Справа № 467/2330/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Кірімової О.М.

за участю секретаря
Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
від 29 жовтня 2014 року, визнання дій
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в
якій просить скасувати постанову
головного державного виконавця
Куліченко Д.О. від 29.10.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження; - визнати дії головного
державного виконавця Куліченко Д.О.
щодо винесеня постанови від 29.10.2014 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження протиправними; - визнати
дії головного державного виконавця
Квашенко С.С.. та начальника відділу
примусового виконання рішень
управління Державної винової служби
Головного управління юстиції в
Миколаївській області Довгань Г.Г. щодо
невиконання рішення суду
протиправними та зобов'язати їх
виконати ухвалу Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 15 вересня 2014 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
ухвалою Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 15 вересня 2014
року подану ним скаргу на постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу від 04.06.2014 року, визнання дій
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії було задоволено.

Постанову головного державного
виконавця Квашенко С.С. від 04 червня 2014
року ВП № 1498 про повернення
виконавчого документу стягувачу,
скасовано.

Зобов'язано головного державного
виконавця Квашенко С.С. прийняти
документи виконавчого провадження та
відновити виконавче провадження з
урахуванням вимог ч.1 п. 18 ст. 37 Закону
України « Про виконавче провадження»
та ст. 4. Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Визнано дії головного державного
виконавця Квашенко С.С. щодо винесення
постанови від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувану протиправними.

Визнано бездіяльність головного
державного виконавця Квашенко С.С. в
зв'язку з невиконанням вимог ч. 2 ст. 30
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 4. Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» протиправною.

Визнано дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г. щодо затвердження постанови від
04.06.2014 року про повернення виконавчого
документу стягувачу протиправними.

Визнано дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г щодо невиконання вимог ст. 4. Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень»
протиправними та зобов'язано
начальника відділу примусового
виконання рішень Довгань Г.Г направити
документи виконавчого провадження, а
саме виконавчий лист № 2-567/ 2005 від 04.05.2006
року, виданий Арбузинським районним
судом та інші відомості, необхідні для
перерахування коштів, до Державної
казначейської служби України.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся із
заявою до відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області де
просив відновити виконавче
провадження за виконавчим листом №
2/567/2005 від 04 травня 2006 року, виданим
Арбузинським районним судом.

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
Куліченко Д.О. від 29 жовтня 2014 року
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання за
виконавчим листом № 2/567/2005 від 04 травня
2006 року на підставі п.8 ч.1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності обставин, які виключають
можливість здійснення виконавчого
провадження та рекомендовано
звернутися до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 3
вересня 2014 року за № 440.

Просив суд задовольнити заявлені
вимоги, оскільки такі є обґрунтованими
та законними.

До початку судового засідання ОСОБА_1
надав суду заяву про розгляд справи в
його відсутність та підтримав вимоги,
заявлені у скарзі.

Представник відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області в судове засідання не з'явився,
надав суду письмове заперечення проти
заявлених вимог, просив суд відмовити у
задоволенні скарги ОСОБА_1 та слухати
справу в його відсутність.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи,
перевіривши зміст та надані докази
скарги, приходить до наступного.

Так, ухвалою Арбузинського районного
суду Миколаївської області від 15
вересня 2014 року подану ним скаргу на
постанову про повернення виконавчого
документу стягувачу від 04.06.2014 року,
визнання дій посадових осіб відділу
примусового виконання рішень
управління Державної винової служби
Головного управління юстиції в
Миколаївській області неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії було
задоволено.

Постанову головного державного
виконавця Квашенко С.С. від 04 червня 2014
року ВП № 1498 про повернення
виконавчого документу стягувачу,
скасовано.

Зобов'язано головного державного
виконавця Квашенко С.С. прийняти
документи виконавчого провадження та
відновити виконавче провадження з
урахуванням вимог ч. 1 п. 18 ст. 37 Закону
України « Про виконавче провадження»
та ст. 4. Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Визнано дії головного державного
виконавця Квашенко С.С.. щодо винесення
постанови від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувану протиправними.

Визнано бездіяльність головного
державного виконавця Квашенко С.С. в
зв'язку з невиконанням вимог ч. 2 ст. 30
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 4. Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» протиправною.

Визнано дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г. щодо затвердження постанови від
04.06.2014 року про повернення виконавчого
документу стягувачу протиправними.

Визнано дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г щодо невиконання вимог ст. 4. Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень»
протиправними та зобов'язано
начальника відділу примусового
виконання рішень Довгань Г.Г направити
документи виконавчого провадження, а
саме виконавчий лист № 2-567/2005 від 04.05.2006
року, виданий Арбузинським районним
судом та інші відомості, необхідні для
перерахування коштів, до Державної
казначейської служби України (том 3 а.с.
234-236). Дана ухвала суду набула чинності.

