І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2014 року
Решетилівський районний суд
Полтавської області в складі:
ючого - судді           Горулька О.М.
секретарі - Гудзенко С.В.,
-                              ОСОБА_
авника позивачки -           ОСОБА_2,
ідачки -                    ОСОБА_3,
авника відповідачки – ОСОБА_4,
представника третьої особи – органу
опіки та піклування Решетилівської РДА
Полтавської області – ОСОБА_5,
а С.Г., Зачепи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Решетилівка справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи –
Решетилівський районний сектор УДМС в
Полтавській області, орган опіки та
піклування Решетилівської РДА
Полтавської області, про усунення
перешкод в користуванні житловим
будинком шляхом витребування майна із
чужого незаконного володіння та
передачі його власнику з одночасним
виселенням відповідачів без надання
іншого житлового приміщення, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом, в якому просила
розірвати договір реєстрації в
житловому № 63, розташованому по вул.
Жовтнева в с. Демидівка
Решетилівського району Полтавської
області, укладений 09.10.2009 року між нею
та відповідачкою ОСОБА_3, виселити
відповідачів з цього будинку без
надання іншої житлової площі та стягти
з відповідачки ОСОБА_3 на її користь
понесені нею судові витрати,
обгрунтовуючи ці вимоги тим, що вона є
власником зазначеного житлового
будинку. 29 вересня 2009 року між нею та
відповідачкою ОСОБА_3 було укладено
договір найму житлового приміщення в
належному їй будинку строком на один
рік, відповідно до якого відповідачам
було надано можливість зареєструвати
своє місце проживання за цією адресою.
У неї виникла необхідність в
користуванні будинком, а тому вона
поставили перед відповідачкою ОСОБА_3
вимогу про розірвання зазначеного вище
договору найму житлового приміщення.
Посилаючись на закінчення строку
договору найму житлового приміщення,
вважала свої вимоги обгрунтованими.
До початку розгляду справи
по суті позивачка подала до суду заяву
про уточнення позовних вимог, в якій
просить усунути перешкоди в
користуванні належним їй житловим
будинком № 63, розташованим по вул.
Жовтнева в с. Демидівка
Решетилівського району Полтавської
області, які чинять їй відповідачі,
шляхом витребування майна із чужого
незаконного володіння та передачі його
їй, як власнику, з одночасним
виселенням відповідачів з даного
будинку без надання іншої житлової
площі. В обгунтування своїх уточнених
позовних вимог позивачка з посиланням
на положення статей 388, 397-400,759 ЦК
України та ст. 158 ЖК України заявляє про
нікчемність договору найму житла від 29
вересня 2009 року та безпідставність
користування відповідачами належним
Справа розглядається в
межах уточнених позовних вимог щодо
предмета та підстав позову.
В судовому засіданні
позивачка свій позов підтримала,
просила його задовольнити і суду
пояснила, що у 2009 році до неї звернулася
ОСОБА_3 з питання реєстрації місця
проживання в належному їй будинку в с.
Демидівка Решетилівського району,
оскільки відповідачка мала
народжувати другу дитину і їй потрібно
було отримувати державну допомогу. На
той час в її будинку проживав ОСОБА_9,
який згодом був виселений з будинку за
рішенням суду. За її згодою місце
проживання відповідачки було
зареєстроване в її будинку. Приблизно
через півтора року після цього з її
згоди відповідачі вселилися в належний
їй житловий будинок та стали проживати
в ньому. Через захворювання її батька і
виникнення у зв’язку з цим у неї тяжких
матеріальних обставин вона вирішила
продати зазначений вище будинок. Між
нею та відповідачкою ОСОБА_3 була
досягнута усна домовленість про
купівлю останньою в неї будинку. За її
пропозицією між нею та відповідачкою
ОСОБА_3 було укладено попередній
договір, при цьому в ньому нею було
помилково зазначено дату укладення
договору купівлі-продажу у 2015 році
замість 2014 року. Відповідачка сплатила
їй завдаток за будинок в сумі,
еквівалентній 100 доларів США. Після
цього вона поставила перед
відповідачкою ОСОБА_3 вимогу, щоб та
виписалася з будинку, оскільки мала
намір передати його в заставу,
пропонувала, щоб відповідачка оформила
кредит та сплатила їй вартість
будинку. Відповідачка не погоджувалася
на це, уникала спілкування з нею. За час
проживання в належному їй будинку
відповідачка встановила новий паркан,
замінила котел опалювання та
дерев’яні вікна на металопластикові.
Дозволу на ці поліпшення вона
відповідачці не давала, але і не
забороняла їй це робити. Відповідачка
ОСОБА_3 припинила їй доступ до свого
будинку. 17 серпня 2014 року їй стало
відомо, що в належному їй будинку
відсутні вікна. В її будинку ніхто не
проживав. Відповідачка забрала з
будинку всі свої речі та речі своїх
дітей, демонтувала та забрала всі
вікна, котел опалювання. В будинку
залишилися лише дві одиниці меблів та
якісь розкидані по підлозі речі. 10
жовтня 2014 року нею було замінено замок
в дверях будинку та вставлені нові
вікна. Вона має повний доступ до свого
будинку. Відповідачка з приводу
отримання своїх речей до неї не
зверталася.

Представник позивачки
ОСОБА_2 позов підтримала і суду
пояснила, що у серпні 2014 року вона разом
з позивачкою приїхала в с. Демидівку
Решетилівського району щоб
поспілкуватися з відповідачкою, але їх
у двір не пустили, хоча з двору було
чутно музику. Позивачка дійсно
зверталася із заявами про припинення
газопостачання. В інтересах позивачки
вона спілкується з банківськими
установами з приводу укладення
іпотечного договору та передачі
спірного будинку в іпотеку.

Відповідачка ОСОБА_3 яка діє
в своїх інтересах та в інтересах своїх
неповнолітніх дітей ОСОБА_6Г.О. та
ОСОБА_7, позов не визнала і суду
пояснила, що вона проживає разом зі
своїми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 Позивачка ОСОБА_1 доводиться їй
кумою За згодою позивачки вона
зареєструвалася зі своїми дітьми в
належному позивачці житловому будинку
в с. Демидівка Решетилівського району
Полтавської області. У 2011 році вони
шукали собі житло і позивачка сама
запропонувала їм поселитися в цьому
будинку з подальшим його викупом. До
березня 2012 року вони за згодою
позивачки зробили ремонт в будинку –
поміняли вікна, поштукатурили його,
залили підлогу і 01 березня 2012 року
вселилися в будинок. Між нею та
позивачкою було укладено попередній
договір про здійснення купівлі-продажу
будинку у листопаді 2015 року, і вона до
цього часу має намір укласти з
позивачкою договір купівлі-продажу
будинку та сплатити позивачці до 01
листопада 2015 року обумовлену
попереднім договором суму. З листопада
2013 року позивачка почала вимагати від
неї сплати вартості будинку або
виселення з будинку щоб передати
будинок в заставу, пропонувала їй
укласти кредитний договір, а згодом за
заявою позивачки будинок відключили
від газо – і електропостачання. Тому
наприкінці літа 2014 року вона була
змушена з дітьми перейти проживати до
іншого будинку та забрати з будинку
позивачки встановлені нею вікна, двері,
огорожу, котел опалювання. В даний час
вона за усною згодою власника без
належного оформлення проживає в цьому
ж селі в будинку № 4 по вул. Набережна. В
будинку позивачки залишилися належні
їй шафа та сервант, а також деякі дитячі
речі. Ці речі їй забрати нікуди, а тому
вона і не намагалася цього зробити.
Позивачка замінила замок на вхідних
дверях свого будинку і тому в неї
доступу до цього будинку немає. Вона
ніколи не перешкоджала і не
перешкоджає позивачці в користуванні
будинком, ще раніше пропонувала тій
вселятися до свого будинку. Свого житла
ні вона ні члени її сім’ї не мають.

Представник відповідачки
ОСОБА_4 проти задоволення позову
заперечує, посилаючись на те, що на
момент розгляду справи в суді перестав
існувати предмет спору, та пояснив, що
він особисто не був присутнім при
виникненні спірних правовідносин і про
всі обставини справи йому відомо лише
зі слів відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_8 в
судове засідання не з’явилася,
звернулася до суду з письмовою заявою
про розгляд справи за її
відсутності.

