Справа № 152/2170/14-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

05 грудня 2014 року

м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,

у с т а н о в и в:

у грудні 2014 року позивач звернувся до
Шаргородського районного суду
Вінницької області з указаним позовом,
у якому просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ VIS0GА00001406 від 04.06.2007 року, у розмірі 80
259,49 грн: 1) звернути стягнення на
будинок загальною площею 81,60 м кв.,
житловою площею 57,50 м кв., який
розташований за адресою: Вінницька
область, Шаргородський р-н, с. Покутино,
вул. Шкільна, 39, шляхом продажу
указаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки №VIS0GА00001406
від 04.06.2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладенням від свого імені договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«Приватбанк» усіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки. 2. Виселити відповідача та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки), розташованому за
адресою: Вінницька область,
Шаргородський р-н, с. Покутино, вул.
Шкільна, 39. 3. Стягнути з відповідача
судові витрати.

Перевіривши відповідність позовної
заяви вимогам, викладеним в статтях 119 і
120 Цивільного процесуального кодексу
України, вважаю, що позовну заяву слід
залишити без руху, оскільки вона не
відповідає частинам 4 та 5 статті 119 ЦПК
України.

Згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна відповідати вимогам,
встановленим законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» №5 від 30.03.2012 року
передбачено, що позовна заява про
вирішення спору, що виникає з кредитних
правовідносин, за формою і змістом
повинна відповідати загальним
правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а
залежно від предмета та підстави
позову – і вимогам, які містяться у
спеціальному законодавстві. Зокрема, у
разі пред’явлення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у заяві має бути викладено обставини,
необхідні для ухвалення рішення,
зокрема, відповідно до статті 39 Закону
України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Між тим, у прохальній частині позовної
заяви не викладено обставин,
необхідних для ухвалення рішення,
передбачених статтею 39 Закону України
«Про іпотеку», зокрема, не зазначено:

- усіх складових, з яких складається
загальний розмір вимог, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

- початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Відтак, позовна заява не відповідає ч. 4
ст. 119 ЦПК України.

Слід також зазначити, що у прохальній
частині позовної заяви не зазначено у
рахунок погашення чиєї заборгованості
позивач просить звернути стягнення на
предмет іпотеки, що суперечить п. 3 ч. 2
ст. 119 ЦПК України щодо змісту позовних
вимог.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК
України до позовної заяви додається
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

Пунктом 26 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»
передбачено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, за яку
саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію)
сплачується судовий збір. При цьому,
наприклад, платіжне доручення повинно
бути підписано уповноваженою
посадовою особою банку і скріплено
печаткою установи банку з відміткою
про дату виконання платіжного
доручення та відміткою про зарахування
суми судового збору до спеціального
фонду Державного бюджету України.
Відповідні документи подаються до суду
тільки в оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо) цих
документів, а також платіжне доручення,
яке за формою не відповідає наведеним
вимогам, не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Водночас, до позовної заяви ПАТ КБ
«Приватбанк» додано платіжні
доручення № ВОJ66B0LB8, № ВОJ66B0LB9 та №
ВОJ66B0LBА від 26.11.2014 року, які підписано
особою, прізвище, ім’я та по батькові, а
також посадове становище якої не
зазначено.

Окрім того, у платіжних дорученнях
відсутня відмітка про зарахування суми
судового збору до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Отже, платіжні доручення, додані до
позовної заяви, не можуть вважатись
належними доказами сплати позивачем
судового збору, що свідчить про
невиконання позивачем вимог ч. 5 ст. 119
ЦПК України.

Також слід зазначити, що копії деяких
документів, доданих до позовної заяви,
зокрема кредитний договір та договір
іпотеки такої якості, що не дозволяють
з’ясувати їх зміст.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна
заява, подана без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху.

Тому, керуючись, ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправлення недоліків позовної заяви
протягом трьох днів з дня отримання ним
ухвали, шляхом подання позовної заяви,
що відповідатиме ст. 119 ЦПК України, і
роз’яснити, що в разі невиконання
вимог цієї ухвали позовна заява буде
вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

І.Л.Строгий