Згідно копії заяви (том 3 а.с. 221) ОСОБА_1 15
жовтня 2014 року звернувся до відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області в особі Довгань
Г.Г. про відновлення виконавчого
провадження за виконавчим листом №
2-567/ 2005 від 04.05.2006 року з урахуванням
вимог п. 18 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче
провадження» та ст. 4 ЗУ «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»

Згідно постанови головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області Куліченко Д.О. від 29 жовтня 2014
року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання за виконавчим листом № 2/567/2005
від 04 травня 2006 року на підставі п.8 ч.1
ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» за наявності обставин,
які виключають можливість здійснення
виконавчого провадження. (том 3 а.с. 220)

Відповідно до листа головного
державного виконавця Куліченко Д.О.,
роз'яснено ОСОБА_1 право звернутися до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області щодо стягнення
коштів за рішенням суду відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 3 вересня 2014 року за № 440 (том 3 а.с.
219).

Згідно наказу від 19 вересня 2011 року
Квашенко С.С. з 21 вересня 2011 року
призначений на посаду головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області (том 3 а.с. 55)

Згідно наказу від 22 серпня 2011 року
Довгань Г.Г. призначений на посаду
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області (том 3 а.с. 50)

Так, згідно статті 385 ЦПК скаргу на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк, а при оскарженні
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій - у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Як встановлено, ОСОБА_1 оскаржувану
постанову від 29 жовтня 2014 отримав 11
листопада 2014 року, що підтверджується
відміткою Укрпошти. (том 3 а.с. 227)
Зазначене учасниками процесу не
оскаржувалось, тому суд вважає, що
скаржником строк звернення до суду із
даною скаргою не пропущено.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», у редакції,
чинній на час відкриття виконавчого
провадження, примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 6, ч. 1 ст. 11
цього ж Закону, рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
вжити передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом»якшують або скасовують
відповідальність особи.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
ч.1 ст. 2 цього ж Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом.

Якщо рішення суду про стягнення коштів
або виконавчі документи за цими
рішеннями, боржниками за якими є
визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в установлений
цим пунктом строк, це не є підставою для
відмови у виконанні даного судового
рішення.

Із матеріалів справи видно, що на час
відкриття виконавчого провадження
діяв Порядок виконання рішень про
стягнення коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 09 липня
2008 року за № 609, який передбачав порядок
виконання рішень про стягнення коштів
з державного бюджету за участю
державного виконавця.

Також, згідно п. 7 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ», затверджений Постановою
Кабінету міністрів України № 845 від
03.08.2011 року, у разі наявності підстав
для повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Тобто, передбачено повноваження та
обов'язки виконавчої служби при
примусовому виконанні рішень по
стягненню коштів з державного бюджету.

Як видно, ОСОБА_1 відповідно до ухвали
Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 15 вересня 2014
року, якою зобов»язано головного
державного виконавця Квашенко С.С.
прийняти документи виконавчого
провадження та відновити виконавче
провадження, звернувся до відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області із заявою про
відновлення виконавчого провадження
за виконавчим листом № 2-567/ 2005 від
04.05.2006 року. Разом з тим, з не зрозумілих
на то причин, ОСОБА_1 на його заяву
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання за
виконавчим листом № 2/567/2005 від 04 травня
2006 року ( тоді, як ставилось питання про
відновлення виконавчого провадження).

За такого, головним державним
виконавцем Куліченко Д.О. постанова від
29 жовтня 2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
прийнята всупереч законодавству.

Посилання представника відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області на постанову
Кабінету Міністрів України від 03
вересня 2014 року № 440, якою встановлено
чіткий порядок застосування положень
вимог Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
є помилковим.

Суд звертає увагу, що Кабінетом
Міністрів України з метою реалізації
пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» 03.09.2014 року прийнято
постанову № 440 якою затверджено
Порядок погашення заборгованості за
рішеннями суду, виконання яких
гарантується державою.

Відповідно до зазначеного Порядку
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржником за
якими є державний орган, державне
підприємство, установа, організація
або юридична особа, примусова
реалізація майна якої забороняється
відповідно до законодавства, які
видані або ухвалені до 01.01.2013 року,
подаються до органів державної
виконавчої служби для здійснення їх
обліку, інвентаризації та подальшої
передачі органам, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів для погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що скарга ОСОБА_1 є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 209, 210, 368, 386, 387 ЦПК України,
ст.ст. 3, 26, 82 Закону України "Про
виконавче провадження", ст. 2 та п.3
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження
від 29 жовтня 2014 року, визнання дій
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
неправомірними та зобов»язання
вчинити певні дії, задовольнити.

Постанову головного державного
виконавця Куліченко Д.О. від 29 жовтня 2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження, скасувати.

Визнати дії головного державного
виконавця Куліченко Д.О. щодо винесення
постанови від 29 жовтня 2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження протиправними.

Визнати дії головного державного
виконавця Квашенко С.С. та начальника
відділу примусового виконання рішень
управління Державної винової служби
Головного управління юстиції в
Миколаївській області Довгань Г.Г. щодо
невиконання ухвали Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 15 вересня 2014 року протиправними.

Зобов'язати головного державного
виконавця Квашенко С.С. та начальника
відділу примусового виконання рішень
управління Державної винової служби
Головного управління юстиції в
Миколаївській області Довгань Г.Г.
виконати ухвалу Арбузинського
районного суду Миколаївської області
від 15 вересня 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області на протязі 5 днів з дня
отримання її копії через Арбузинський
районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М. Кірімова