Представник третьої особи –
Решетилівського районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області в
судове засідання не з’явився,
звернувся до суду із заявою про розгляд
справи за його відсутності.

Представник третьої особи – органу
опіки та піклування Решетилівської РДА
ОСОБА_5 у вирішенні питання про
задоволення позову покладається на
розсуд суду і суду пояснила, що про
обставини справи їй нічого не відомо.

Прокурор Зачепа І.В. проти задоволення
позову заперечує.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є
матір’ю позивачки ОСОБА_1 У 2009 році її
дочка хворіла і відповідачка ОСОБА_3 її
відвідувала. ОСОБА_3 мала народжувати
дитину і для одержання державної
допомоги їй потрібна була реєстрація
місця проживання. Позивачка ОСОБА_1
запропонувала відповідачці
зареєструватися в її будинку в с.
Демидівка, а у 2012 році відповідачка з
дітьми вселилася до цього будинку. Вона
сама запропонувала своїй дочці укласти
з відповідачкою ОСОБА_3 нотаріально
посвідчений договір про наміри
здійснити купівлю-продаж будинку, і
такий договір було укладено У 2013 році
помер її чоловік, і вона, як мати
позивачки, вимагала від відповідачки
та її співмешканця сплатити гроші за
будинок, але відповідачка ОСОБА_3 проти
цього заперечувала. Відповідачка
ОСОБА_3 ще на початку 2000-х років
проживала в цьому ж будинку і мала
намір його купити, сплатила попередній
власниці будинку частину його
вартості.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що про
обставини вселення відповідачів до
будинку позивачки їй нічого не відомо.
Позивачка повідомляла їй, що має намір
зареєструвати проживання відповідачки
в її будинку. Вона намагалася
відговорити позивачку від цього, але та
наполягла на своєму. Всередині жовтня
2013 року позивачка звернулася до неї за
позикою, так як хворів її батько,
сказала, що поверне позичені кошти
після того, як продасть свій будинок. В
її присутності позивачка відповідачці
ОСОБА_3 та її співмешканцю на ім’я
ОСОБА_11 поставила вимогу про сплату
всієї вартості будинку або зняття з
реєстрації, але відповідачка не
погодилася.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що
позивачка ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою
його батька. 17 липня 2014 року він разом з
позивачкою та її представником ОСОБА_2
приїхав до будинку позивачки в с.
Демидівка Решетилівського району, але
замок у воротах був замкнений, і вони не
змогли потрапити на подвір’я. З двору
було чутно неголосну музику, він стукав
у ворота, але ніхто не відкрив.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він
працює сільським головою Демидівської
сільської ради Решетилівського району
з листопада 2010 року. З якого часу
відповідачка ОСОБА_3 з дітьми проживала
в будинку позивачки, йому точно не
відомо. Він бачив, що за час проживання
відповідачки в цьому будинку було
зроблено ремонт – проведено заміну
вікон, відремонтовано північну стіну
будинку. Зі слів відповідачки цей
ремонт вона робила за власні кошти.
Приблизно в червні 2014 року ОСОБА_3
зверталася до нього з того питання, що
будинок, в якому вона проживала було
відключено від електро- і
газопостачання. Наприкінці літа 2014
року ОСОБА_3 з усної згоди власниці
будинку та без оформлення договору
найму чи оренди разом з дітьми перейшла
проживати до будинку № 4 в с. Демидівка
Решетилівського району і проживає там
до цього часу. Виїжджаючи з будинку
позивачки, відповідачка ОСОБА_3 з її
слів забрала все своє майно. У жовтні 2014
року було проведено обстеження
належного позивачці будинку і
виявлено, що в ньому відсутні вікна та
котел опалювання. На момент огляду в
цьому будинку ніхто не проживав.
‘          Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно частин 1,2 статті 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування чи
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Із матеріалів справи вбачається
наступне:

згідно ОСОБА_13 з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та
Інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
позивачка ОСОБА_1 з 23 вересня 2009 року є
власником житлового будинку № 63,
розташованого по вул. Жовтнева в с.
Демидівка Решетилівського району
Полтавської області (а.с. 65-66).

Згідно копії Державного акту на право
власності на земельну ділянку (а.с. 7)
позивачка ОСОБА_1 є також власником
земельної ділянки площею 0,13 га,
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд і
розташованої за адресою: вул. Жовтнева,
63 в с. Демидівка Решетилівського
району.

