Справа №266/771/14-ц
Провадження№ 2/266/444/14
УХВАЛА

про відмову у визнанні мирової угоди

18 листопада 2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області

у складі головуючого - судді
Митрофанової Є.Г.,

при секретарі - Давлетбаєвій О.Є.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
спільної часткової власності на частку
домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про виділ частки в натурі зі
спільного сумісного майна та визнання
права власності на частку
домоволодіння АДРЕСА_1. У подальшому
позовні вимоги уточнила заявою про
встановлення частки домоволодіння та
визнавання права власності, якою
просила визнати за нею право спільної
часткової власності на 24/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1, зазначеного під
літ. А-1, що складається з коридору 1-1,
площею 2,88 кв.м, комори 1-2, площею 2,88 кв.м,
кухні 1-3, площею 8,17 кв.м, жилої кімнати
1-4, площею 11,75 кв.м, загальна площа якої
складає 25,70 кв.м, житлова площа - 11,80 кв.м.

15.07.2014 року сторонами до суду подана
мирова угода та заява про її
затвердження на наступних умовах:

- відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнають
позовні вимоги позивачки - ОСОБА_2 про
встановлення частки домоволодіння та
визнання права власності на частку, та
визнають за ОСОБА_2 право спільної
часткової власності на 24/100 частки
домоволодіння АДРЕСА_1, зазначеного під
літ. А-1, що складається з коридору 1-1,
площею 2,88 кв.м, комори 1-2, площею 2,88 кв.м,
кухні 1-3, площею 8,17 кв.м, жилої кімнати
1-4, площею 11,75 кв.м, загальна площа якої
складає 25,70 кв.м, житлова площа - 11,80 кв.м;

- сторони дійшли до згоди, що у праві
спільної часткової власності частка
кожного співвласника складає: 25/100
частки домоволодіння АДРЕСА_1,
зазначеного під літ. А-1, що складається
з коридору 1, площею 11,2 кв.м, кухні 2,
площею 9,9 кв.м, жилої кімнати 3, площею 13,9
кв.м, жилої кімнати 4, площею 11,7 кв.м,
ванної 5, площею 1,6 кв.м, вбиральні 6,
площею 1,6 кв.м, загальна площа якої
складає 51,8 кв.м, житлова площа - 25,6 кв.м;
що належить ОСОБА_4 на підставі
договору дарування від 03.02.1992 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої маріупольської державної
нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за №1-193;

- сторони дійшли до згоди, що у праві
спільної часткової власності частка
кожного співвласника складає: 51/100
частки домоволодіння АДРЕСА_1,
зазначеного під літ. А-1, що складається
з коридору 1, площею 2,83 кв.м, комори 2,
площею 2,89 кв.м, кухні 3, площею 8,12 кв.м,
жилої кімнати 4, площею 11,74 кв.м, жилої
кімнати 5, площею 11,74 кв.м, I - сіней
площею 9,2 кв.м., коридору 1, площею 2,86
кв.м., комор 2 площею 2,98 кв.м, житлової
кімнати 3, площею 8,15 кв.м., сіней ІІ,
площею 9,2 кв.м., загальна площа якої
складає 69,7 кв.м, житлова площа - 31,6 кв.м,
що належить на праві власності ОСОБА_3
на підставі договору дарування від
12.08.2011 року, посвідченого державним
нотаріусом Другої маріупольської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за №2-1081;

- сторони дійшли до згоди, що у праві
спільної часткової власності частка
кожного співвласника складає: 24/100
частки домоволодіння АДРЕСА_1,
зазначеного під літ. А-1, що складається
з коридору 1-1, площею 2,88 кв.м, комори 1-2,
площею 2,88 кв.м, кухні 1-3, площею 8,17 кв.м,
жилої кімнати 1-4, площею 11,75 кв.м,
загальна площа якої складає 25,70 кв.м,
житлова площа - 11,80 кв.м, що належить на
праві власності ОСОБА_2.

За змістом заяви наслідки затвердження
судом мирової угоди сторонам
роз'яснені та зрозумілі, просили суд
провадження у справі закрити в зв'язку
з укладенням мирової угоди.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 просив затвердити
мирову угоду на досягнутих сторонами
умовах та провадження у справі закрити,
оскільки викладені погодження
вирішенні за взаємною згодою всіх
співвласників, за своїм змістом
відповідають вимогам закону та не
порушують інтересів сторін та інших
осіб.

Відповідачка ОСОБА_4 підтримала заяву
про затвердження мирової угоди.

Відповідач ОСОБА_3, надавши заяву про
затвердження мирової угоди за його
відсутності, в судове засідання на
виклик суду для надання особистих
пояснень щодо розуміння змісту її умов
та правових наслідків не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, ознайомившись зі змістом
мирової угоди, вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку про
необхідність відмовити у визнанні
мирової угоди та продовжити судовий
розгляд справи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.175 ЦПК України, мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

Частинами 4 та 5 статті 175 ЦПК України
передбачено, що у разі укладення
сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачці ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу від 13.07.2011 року на праві
приватної власності належить
однокімнатна квартира 1, загальною
площею 25,68 кв.м, жилою площею 11,75 кв.м., у
будинку АДРЕСА_1, про що 18.07.2011 року до
Реєстру прав власності на нерухоме
майно внесено відповідний запис.

Згідно з відомостями, наданими з
Реєстру прав власності, про об'єкт
нерухомого майна станом на 03.04.2014 року,
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 108,1 кв.м, житловою площею 69,0 кв.м,
розташований на земельній ділянці,
площею 1525 кв.м

За відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано
право приватної власності на 51/100
частку житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 12.08.2011
року, про що 29.08.2011 року внесено
відповідний запис до Державного
реєстру прав власності на нерухоме
майно.

Відповідачка ОСОБА_4 є власником 25/100
частки житлового будинку АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 03.02.1992
року, зареєстрованого в
Маріупольському бюро технічної
інвентаризації 02.09.1992 року за №36680.

Аналізуючи наведені вимоги закону,
встановлені обставини, зміст заявлених
в позові вимог та поданої сторонами
мирової угоди, суд приходить до
висновку, що угода, укладена на
визначених сторонами умовах, по суті є
заявою про повне визнання позову, прямо
вказує на відсутність спору, повторює
зміст вимог ОСОБА_2 в прохальній
частині та фактично відображає текст
резолютивної частини судового рішення,
у разі їх задоволення. При цьому,
жодних взаємних поступок, що стали
основою укладення мирової угоди, заява
та зміст мирової угоди не містять.
Більше того, за умовами угоди сторони
за взаємною згодою встановлюють розмір
часток у праві спільної часткової
власності кожного з співвласників
домоволодіння, що не стосується
предмету позову та виходить за межі
вимог, якими позивачкою заявлено про
визначення розміру належної їй частки
у спільному майні та визнання за нею
права спільної часткової власності на
визначену частку в домоволодінні.

Перевіряючи зміст мирової угоди з
огляду відповідності її умов вимогам
закону, суд бере до уваги, що позивачкою
до позовної заяви додано копію
технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1 станом на 26.04.2010 року,
який містить лише план квартири літ. А-1,
та експлікацію приміщень до плану від
30.04.2010 року, що за часом складені раніше,
ніж позивачка набула права власності
на це нерухоме майно за договором
купівлі-продажу.

Жодних документів, що відображають
актуальний на час розгляду справи
технічний стан житлового будинку
АДРЕСА_1, його загальний план з
характеристиками та зазначенням
приміщень, що знаходяться у власності
кожної із сторін, а також що
підтверджують включення квартири 1 до
складу всього житлового будинку, як
його частки, суду не надано. Також, за
відсутності висновку спеціаліста у
галузі будівництва щодо розміру
частки, яку визначено мировою угодою,
як належну позивачці ОСОБА_2 у
спільному нерухомому майні,
матеріалами справи не містять
достовірних розрахунків на
підтвердження відповідності належних
позивачці приміщень розміру
визначеної частки у цілому будинку,
оскільки для встановлення цих обставин
необхідні спеціальні знання, та інших
шляхом вони доказуванню не підлягають.

З пояснень спеціаліста МКП
«Маріупольського БТІ» Шульги І.С.,
досліджених матеріалів інвентарної
справи №23222, в судовому засіданні
встановлено, що розрахунок розміру
часток у домоволодінні АДРЕСА_1 в
останнє здійснювався Маріупольським
БТІ у 1991 році, а вихід техніка для
огляду та встановлення технічного
стану - у 2011 році, в зв'язку з чим
стверджувати про їх відповідність на
час розгляду справи є неможливим.

Отже, враховуючи підстави набуття та
форму власності належної позивачці
квартири, а також відсутність в
матеріалах справи письмових доказів,
що містять перелічені відомості,
позбавляє суд можливості на час
розгляду справи пересвідчитися, як у
існуванні будинку в цілому, так і у його
технічних характеристиках, та
перевірити справжність визначеної
сторонами розміру ідеальної частки у
праві спільної часткової власності на
нерухоме майно, що викликає сумніви
щодо їх дійсності, а тому суд не може
зробити остаточний висновок щодо
законності умов мирової угоди, як в
частині визнання цілої квартири
часткою та включення її до складу
спільної часткової власності на
житловий будинок, так і встановлення
розміру цієї частки у домоволодінні в
цілому, що виключає її затвердження на
визначених сторонами умовах.

Крім того, неправильне визначення
частки позивачки у праві спільної
власності, може вплинути на розмір
частки кожного з співвласників як в
сторону збільшення, так і зменшення, що
буде порушувати права, свободи чи
інтереси інших осіб, в тому числі і
власника земельної ділянки, на якій
розташований житловий будинок, що
також є підставою для відмови у
визнанні такої мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 175,209,210 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

У визнанні мирової угоди, укладеної між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 про визнання
права спільної часткової власності на
частку домоволодіння відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Митрофанова Є. Г.