У х в а л а

іменем україни

05 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Хмельницької області від 30 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з указаним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень, просила стягнути
з ОСОБА_3 на її користь 136 389 грн 30 коп. за
договором позики та витрати по оплаті
судового збору.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 18 липня 2006 року між
ним та відповідачем укладено договір
позики, відповідно до умов якого
позивач позичив відповідачу 27 270
доларів США, які той зобов'язався
повернути до 01 березня 2007 року, однак
свого зобов'язання не виконав і лише 12
січня 2012 року повернув 10 000 доларів США.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 28 листопада 2013
року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 136
389 грн 30 коп. та витрати по оплаті
судового збору в сумі 1594 грн 40 коп.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 30 січня 2014
року рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 28 листопада 2013
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_4 порушує питання про скасування
рішення суду апеляційної інстанції із
залишенням у силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 18 липня 2996 року
між сторонами укладено договір позики
(, відповідно до якого ОСОБА_2 передала у
борг ОСОБА_3 27 270 доларів США для
розвитку бізнесу. Відповідач
зобов'язався повернути борг до 01
березня 2007 року.

Згідно з ксерокопій розписок,
відповідач повернув позивачу 19 лютого
2007 року боргу в сумі 50 доларів США, 16
вересня 2009 року - 100 доларів США, 06 січня
2011 року - 50 доларів США, 12 січня 2012 року -
10 000 доларів США.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції відповідачем заявлено
клопотання про застосування позовної
давності.

Доводи касаційної скарги на увагу не
заслуговують, оскільки підтвердженням
виконання грошового зобов'язання
боржником може бути вчинення дій самим
боржником, які б свідчили про реальне
виконання зобов'язання та, які повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування.

З урахуванням того, що боржник
заперечує факт часткового виконання
ним грошового зобов'язання за
договором позики від 18 липня 2006 року, а
доказів, які б свідчили про реальне
виконання ним частини грошових
зобов'язань матеріали справи не
містять, суд апеляційної інстанції
дійшов правильних висновків про те, що
перебіг позовної давності не
перервався, оскільки відсутні докази
вчинення боржником дій, які б свідчили
про визнання ним свого боргу.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його зміни або скасування
не встановлено.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки
суд касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 30 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Г.І. Мостова

Судді:
В.О.
Кузнєцов

М.І. Наумчук