АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/734/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Білосевич Г.С. Провадження №
22-ц/789/1309/14 Доповідач - Міщій
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Шевчук Г. М., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю: представника апелянта -
Гнатишака О. В., позивача ОСОБА_2,
його представника адвоката
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "Приват Банк" на
рішення Кременецького районного суду
Тернопільської області від 10.10.2014 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ПАТ
КБ "Приват Банк" про визнання договору
поруки недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 р. ОСОБА_2 звернувся в суд
із вказаним позовом, посилаючись на те,
що в жовтні 2010 р. йому стало відомо про
існування договору поруки від 20.09.2007 р.,
яким ніби - то він поручався за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
кредитним договором, укладеним із ПАТ
КБ "Приват Банк".

Позивач вказав, що не давав згоду на
укладення договору поруки, не
підписував цей правочин, оскільки не
був знайомий із ОСОБА_4

Тому просив визнати договір недійсним
на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Рішенням Кременецького районного суду
Тернопільської області від 10.10.2014 р.
позов задоволено. Визнано недійсним
договір поруки № 09/07/432 МК від 20.09.2007 р.
укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "Приват
Банк" в особі керуючої Кременецьким
відділенням Тернопільської філії
Приват Банку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приват
Банк" просить скасувати вказане
рішення суду, ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт вказав, що суд при вирішенні
спору взяв до уваги висновок
почеркознавчої експертизи, який є
неналежним доказом, оскільки порушено
порядок отримання зразків підпису
ОСОБА_2

Крім того, не враховано, що рішенням
Жовтневого районного суду міста
Дніпропетровськ від 09.12.2010 р. стягнуто з
позичальника ОСОБА_4 та поручителя
ОСОБА_2 солідарно в користь банку
заборгованість за кредитним договором
від 20.09.2007 р. і позивач не оскаржував
вказане рішення, тобто погодився з ним.

На думку апелянта суд безпідставно
визнав недійсним договір, який не
підписаний стороною, адже не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинений.

Апеляційна скарга до задоволення не
підлягає.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що
договір поруки № 09/07/432 МК від 20.09.2007 р.
не відповідає вимогам закону, тому є
недійсним.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він відповідає вимогам
закону, грунтується на матеріалах
справи.

Як встановлено судом, 20.09.2007 р.
відповідач ОСОБА_4 та ПАТ КБ "Приват
Банк" уклали кредитний договір № 09/07/432
МК.

Як видно з договору поруки від 20.09.2007 р.,
укладеного між ЗАТ КБ "Приват Банк" та
ОСОБА_2, позивач як поручитель
зобов'язується відповідати за
виконання ОСОБА_4 умов кредитного
договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 203, ч. ч. 1, 3 ст. 215
ЦК України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Як пояснив позивач ОСОБА_2, він ніколи
не укладав, не підписував договір
поруки, не виконував його умов і не
поручався за ОСОБА_4 перед ПАТ КБ
"Приват Банк". В суді ОСОБА_2 та його
представник зазначили, що в банку
сфальсифікували підпис від імені
позивача під текстом договору поруки
від 20.09.2007 р., тому цей правочин не
відповідає внутрішній волі поручителя
і є недійсним.

Відповідач ОСОБА_4 підтвердив у суді
про те, що не був знайомий з ОСОБА_2, який
не підписував і не укладав договір
поруки від 20.09.2007 р.

Вказане підтверджується висновком
судової почеркознавчої експертизи від
29.07.2010 р., із змісту якого видно, що
підпис на договорі поруки № 09/07/432 від
20.09.2007 р. виконано не ОСОБА_2, а іншою
особою з наслідуванням справжнього
підпису позивача.

Доводи апелянта про те, що висновок
експерта надано з порушенням вимог
Інструкції про призначення та
проведення судових експертиз та
експертних досліджень, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№ 53/5 від 08.01.1998 р., колегія суддів вважає
безпідставними.

Відповідно до ст. 66 ЦПК України
висновок експерта - докладний опис
проведених експертом досліджень,
зроблені у результаті них висновки та
обґрунтовані відповіді на питання,
задані судом.

З матеріалів справи видно, що висновок
судово - почеркознавчої експертизи
складено експертом Тернопільського
відділення Київського науково -
дослідного інституту судових
експертиз на виконання ухвали
Кременецького районного суду від 17.12.2010
р. Вказаний висновок відповідає
вимогам Закону України "Про судову
експертизу", зазначеної інструкції,
інших нормативних актів. Експерт
попереджений судом про кримінальну
відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК
України.

Допитаний судом експерт ОСОБА_5, який
підтримав складений висновок, пояснив,
що для проведення почеркознавчого
дослідження підпису на тексті договору
поруки йому, відповідно до Науково -
методичних рекомендацій з питань
підготовки та призначення судових
експертиз та експертних досліджень
(додаток № 2 до інструкції № 53/5), було
надано оригінали необхідних
документів та взірці підпису ОСОБА_2
Вказаних матеріалів достатньо для
проведення дослідження та отримання
результатів експертизи.

При таких обставинах, враховуючи, що
ПАТ КБ "Приват Банк" не подав доказів,
які б спростовували висновок судово
почеркознавчої експертизи, не заявив
клопотання про призначення повторної
чи додаткової експертизи, суд
підставно взяв до уваги цей доказ при
розгляді справи.

Необгрунтованими є посилання апелянта
на те, що не підписаний правочин не може
бути визнаний недійсним.

Як роз'яснено в інформаційному листі
ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10.11.2011 р. вих. №
6-1466/0/4-11, встановивши, що спірний
договір, який за формою і змістом
відповідає вимогам закону, але
експертизою підтверджено, що одна зі
сторін його не підписувала, суд має
виходити з того, що такий договір є
вчиненим. У цьому випадку п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 6
листопада 2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» про невчинення
договору, чи не укладення - не
застосовується. Зазначене вище є
підставою для визнання договору
недійсним за ст. ст. 203, 215 Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України),
підписання договору особою, яка не має
на це повноваження та відсутність
волевиявлення сторони, якщо сторона у
подальшому не схвалила такого
правочину.

Що стосується рішення Жовтневого
районного суду міста Дніпропетровська
від 09.12.2010 р., яким задоволено позов ПАТ
КБ "Приват Банку" до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
інших осіб про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
то ця обставина не може розглядатись як
визнання чи схвалення позивачем
правочину.

Як пояснив ОСОБА_2 та його представник
під час розгляду справи в апеляційному
суді, він ще до ухвалення зазначеного
рішення, 16.11.2010 р. звернувся в суд про
визнання правочину недійсним. Зараз
має намір звернутись про перегляд
зазначеного рішення у встановленому
порядку.

Інших доказів про можливе визнання чи
схвалення позивачем договору поруки
банк не подав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення
та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "Приват Банк" - відхилити.

Рішення Кременецького районного суду
Тернопільської області від 10.10.2014 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.Я. Міщій