «Севастопольський», який
знаходиться за адресою: м. Київ,
пр-т. Червонозоряний, 8-Б, у власність
у встановленому законом порядку за
наказом Головного управління
житлового забезпечення № 239-С/ГК від
1 березня 2010 року, на підставі
якого отримав свідоцтво про право
власності від 10 березня 2010
року. Згідно довідки ОК
«Севастопольський» від 12 лютого
2010 року ОСОБА_3 є членом кооперативу з
1996 року, сума пайового внеску за гараж
внесена ним у розмірі 8 150 грн у грудні
1999 року, що ОК
«Севастопольський» не спростовано.

Із такими висновками погодитися не
можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про власність», член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані йому в користування, набуває
права власності на це майно.

Положенням про порядок оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна в м. Києві, затвердженим
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
№ 1227 від 27 жовтня 2009 року, (п. п. 7, 9.8)
станом на момент оформлення права
власності на гараж за ОСОБА_3 для
оформлення таких прав з видачею
свідоцтва про право власності
передбачалося надання таких
документів: заяви встановленого
зразка; документів, які підтверджують
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташований об'єкт; план-схеми
розташування гаражних боксів на
земельній ділянці кооперативу чи
товариства, погодженої в установленому
порядку; свідоцтва про державну
реєстрацію кооперативу чи товариства;
статуту кооперативу чи товариства (із
змінами та доповненнями); проектної
документації, погодженої та
затвердженої в установленому порядку;
довідки управління статистики про
включення кооперативу чи товариства до
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ); документів щодо прийняття
об'єкта в експлуатацію (свідоцтва про
відповідність збудованого об'єкта
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил та акта готовності об'єкта до
експлуатації (акта про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта)); списку членів кооперативу чи
товариства; довідки кооперативу або
товариства про членство в цьому
кооперативі чи товаристві, про повне
внесення пайового внеску членом
кооперативу або товариства (надається
членом кооперативу або товариства);
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку
(надається членом дачного, садового
товариства).

Згідно листа комунального
підприємства з експлуатації та ремонту
житлового фонду «Житло-Сервіс»,
свідоцтво про право власності на
гаражний бокс № НОМЕР_1 в ОК
«Севастопольський», який знаходиться
за адресою: м. Київ, пр-т.
Червонозоряний, 8-Б, видано на ім'я
ОСОБА_3 на підставі довідки ОК
«Севастопольський» від 12 лютого 2010
року (а. с. 60).

За змістом указаної довідки ОСОБА_3 є
членом ОК
«Севастопольський» згідно рішення
загальних зборів кооперативу з лютого
1996 року, членство перереєстровано
згідно протоколу № 4 від 6 березня
2008 року. Зазначено про те, ОСОБА_3
належить гаражний бокс № НОМЕР_1 площею
69, 8 кв. м по пр. Червонозоряний, 8-Б у
Солом'янському районі м.
Києва, пайовий внесок за який сплачено
у повному розмірі 8 150 грн у грудні 1999
року.

Дійшовши висновку про те, що указані
обставини не спростовані ОК
«Севастопольський», суд не звернув
уваги на те, що ст. 60 ЦПК України
покладає на ОСОБА_3 обов'язок збирати
докази та доводити обставини
заявленого ним позову незалежно від
змісту заперечень відповідача.

Разом з тим, затверджене загальними
зборами членів кооперативу рішення про
прийняття ОСОБА_3 в ОК
«Севастопольський» у 1996 році на
підтвердження вимог ОСОБА_3 не додано.
Таке рішення відсутнє й у доданих
матеріалах реєстраційної справи щодо
спірного гаража.

У зв'язку з цим судом необґрунтовано
відхилено надані
ОК «Севастопольський» протоколи
загальних зборів його членів як такі,
що не стосуються предмета доказування,
оскільки ними підтверджувалися списки
осіб, які є членами кооперативу (а. с.
40-45, 121-166). Зокрема, протокол № 4 від
6 березня 2008 року, на який у
довідці від 12 лютого 2010 року
здійснюється посилання як на підставу
перереєстрації членства ОСОБА_3 в
ОК «Севастопольський»,
інформацію про ОСОБА_3 як члена
кооперативу та власника гаражного
боксу не містить.

Крім того, судами не з'ясовано обставин
видачі ОСОБА_3 довідки про членство в
кооперативі від 9 грудня 2009 року (а. с. 8),
за змістом якої він є власником
гаражного боксу № НОМЕР_1 площею 75 кв. м
по пр. Червонозоряний,
8-Б у Солом'янському районі м. Києва,
пайовий внесок за який сплачено у
повному розмірі 8 150 грн 21 січня 2008 року.

Квитанція до прибуткового касового
ордеру № 58, на яку суд посилається
мотивуючи висновки про внесення ОСОБА_3
пайового внеску за гараж (а. с. 176),
вказує на те, що сума у розмірі 8 150 грн
внесена 13 грудня 2000 року.
Цільового призначення зазначеної суми
у квитанції не вказано.

Висновків щодо узгодження
суперечливості здобутих у процесі
розгляду справи доказів оскаржувані
судові рішення не містять.

Внаслідок допущених судами порушень
дійсні обставини справи щодо вступу
ОСОБА_3 до членів ОК «Севастопольський»
та дати внесення ним пайового внеску
за отриманий гараж не встановлені, а
обґрунтованість зустрічного позову
належним чином не перевірена.

Крім того, у порушення вимог ст. ст. 303,
315 ЦПК України в ухвалі апеляційного
суду відсутні висновки щодо доводів
апеляційної скарги про те, що гаражний
бокс № НОМЕР_1 не відображений у
план-схемі розташування гаражних
боксів на земельній ділянці ОК
«Севастопольський» та за своїм
функціональним призначенням є мийкою.

Враховуючи те, що згідно ст. 391 ЦК
України, на підставі якої суд
задовольнив негаторний позов ОСОБА_3,
підлягають захисту права власника
майна, а належність таких прав ОСОБА_3
не встановлено, оскаржувані судові
рішення підлягають скасуванню у
повному обсязі з підстав, передбачених
ст. 338 ЦПК України, із передачею справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу обслуговуючого
кооперативу «Севастопольський»
задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 14 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 4 червня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

В.О. Савченко