АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/396/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3113/14
Головуючий у 1-й інстанції Мурашко А. О.
Доповідач Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.,

суддів: Корнієнка В.І., Триголова В.М.

при секретарі Коваль А.А.

за участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 04 вересня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5
про зобов'язання на місці облаштування
вигрібної ями привести земельне
покриття в первісний стан, заборонити
споруджувати вигрібну яму з порушенням
діючих регламентуючих норм та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6
про зобов'язання демонтувати
самовільно збудовану вигрібну яму і
заборону зливу нечистот в
невстановлені місця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 та просила
зобов»язати останню на місці
облаштування вигрібної ями привести
земельне покриття в первісний стан,
заборонити споруджувати вигрібну яму
на відстані ближче ніж 20 м до
належного їй - позивачці колодязя та на
відстані ближче ніж 15 м до вікон
житлових приміщень, розташованих на
території належної їй садиби. При
цьому посилалася на не, що ОСОБА_5
споруджує на своїй земельній ділянці
вигрібну яму з порушенням діючих
будівельних і санітарних норм.

В свою чергу ОСОБА_5 у квітні 2014 року
звернулася в суд із зустрічною
позовною заявою до ОСОБА_6, в якій
просила зобов»язати ОСОБА_6 розібрати
та засипати вигрібну яму, яка
знаходиться на належній відповідачці
земельній ділянці на відстані
3 метрів від межі з її земельною
ділянкою та 8 метрів від житлового
будинку та не допускати зливу нечистот
на вулицю та під її ворота.

Зазначені вимоги мотивувала також
тим, що ОСОБА_6 спорудила вигрібну яму з
порушенням діючих будівельних і
санітарних норм.

Ухвалою Козельщинського районного
суду Полтавської області від 24 квітня
2014 року зустрічний позов
ОСОБА_5 об»єднано в одне провадження з
первісним позовом ОСОБА_6

Рішенням Козельщинського районного
суду Полтавської області від 04 вересня
2014 року позовні вимоги
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 - задоволено
частково.

Зобов»язано ОСОБА_5 ліквідувати, шляхом
засипання, самовільно збудовану яму
довжиною 1 950 мм, шириною 1 950 мм і
глибиною 1 500 мм, розташовану на
території будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1, Козельщинського району
Полтавської області.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7
сплачені судові витрати
в сумі 243 грн. 60 коп. У задоволенні
решти позовних вимог - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 -
задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 ліквідувати, шляхом
засипання, самовільно збудовану
вигрібну яму, розташовану на території
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2.

Вирішено питання про судові витрати. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

З рішенням суду частково не погодились
обидві сторони та подали на нього
апеляційні скарги, у яких посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просили рішення
місцевого суду скасувати та
постановити нове, яким повністю
задовольнити заявлені ними позовні
вимоги.

Зокрема ОСОБА_6 просила скасувати
рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 04 вересня
2014 року в частині часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_5 щодо
зобов»язання її / ОСОБА_6/ ліквідувати,
шляхом засипання, самовільно збудовану
вигрібну яму, розташовану на території
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2
та стягнення на користь ОСОБА_5 судових
витрат в сумі 243 грн. 60 коп. - та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_5 - відмовити за
необґрунтованістю та недоведеністю.

В свою чергу ОСОБА_5 просила скасувати
оскаржуване нею рішення місцевого суду
в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_6 та постановити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 - відмовити повністю. В іншій
частині рішення суду - залишити без
змін.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив з
положень ст. 24, 29 Закону України "Про
планування та забудову територій",
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, згідно яких замовник, що
має намір забудови належної йому на
праві власності або користуванні
земельної ділянки, або уповноважена
ним особа звертається до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування із заявою
(клопотанням) щодо намірів забудови
земельної ділянки, в якій зазначаються
призначення будівлі, споруди та
орієнтовні характеристики забудови. До
заяви (клопотання) можуть бути додані
передпроектні роботи.

Дозвіл на виконання будівельних робіт
надається інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
підприємства, установи, організації та
громадяни при розробленні і
використанні нових технологій,
проектуванні, розміщенні, будівництві,
реконструкції та технічному
переобладнанні підприємств,
виробничих об'єктів і споруд будь-якого
призначення, плануванні та забудові
населених пунктів, курортів,
проектуванні і будівництві
каналізаційних, очисних,
гідротехнічних споруд, інших об'єктів
зобов'язані дотримувати вимог
санітарного законодавства.

За нормами ст. 20 Закону України "Про
планування і забудову територій",
державні будівельні норми та інші
нормативно-правові акти з питань
планування і забудови територій (до
яких належать регіональні і місцеві
правила забудови) є обов'язковими для
суб'єктів містобудування.

Відповідно до п. 2.22 Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць,
затверджених Наказом Міністерства
охорони здоров'я України 17 березня 2011
року №145, - вигреби повинні бути
віддалені від меж земельних ділянок
навчальних та
лікувально-профілактичних закладів,
стін житлових та громадських
будівельаа і споруд, майданчиків для
ігор дітей та відпочинку населення на
відстань не менше 20 м.

Згідно пункту 3.26 ДБН 360-92**
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених Наказом
Держкоммістобудування від 17 квітня 1992
року №44, - майданчики для компосту,
дворові вбиральні та очисні споруди
каналізації повинні знаходитись у
глибині двору не ближче 15 м від вікон
житлових будинків, в тому числі і
сусідніх садиб, сараї для утримання
худоби і птиці - не ближче 12 м.

