АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 02 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 756/11408/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/13345/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Андрейчук
Т.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Гаращенко Д.Р.19 серпня 2014
року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_1, у якому просила
стягнути з нього на свою користь
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у
розмірі 2 000 грн. щомісячно починаючи з
дня звернення до суду і до досягнення
дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 04
листопада 2006 року між нею та ОСОБА_1
укладено шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
року народилася донька ОСОБА_5. На даний
час дитина мешкає з нею та перебуває на
повному її утриманні. ОСОБА_1
регулярної матеріальної допомоги на
утримання доньки не надає.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 02 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 643 грн. щомісячно з
наступною індексацією відповідно до
закону, починаючи з 14 серпня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243, 60 грн.,
допущено негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць; в
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

09 жовтня 2014 року ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин у справі, просив
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким стягнути з нього аліменти
у розмірі 385, 8 грн. з наступною
індексацією відповідно до закону. Свої
вимоги обґрунтовував тим, що володіє
лише російською мовою, про що йшла мова
у судовому засіданні не розумів,
неодноразово заявляв клопотання про
залучення до участі у справі
перекладача або відкладення розгляду
справи для забезпечення явки його
представника, однак судом першої
інстанції вони були відхилені. Також
апелянт вказав, що на даний час не
працює, будь-яких заробітків не має,
підприємницьку діяльність не здійснює,
а тому не має змозі сплачувати
аліменти у розмірі 643, 00 грн. Додатково
апелянт зазначив, що готовий
сплачувати мінімальний розмір
аліментів на дитину, що становить 385, 8
грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну
скаргу підтримав і просив її
задовольнити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася,
була належним чином повідомлена про
день, час та місце апеляційного
розгляду, тому розгляд справи за
апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст.
305 ЦПК України проведено за її
відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення відповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 04 листопада 2006 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народилася донька ОСОБА_5 (а. с. 3).

Наданий час малолітня ОСОБА_5 постійно
мешкає з матір'ю ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1. Угоди про добровільну сплату
аліментів між сторонами у справі не
досягнуто.

Дитина перебуває на утриманні матері,
відповідач ОСОБА_1 у добровільному
порядку не надає регулярної
матеріальної допомоги, достатньої для
належного забезпечення потреб доньки
та її розвитку.

ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований,
його дохід є нерегулярним.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції керувався ч. 1 ст.
182, ч. 1 ст. 191 СК України та виходив з
того, що що розмір аліментів, які
підлягають стягненню з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання доньки має
становити 643,00 грн. (1268,00 грн. / 2 = 643,00 грн.)
щомісячно, оскільки, на думку суду, саме
такий розмір щомісячного грошового
забезпечення з урахуванням грошового
забезпечення, яке повинна надавати на
утримання дитини її мати ОСОБА_7, є
необхідним та достатнім для
забезпечення потреб дитини, її
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За правилами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Оскільки відповідач офіційно не
працевлаштований, його дохід є
нерегулярним, суд приходить до
висновку про необхідність визначити
розмір аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_1, у твердій грошовій
сумі.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено,
що при визначенні розміру аліментів
суд враховує: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів: наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Ч. 2 цієї статті
Кодексу визначено, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 офіційно не працює, отримує
нерегулярні мінливі доходи, а тому
вірно стягнуто аліменти у твердій
грошовій сумі.

Враховуючи, що малолітня дитина сторін
проживає разом з матір'ю ОСОБА_2, батько
дитини проживає окремо, не має
стабільного доходу, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (1 268 грн.), колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно стягнув аліменти з відповідача
на утримання доньки у розмірі 643 грн.
щомісячно.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
він не в змозі сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі, колегія
суддів виходить з того, що згідно з
матеріалами справи ОСОБА_1 тимчасово не
працює, що встановлено судом першої
інстанції та не заперечувалось
сторонами при апеляційному розгляді
справи, а будь-яких доказів на
підтвердження своїх доводів суду
надано не було.

Визначений апелянтом розмірі
аліментів є занадто низьким та, на
думку колегії суддів, виходячи з рівня
цін на товари і послуги в України не є
достатнім для забезпечення потреб
дитини, її фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому колегія суддів не
приймає їх до уваги.

Отже, рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року є
таким, що ухвалене з додержанням вимог
закону, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 02 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене
протягом 20 днів з дня набрання ним
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді