Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді Рудюка
О.Д.

при секретарі Данько
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Димерської селищної ради
Вишгородського району Київської
області, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання недійсним та скасування
державного акту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3
була власником 2/5 частин житлового
будинку з надвірними будівлями та
господарськими спорудами по АДРЕСА_1.
Рішенням Димерської селищної ради від
10.09.2004р. №73 їй передано у власність
земельну ділянку розміром 0,1994га. для
обслуговування житлового будинку, на
виконання якого було виготовлено
відповідний Державний акт. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла, не встигнувши отримати
Державний акт на землю. Після смерті
останньої по 1/5 частині прийняли ОСОБА_4
та ОСОБА_2 Так, співвласниками
вказаного домоволодіння на праві
спільної часткової власності стали
позивач (3/5 частини), ОСОБА_4 (1/5 частина)
та ОСОБА_2 (1/5 частина). Рішеннями
Димерської селищної ради позивачу,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було передано у
власність земельні ділянки
відповідних розмірів для
обслуговування частини житлового
будинку. 30.120.2013р. померла ОСОБА_4, якій
рішенням суду було відмовлено у
визнанні права власності на земельну
ділянку у порядку спадкування,
оскільки у ОСОБА_3 не виникло право на
землю. Рішенням дилерської селищної
ради від 25.03.2014р. рішення селищної ради
від 10.09.2004р. скасовано. У зв'язку з тим,
що позивач не має можливості
реалізувати своє право на безкоштовну
приватизацію, оскільки у загальній
земельній базі лежать координати
державного акту померлої ОСОБА_3 просив
суд визнати недійсним та скасувати
Державний акт на право власності
ОСОБА_3 серії ЯЖ №477864 на земельну
ділянку площею 0,1994га. по АДРЕСА_1,
кадастровий номер №:09:078:0009.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги ти просив їх
задовольнити.

Представник відповідача до суду
не з'явився, просив розглянути справу у
його відсутності, проти позову не
заперечував (заява №579/02-10 від 01.10.2014р.).

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
наступного.

Згідно договору дарування від 27.10.2003р.
позивачеві було подаровано 3/5 частини
житлового будинку з відповідними
частинами надвірних будівель, що
знаходяться в АДРЕСА_1.

19.06.2009р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на 2/5 частини вказаного
житлового будинку з відповідними
частинами надвірних будівель, що
належали ОСОБА_3

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Рішенням Димерської селищної ради
Вишгородського району Київської
області від 17.07.2009р. №504-30-V гр.гр. ОСОБА_4
та ОСОБА_2 передано у власність 0,16га.
для обслуговування частини житлового
будинку в АДРЕСА_1 у спільну сумісну
власність.

Рішенням Димерської селищної ради
Вишгородського району Київської
області від 29.07.2009р. №651-42-V 0,24га. для
обслуговування частини житлового
будинку за тією ж адресою було надано
позивачу.

На ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення
Димерської селищної ради від 10.09.2004р.
№73-10-ХХІV було виготовлено Державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1994га. по АДРЕСА_1.

Згідно ст.125 ЗК України право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України визначено, що
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених ч.2 цієї статті.

Зазначений вище Державний акт, виданий
на ім'я ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку зареєстрований не був (до
відділу Держземагенства у
Вишгородському районі Київської
області Державний акт на право
власності на земельну ділянку для
проведення державної реєстрації не
передавався, що підтверджено листом
відділу Держземагенства у
Вишгородському районі від 19.03.2013р. №504),
отже, право на землю у останньої не
виникло.

Рішенням Димерської селищної від
25.03.2014р. №835-37-V рішення сесії селищної
ради від 10.09.2004р. №73-10-ХХІV скасовано.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Зважаючи на те, що рішення Димерської
селищної ради Вишгородського району
Київської області від 10.09.2004р. №73-10-ХХІV,
на підставі якого видано оскаржуваний
Державний акт, скасовано, суд приходить
до висновку про те, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.386,391 ЦК України,
ст.ст.119,121,125 ЗК України, ст.ст.10,11,16,58,60,
88,209-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення
Державний акт на право власності
ОСОБА_3 серії ЯЖ №477864 на земельну
ділянку площею 0,1994га. по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :09:078:0009.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

О.Д.Рудюк