Справа №591/7000/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Клімашевська І. В.Номер
провадження 22-ц/788/2142/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 33
УХВАЛА

04 грудня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання
- Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 12 листопада 2014 року про закриття
провадження

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
прокуратури м.Суми про визнання
незаконним рішення про відмову у
винесенні постанови про відшкодування
шкоди внаслідок незаконних дій
правоохоронних органів та зобов'язання
прийняти рішення,

в с т а н о в и
л а :

22 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із зазначеним позовом, який
мотивувала тим, що 07 липня 2014 року
кримінальне провадження відносно неї
було закрито прокурором м.Суми у
зв'язку з відсутністю достатніх
доказів її винуватості. За таких
обставин та на підставі Закону України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду», вона звернулась до
прокуратури м.Суми із заявою про
відшкодування їй шкоди, завданої
незаконними діями органів досудового
розслідування, а саме: заробітку, який
вона втратила внаслідок таких
незаконних дій та сум, що сплачені нею
адвокату у зв'язку з наданням їй
юридичної допомоги. Своїм листом від 15
серпня 2014 року прокуратура м.Суми
відмовила їй у відшкодуванні шкоди,
тому просила суд визнати незаконним
рішення прокуратури про відмову у
винесенні постанови про відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
правоохоронних органів, оскільки воно
порушує її право на відшкодування
шкоди, зобов'язати прокуратуру м. Суми
прийняти рішення про відшкодування
шкоди, завданої незаконними діями
правоохоронних органів.

Ухвалою Зарічного районного суду
м. Суми від 12 листопада 2014 року закрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до прокуратури м.Суми в частині
визнання незаконним рішення
прокуратури м.Суми про відмову у
винесенні постанови про відшкодування
шкоди внаслідок незаконних дій
правоохоронних органів та зобов'язання
прийняти рішення, з тих підстав, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на необґрунтованість і
незаконність ухвали суду, просить її
скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

По суті доводить, що суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку,
що позов підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки між сторонами виник спір про
право цивільне, незважаючи на те, що у
спорі бере участь суб'єкт публічного
права. Вказує, що обрала передбачений
п.10 ч.2 ст.16 ЦК України спосіб захисту
цивільного права, а саме: визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача ОСОБА_3 та представника
відповідача ОСОБА_4, які підтримали
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом у
цивільному порядку, в якому просила
визнати незаконним рішення
прокуратури про відмову у винесенні
постанови про відшкодування шкоди,
завданої незаконними діями
правоохоронних органів, оскільки воно
порушує її право на відшкодування
шкоди та зобов'язати прокуратуру м.Суми
прийняти відповідне рішення про
відшкодування шкоди, завданої
незаконними діями правоохоронних
органів.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції дійшов до
обгрунтованого висновку про те, що
вимога про відшкодування шкоди в
порядку ст. 1176 ЦК України позивачем не
заявлялась, а предметом спору є відмова
прокуратури у винесенні постанови про
відшкодування шкоди і позовні вимоги
стосуються визнання такої відмови
неправомірною та зобов'язання винести
постанову, як того вимагає Закон
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» та
Положення про застосування цього
закону.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У даному випадку позивач оскаржує дії
суб'єкта владних повноважень -
прокуратури м.Суми щодо відмови у
прийнятті рішення про відшкодування
шкоди та просить зобов'язати
прокуратуру м.Суми прийняти відповідне
рішення про відшкодування завданої їй
шкоди.

Отже спір, що виник між сторонами, є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції, а тому
підлягає розгляду за правилами,
встановленими КАС України.

При цьому колегія суддів ураховує й те,
що в даному випадку між сторонами виник
спір з приводу правомірності дій
відповідача щодо виконання ним
управлінських функцій, врегульованих
нормами Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року
та Положенням про застосування
вказаного закону, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України,
Генеральної прокуратури України,
Міністерства фінансів України від 04
березня 1996 року №6/5/6/41, від яких
залежить реалізація прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала суду є
законною і обґрунтованою, відтак
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 12 листопада 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -