Ухвала

іменем україни

25 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Дербенцевої Т.П.,
Парінової І.К.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на
рішення апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Піреус Банк МКБ»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивувало тим, що
ОСОБА_5 належним чином не виконує
зобов'язання за кредитним договором
від 13 жовтня 2008 року, у забезпечення
якого із ОСОБА_6 того ж дня було
укладено договір поруки, унаслідок
чого станом на 19 березня 2014 року
утворилася кредитна заборгованість в
розмірі 7 585, 58 доларів США, що
еквівалентно 75 550 грн 87 коп.,
яку й просило стягнути з відповідачів в
солідарному порядку, як з боржника і
поручителя.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь банку 442,96 доларів США, що
еквівалентно 4 411 грн 79 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача 7
142,62 доларів США, що еквівалентно 71 139
грн 07 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року, зазначене рішення
районного суду скасовано й позов
публічного акціонерного товариства
«Піреус Банк МКБ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
солідарному порядку на користь банку
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 6 520,25 доларів США, що
еквівалентно 85 299 грн 96 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 в особі
представника ОСОБА_7 просить
рішення апеляційного суду скасувати й
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, що було помилково скасовано,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судом норм
матеріального права і порушенням норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором, строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Судом установлено, що 13 жовтня 2008 року
між публічним акціонерним товариством
«Піреус Банк МКБ» та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримав кредит в розмірі 19
032 доларів США зі сплатою 13, 5% річних
строком до 13 жовтня 2013 року.

У забезпечення вказаного договору між
банком та ОСОБА_6 того ж дня було
укладено договір поруки.

Договором поруки визначено, що дія
цього договору закінчується належним
виконанням позичальником взятих на
себе зобов'язань по кредитному
договору чи виконанням поручителем
своїх зобов'язань, згідно з умовами
цього договору.

Отже, договором поруки не визначено
строк, після закінчення якого порука
припиняється, оскільки умовами цього
договору встановлено, що він діє до
повного припинення усіх зобов'язань
боржника за кредитним договором, а у
кредитному договорі строк виконання
зобов'язання чітко визначений - строк
повного погашення кредиту 13 жовтня 2013
року.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та стягуючи заборгованість
за кредитним договором в солідарному
порядку з боржника та поручителя, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що у кредитному договорі чітко
визначено строк виконання основного
зобов'язання - 13 жовтня 2013 року, від
якого й має відраховуватися
шестимісячний термін пред'явлення
вимоги до поручителя, який позивачем не
пропущено, а відтак й порука не
припинена.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками, оскільки вони узгоджуються
з матеріалами та обставинами справи.

Суд апеляційної інстанції правильно
визначив характер спірних
правовідносин й вірно застосував
положення норм матеріального права, й
оцінивши усі забрані у справі докази,
дійшов обґрунтованого висновку щодо
задоволення позовних вимог ПАТ
«Піреус Банк МКБ»

Доводи касаційної скарги ОСОБА_6 в
особі представника ОСОБА_7 на увагу не
заслуговують й висновків суду не
спростовують.

Матеріали витребуваної справи не
свідчать про те, що апеляційним судом
при розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, наведені у
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі
представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
18 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.О. Савченко

Т.П. Дербенцева

І.К. Парінова