У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Наумчука М.І.,

Мостової Г.І.,
Олійник А.С.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
Волинської області, товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД «Еліт
Сервіс», ОСОБА_4, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «ОП Факторінг»,
ОСОБА_5, служба у справах дітей Луцької
міської ради Волинської області, про
визнання недійсними прилюдних торгів
та свідоцтва про право власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від

3 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Другого відділу
державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області (далі - Другого ВДВС
Луцького МУЮ), товариства з обмеженою
відповідальністю «ТД «Еліт Сервіс»
(далі - ТзОВ «ТД «Еліт Сервіс»), ОСОБА_4
про визнання недійсними прилюдних
торгів та свідоцтва про право
власності.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначала, що 1 серпня

2012 року були проведені прилюдні торги з
реалізації квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності їй, ОСОБА_5
та ОСОБА_6

Посилаючись на те, що прилюдні торги
були проведені з порушенням
встановленої законом процедури,
зокрема без належного повідомлення про
проведення прилюдних торгів, за
відсутності дозволу органу опіки і
піклування на реалізацію майна,
відповідно до недійсного звіту про
визначення вартості майна, ОСОБА_3
просила позов задовольнити й визнати
прилюдні торги та свідоцтво про право
власності недійсними.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 3 липня 2014 року, в задоволенні
позову

ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 3 липня 2014 року скасувати й
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свої
вимоги неправильним застосуванням
судами норм матеріального права та
порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалені у
справі судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що 4 листопада 2010
року державним виконавцем Другого ВДВС
Луцького МУЮ Воробей О.А. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на виконання виконавчого
листа Луцького міськрайонного суду
Волинської області № 2-730/10 від 7 вересня
2010 року про звернення стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6

7 червня 2011 року державним виконавцем у
ході здійснення виконавчих дій було
накладено арешт на вказану квартиру,
яка згідно з договором від 9 липня 2008
року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ТзОВ «ОП
Факторінг», та ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
від імені якої діяли батьки, перебуває
в іпотеці.

У рамках виконавчого провадження
суб'єктом оціночної діяльності 15
листопада 2011 року було проведено
оцінку арештованого майна й складено
звіт про оцінку такого майна, згідно з
яким ринкова вартість арештованого
майна становить 333 729 грн.

13 квітня 2012 року з ТзОВ «ТД «Еліт
Сервіс» укладено договір про надання
послуг із організації та проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна - трикімнатної
квартири АДРЕСА_1.

25 червня 2012 року державним виконавцем
складено акт уцінки майна на 25% у
зв'язку з тим, що призначені на 28 травня
2012 року прилюдні торги з реалізації
вказаної квартири не відбулися, та
встановлено стартову ціну на повторних
прилюдних торгах у сумі 250 296 грн 75 коп.

Прилюдні торги відбулися 8 серпня 2012
року, переможцем торгів визначено
ОСОБА_4, якій видано відповідне
свідоцтво.

За правилами проведення прилюдних
торгів спеціалізована організація
проводить прилюдні торги за заявкою
державного виконавця, в якій
зазначається початкова вартість майна,
що виставляється на торги, за
експертною оцінкою та інші відомості.
Уповноважені особи спеціалізованої
організації складають інформаційні
картки на кожний лот із зазначенням
стартової ціни. При цьому визначення
стартової ціни лота здійснюється на
підставі початкової вартості майна за
результатами проведеної оцінки майна
незалежним суб'єктом оціночної
діяльності (пп. 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового
положення). Тобто на момент проведення
прилюдних торгів, у тому числі
повторних торгів, для визначення
вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку
майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене,
необхідно дійти висновку про те, що
повторні прилюдні торги повинні
відбутись у межах шестимісячного
строку з моменту підписання звіту про
оцінку майна. Після збігу цього
шестимісячного строку обов'язковою
умовою призначення й проведення
прилюдних торгів є отримання нового
звіту про оцінку майна. Проведення
прилюдних торгів із реалізації майна
за ціною, визначеною звітом про оцінку
майна, який утратив чинність, є
порушенням установлених
законодавством правил про порядок
реалізації майна на прилюдних торгах, у
тому числі правил про визначення
стартової ціни реалізації майна, а
саме: ч. 5 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження»; пп. 3.2, 3.4
Тимчасового положення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд
України та свою правову позицію з цього
питання виклав у постанові від 22 жовтня
2014 року у справі № 6-124цс14, яка в силу
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для всіх суб'єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України; суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

На порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України суди попередніх інстанцій на
зазначені положення закону уваги не
звернули й не дали належної оцінки
доводам позивачів щодо допущення
порушень під час підготовки та
проведення прилюдних торгів, зокрема
про те, що звіт про оцінку майна втратив
свою чинність на час проведення торгів,
що суттєво вплинуло на їх результати.

Крім того, суди не взяли до уваги
доводів ОСОБА_3 про те, що постановою
державного виконавця Другого ВДВС
Луцького МУЮ

Воробей О.А. від 4 листопада 2010 року про
відкриття виконавчого провадження на
виконання виконавчого листа Луцького
міськрайонного суду Волинської
області № 2-730/10 від 7 вересня 2010 року про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1, яка належить на
праві власності

ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, було визначено
іншій, ніж продаж з прилюдних торгів,
спосіб реалізації вказаного вище
предмету іпотеки, а саме: продаж
предмету іпотеки АТ «ОТП Банк» із
застосуванням процедури продажу, з
укладенням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем та з
наданням АТ «ОТП Банк» всіх
повноважень продавця, необхідних для
здійснення продажу.

З огляду на вищезазначене не є
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції, з яким помилково погодився
апеляційний суд, про відмову в
задоволенні позову.

Ураховуючи, що ухвалені у справі судові
рішення не відповідають вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, такі рішення судів
першої й апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції з підстав, передбачених ст. 338
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 16 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 3 липня 2014
року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
Волинської області, товариства з
обмеженою відповідальністю «ТД «Еліт
Сервіс», ОСОБА_4, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю «ОП Факторінг»,
ОСОБА_5, служба у справах дітей Луцької
міської ради Волинської області, про
визнання недійсними прилюдних торгів
та свідоцтва про право власності
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

В.О.
Кузнєцов

Судді:

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник