У Х В А Л А

22 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О., суддів:
Ізмайлової Т.І.,Кадєтової О.В.,
Наумчука М.І.,Олійник А.С.,розглянувши
заяву ОСОБА_6, яка діє в інтересах
ОСОБА_7, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_7 до приватної фірми
«Галицький двір» про сплату штрафу за
прострочення виконання зобов'язання до
виконання умов договору, стягнення
моральної шкоди, зустрічним позовом
приватної фірми «Галицький двір» до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за
договором на дольову участь у
будівництві,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2011 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що у січні 2006 року
він уклав з відповідачем договір про
дольову участь у будівництві 3-х
кімнатної квартири в
багатоповерховому будинку по АДРЕСА_1,
загальною площею 85,39 кв. м. Згідно умов
договору закінчення будівництва та
здача будинку в експлуатацію
передбачалась у 3-му кварталі 2008 року.
Позивач повністю виконав свої
зобов'язання по оплаті будівництва,
проте відповідач здав будинок в
експлуатацію лише 31 грудня 2010 року.
Квартиру по акту передачі в стані,
передбаченому договором, досі не
передано.

У зв'язку із викладеним та з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог ОСОБА_7 просив суд
стягнути з відповідача штраф у розмірі
500 грн за кожен місяць прострочення, а
саме з жовтня 2007 року по день подачі
заяви про збільшення позовних вимог,
тобто за 63 місяці (63*500=31500 грн);
зобов'язати ПФ «Галицький двір»
виконати умови договору на дольову
участь у будівництві від 10 січня 2006
року, а саме встановити вхідні
броньовані двері у квартиру, підвести
телефонний кабель до квартири та
встановити металопластикове вікно на
кухні квартири, а також стягнути з
відповідача 10 000 грн моральної шкоди.

В свою чергу у березні 2012 року, ПФ
«Галицький двір» звернувся до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за договором
на дольову участь у будівництві.

Позов мотивував тим, що згідно п. 2.3
договору остаточна ціна квартири
визначається після здачі будинку в
експлуатацію відповідно технічної
характеристики, виданої
Івано-Франківським БТІ. Згідно
технічного паспорта, виданого БТІ,
загальна площа квартири ОСОБА_7
становить 90,4 кв.м. Проте, останнім
оплачено лише за 85,39 кв.м. Різниця
складає 5,01 кв. м на суму 19 137,40 грн.

Крім того, ПФ «Галицький двір» в
квартирі виконало додаткові роботи на
суму 17 642,40 грн. З урахуванням пені,
інфляційних та 3 % річних загальна сума
заборгованості ОСОБА_7 перед
забудовником становить 40 600,21 грн, яку
фірма просила суд стягнути з
останнього.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 03 лютого 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_7 до ПФ «Галицький двір»
відмовлено.

Зустрічний позов ПФ «Галицький двір»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7
на користь ПФ «Галицький двір» 19 137,40
грн боргу за договором про дольову
участь у будівництві. В задоволенні
решти вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29
травня 2014 року рішення
Івано-Франківського міського суду від
03 лютого 2014 року в частині відмови в
задоволенні позову ОСОБА_7 про
стягнення штрафу за прострочення
виконання зобов'язання за договором
про дольову участь у будівництві
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення. Стягнуто з ПФ «Галицький
двір» на користь ОСОБА_7 штраф в сумі 1 500
грн за прострочення виконання
зобов'язання за договором про дольову
участь у будівництві. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. В решті
рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 червня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у зазначеній справі за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 29
травня 2014 року.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6, яка діє в
інтересах ОСОБА_7, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ст. 267 ЦК України,
що потягнуло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК
України заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах може бути
подана виключно з підстав:
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Із ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 червня 2014 року
яка переглядається, вбачається, що суд
погодився із висновками суду
апеляційної інстанції про можливість
застосування строків позовної
давності за заявою сторони, зробленою
після винесення рішення судом першої
інстанції.

Як вбачається з ухвал колегій суддів
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року, 02 липня 2014
року, 16 липня 2014 року на які посилається
заявник, як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права, суди вирішуючи
спори, виходили з того, що заява про
застосування позовної давності може
бути розглянута, якщо вона подана під
час розгляду справи в суді першої
інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме
застосування ч. 3 ст. 267 ЦК України, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що зазначена справа підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_7
до приватної фірми «Галицький двір»
про сплату штрафу за прострочення
виконання зобов'язання до виконання
умов договору, стягнення моральної
шкоди, зустрічним позовом приватної
фірми «Галицький двір» до ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості за договором
на дольову участь у будівництві.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копією заяви - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова М.І. Наумчук
А.С. Олійник