Із адресної довідки (а.с. 19), довідки № 516
від 16.09.2014 року (а.с. 202) та акту
обстеження умов проживання
відповідачів (а.с. 221) вбачається, що
місце проживання відповідачів
зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,
а фактично відповідачі проживають за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно копій свідоцтв про народження
відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
народилися відповідно 24 червня 1998 року
і 01 січня 2010 року, є неповнолітніми, і
їхньою матір’ю є відповідачка ОСОБА_3
(а.с. 200-201).

Судом також встановлено, і ці обставини
визнані обома сторонами, що у 2009 році за
згодою позивачки було зареєстровано
місце проживання відповідачів в
належному позивачці будинку № 63 по
вул. Жовтнева, в с. Демидівка
Решетилівського району Полтавської
області, а з весни 2012 року відповідачі
за згодою з позивачкою почали
проживати в цьому будинку.

Посилання позивачки в заяві про
уточнення позовних вимог на те, що
відповідачі безпідставно
зареєстровані в її будинку та
безпідставно заволоділи належним їй
житловим будинком спростовуються
показаннями самої ж позивачки, даними
нею в судовому засіданні, показаннями
відповідачки ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_10
і ОСОБА_11

Крім того, судом встановлено, що
наприкінці літа 2014 року відповідачі
припинили володіти та користуватися
належним відповідачці житловим
будинком, остаточно виселилися з нього
та перейшли на проживання за іншою
адресою, і це підтверджується як
показаннями сторін, так і показаннями
свідка ОСОБА_13 У свою чергу в жовтні 2014
року позивачка замінила замок на
вхідних дверях будинку, чим
унеможливила доступ до нього
відповідачів, та встановила свої вікна.
Таким чином будинок повністю перейшов
у володіння та користування позивачки.

На користь остаточного звільнення
відповідачами належного позивачці
будинку та відсутність у відповідачів
наміру повернутися проживати до цього
будинку свідчить і те, що при його
звільненні відповідачами були забрані
звідти всі свої речі, в тому числі – і
поліпшення, здійснені ними, а саме: всі
вікна, опалювальний котел, що зробило
будинок непридатним для проживання без
проведення відповідного ремонту.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що на момент розгляду справи
в суді перестав існувати предмет спору
та відсутні підстави позову, зазначені
позивачкою, а тому позов задоволенню не
підлягає.

Підстави для виселення відповідачів
без надання іншого жилого приміщення,
передбачені ст. 116 ЖК України,
позивачкою не зазначені і на ці
підстави вона не посилається.

Суд відкидає як доказ безпідставності
користування відповідачами спірним
будинком копію договору № 5 від 29.09.2009
року (а.с. 62), оскільки, як зазначено
вище, вселення відповідачів до
спірного будинку відбулося за згодою
позивачки і не у 2009 році, а у 2012 році.

Суд також відкидає як докази надані
позивачкою копії рахунків-фактур,
квитанцій та заяви на переказ готівки
на ім’я ОСОБА_14 (а.с. 93-107), копії
кредитних договорів позивачки з
додатками до них (а.с. 114-142), копію
попереднього договору від 14.11.2014 року
про наміри сторін укласти договір
купівлі-продажу будинку (а.с. 154),
фотографії паркану та зовнішнього
вигляду і внутрішніх приміщень
будинку, оскільки вони не мають
відношення до предмета даного спору.

Вирішуючи питання щодо вимог про
стягнення з відповідачки ОСОБА_3 на
користь позивачки судових витрат, суд
виходить з наступного:

згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Оскільки суд дійшов
висновку про залишення позову без
задоволення, то і відсутні правові
підстави для присудження з
відповідачки ОСОБА_3 на користь
позивачки понесених позивачкою
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214
ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 387, 391 ЦК
України, суд ,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
усунення перешкод в користуванні
житловим будинком шляхом витребування
майна із чужого незаконного володіння
та передачі його власнику з одночасним
виселенням відповідачів без надання
іншого житлового приміщення -
відмовити.

Апеляційна скарга на
рішення може бути подана протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення до Апеляційного суду
Полтавської області через
Решетилівський районний суд.

Головуючий :