В той же час місцевим судом
встановлено, що в порушення норм
діючого законодавства, сторони дозволу
на побудову очисних споруд не
отримували та не надали суду доказів,
які б підтверджували факт законності
побудови цих очисних споруд
та введення їх в експлуатацію.

Зокрема судом встановлено,
підтверджується наявними у справі
доказами, що ОСОБА_5 самовільно
розпочала будівництво вигрібної ями
на території домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 з порушенням будівельних і
санітарних норм.

Так, відповідно до акту
санітарно-епідеміологічного
обстеження об"єкта від 02 грудня 2013 року,
складеного Комсомольським міським
управлінням ГУ Держсанепідслужби у
Полтавській області, підтверджений
факт будівництва вигрібної ями на
земельній ділянці ОСОБА_5, відстань від
вигрібної ями до житлового будинку
складає - 12 м, до індивідуального
колодязя - 14 м чим допущено порушення
вищезазначених санітарних і
будівельних норм /а.с.9/.

Факт порушення санітарних і
будівельних норм, а також самовільне
будівництво ями ОСОБА_8
підтверджується листом голови
Козельщинської районної державної
адміністрації /а.с.10/.

Посилання в суді апеляційної
інстанції представника ОСОБА_8 - ОСОБА_4
на наміри її довірителя щодо
спорудження не вигрібної ями, а септика
- не дає підстав для висновку про
дотримання останньою Державних
санітарних норм та правил …, оскільки
мінімальна допустима відстань від
септика до фундаментів будинків та
споруд - 5 метрів, від фільтруючого
колодязя до фундаментів будинків та
споруд - 8 метрів; мінімальна допустима
відстань від місцевих очисних споруд
до шахтного колодязя - 20 метрів (згідно
табл. 3.2а* п. 3.25а* до ДБН 360-92** та примітки
3 до табл. 3.2а* п. 3.25а* до ДБН 360-92**), що
вказує на неможливість влаштування
септику, фільтруючого колодязя,
місцевих очисних споруд на місці
котловану на території домоволодіння
по АДРЕСА_1 з причин не дотримання
даних відстаней /висновок
інженера-проектувальника ОСОБА_9, а.с.
138/.

Окрім того, судом встановлено, що
ОСОБА_6 також самовільно, з порушенням
будівельних і санітарних норм,
збудувала вигрібну яму, розташовану на
території її домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_2 Полтавської області .

Так, згідно акту перевірки дотримання
санітарного законодавства відстань
від вигрібної ями до будинку ОСОБА_5
складає 8,44 м /а.с. 44-45, 55/.

При цьому суд обґрунтовано не взяв до
уваги доводи ОСОБА_6 та її
представників про те, що наявна на її
території очисна споруда є септиком, а
не вигрібною ямою, а тому
санітарно-будівельні норми нею не
порушено.

Так, згідно пункту 1.1. Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць,
затверджених Наказом Міністерства
охорони здоров'я України 17 березня
2011 року за №145, - вигрібна яма (вигріб) -
це інженерна споруда у вигляді
поглиблення в землі, виконана з
водотривкого матеріалу, призначена для
збирання та зберігання рідких
відходів, наземна частина якої
обладнана щільно прилягаючою кришкою
та решіткою для відокремлення твердих
відходів.

Септик - герметична інженерна споруда,
виготовлена зі збірних залізобетонних
елементів, або монолітного бетону та
цегли, призначена для збирання та
механічної очистки стоків шляхом
відстоювання з анаеробним
зброджуванням осаду /згідно типового
проекту 902.-3-73.1.87/. У роботі септика
закладений принцип гравітаційного
відстоювання і біологічного
доочищення з використанням
біоферментних препаратів, а також
ґрунтових природних і примусових
методів доочистки.

Допитана в судовому засіданні суду
першої інстанції в якості свідка -
помічник лікаря-епідеміолога -
ОСОБА_10, яка проводила огляд вигрібної
ями, спорудженої на території
домоволодіння ОСОБА_6, зазначила, що
вигрібна яма побудована з порушенням
санітарних норм, має ознаки септика,
але не ідентична йому.

На підтвердження того, що у
господарстві ОСОБА_6 побудована та
експлуатується саме вигрібна яма, а не
септик, представником ОСОБА_5 -
адвокатом ОСОБА_2 до суду апеляційної
інстанції надано фотознімки, на яких
відображено факт застосування
каналізаційного вигребу
автомобілем-асенізатором.

За нормами ст. 391 ЦК України - власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Таким чином, встановивши, що ОСОБА_5
самочинно розпочала будівництво
вигрібної ями без дотримання діючих
будівельних та санітарних норм, а
ОСОБА_6, в свою чергу, без відповідного
дозволу, з порушенням будівельних та
санітарних норм, побудувала та
експлуатує вигрібну яму, місцевий суд,
з урахуванням вищенаведених норм
закону, дійшов правильного висновку
щодо наявності підстав для усунення
перешкод у здійсненні сторонами права
користуватися та розпоряджатися
майном (будинком) та захисту від
шкідливих наслідків для них та їх
майна, які можуть настати, внаслідок
експлуатації вигрібних ям,
обґрунтовано зобов'язавши їх
ліквідувати самочинно збудовані
вигрібні ями, шляхом засипання.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів.

В свою чергу, доводи апеляційних скарг
не спростовують правильності
висновків місцевого суду, на те
підтверджують належними доказами їх
неправомірність, оскільки судом
достовірно встановлено, що спірні
очисні споруди були побудовані з
порушенням будівельних, санітарних
норм.

За наведених обставин, рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, тому підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -
відхилити.

Рішення Козельщинського районного
суду Полтавської області від 04 вересня
2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: