АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Шкоріної О.І.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 17 квітня 2014 року про
повернення позивачу позовної заяви
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» про зобов'язання
перерахувати грошові кошти, стягнення
процентів за користування чужими
коштами, пені та відшкодування
моральної шкоди ,

встановила:

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 17 квітня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ПАТ «КБ
«Південкомбанк» про зобов'язання
перерахувати грошові кошти - повернуто
позивачу для подання до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу суду та
направити справу для розгляду до суду
першої інстанції, посилаючись на її
незаконність та необґрунтованість.

Вказувала, що позовні вимоги не
стосуються нерухомого майна та не
спрямовані на захист права власності.
Позов подано у зв'язку із неналежним
наданням відповідачем банківських
послуг та грубим порушенням прав
позивача, як споживача таких послуг, а
тому позивач скористався правилом
альтернативної підсудності,
встановленої ч. 5 ст. 110 ЦПК України.
Однак суд першої інстанції не звернув
уваги на вимоги ч. 5 ст. 110 ЦПК України та
безпідставно повернув позовну заяву
позивачу, посилаючись на ст. 114 ЦПК
України.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
доказів поважності причин неявки суду
не подано, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу за їх
відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305
ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих матеріалів, позивач проживає
за адресою: АДРЕСА_1, що у Подільському
районі м. Києва.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач просить зобов'язати ПАТ «КБ
«Південкомбанк» перерахувати на її
поточний рахунок, відкритий в ПАТ
«БанкНаціональний кредит», грошову
суму в розмірі 81 458 грн. 62 коп.; стягнути
з ПАТ «КБ «Південкомбанк» на користь
позивача 1 140 грн. 42 коп. пені, проценти
за користування чужими коштами - 203 грн.
08 коп. та 1500 грн. моральної шкоди.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від
17 квітня 2014 року про повернення
позовної заяви позивачу, суддя виходив
з того, що вимоги позивача виникли з
приводу нерухомого майна, оскільки
стосуються зобов'язання перерахувати
грошові кошти у сумі 81 458 грн. на
придбання майнових прав на квартиру по
АДРЕСА_2, накопичені нею на поточному
рахунку в ПАТ «КБ «Південкомбанк» на
поточний рахунок у ПАТ «Банк
Національний кредит», а тому справа не
підсудна Подільському районному суду
м. Києва.

Проте з вказаними висновками колегія
суддів не погоджується з наступних
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_2 зазначала, що позов нею
пред'явлений за правилами ч. 5 ст. 110 ЦПК
України, відповідно до якої позови про
захист прав споживачів можуть
пред'являтися також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
споживача.

В позовній заяві посилається на те, що
18.10.2013 року між нею та відповідачем було
укладено договір про відкриття
фізичній особі поточного рахунку для
участі у програмі будівництва
(придбання) доступного житла з
отримання державної підтримки. Станом
на 28.10.2013 року на рахунку позивача була
накопичена сума, що відповідає повній
вартості квартири. Відповідно до п. 1.3.
договору банку надано право довірчого
списання коштів з рахунку позивача
згідно з листом-розпорядженням
Державної спеціалізованої фінансової
установи «Державний фонд сприяння
молодіжному житловому будівництву».

06.03.2014 року між позивачем та фондом
укладено додатковий договір про
обслуговування коштів для будівництва
доступного житла від 21.10.2013 року,
відповідно до якого був змінений
поточний рахунок для фінансування
будівництва на рахунок в ПАТ «Банк
Національний кредит». 07.03.2014 року
фондом підготовлено
лист-розпорядження на перерахування
коштів з поточного рахунку банку на
рахунок у ПАТ «Банк Національний
кредит». Однак, банк не перераховує
кошти, чим порушує п. 2.3 зазначеного
договору.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України
встановлено, що позови, які виникають з
приводу нерухомого майна, мають
виключну підсудність та пред'являються
в суд за місцезнаходженням майна або
його основної частини.

В пункті 42 Постанови № 3 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» Пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ визначив, що виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина перша статті 114 ЦПК).
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Однак, з позовної заяви вбачається, що
позивач просить захистити її права як
споживача банківських послуг,
внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором щодо
перерахування коштів з одного
поточного рахунку на інший у
встановлений строк. При цьому позивач
посилається на порушення відповідачем
вимог Закону України «Про захист прав
споживачів», Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні».

Висновок суду першої інстанції на те,
що позовні вимоги виникли з приводу
нерухомого майна, оскільки грошові
кошти призначені для придбання
майнових прав на квартиру, тому повинні
застосовуватись правила виключної
підсудності, колегія суддів вважає
необґрунтованим, оскільки предмет
даного позову не пов'язаний з будь-яким
правом відповідача на нерухоме майно,
а стосується невиконання відповідачем
умов договору про відкриття фізичній
особі поточного рахунку для участі у
програмі будівництва (придбання)
доступного житла з отриманням
державної підтримки, предметом якого є
договірне списання коштів з рахунку
клієнта на користь отримувачів,
зазначених у п.1.2.1 цього договору.

Таким чином, спір виник не з приводу
нерухомого майна, підстави для
застосування положень ст. 114 ЦПК
України - відсутні, звернення позивача
до суду відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК
України відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала судді
Подільського районного суду м. Києва
від 17.04.2014 року постановлена з
порушенням норм процесуального права,
тому ухвалу необхідно скасувати, а
питання щодо відкриття провадження по
справі передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Подільського районного
суду м. Києва від 17 квітня 2014 року -
скасувати, питання щодо відкриття
провадження передати на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий :
Судді: