Справа № 135/1608/14-ц
Провадження у справі № 6/135/31/14
У Х В А Л А

іменем України

26.11.2014
Ладижинський міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Патраманського І.О.,

при секретарі Марченко О.В.,

з участю заявника ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2,

представника ПАТ КБ «Приватбанк»
Тимчика Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ладижин заяву ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 12.05.2014 року по
справі № 135/1932/13-ц, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
відстрочку виконання рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 12.05.2014 року по
справі № 135/1932/13-ц про звернення
стягнення на квартиру, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
«Приватбанк» та виселення ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 із вказаної
квартири. При цьому посилається на те,
що Законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» передбачено
заборону на примусове стягнення
(відчуження без згоди власника)
нерухоме майно, яке є предметом іпотеки
за споживчими кредитами, наданими
кредитними установами в іноземній
валюті.

В судовому засіданні заявник та її
представник заяву підтримали,
посилаючись на викладені у ній
обставини.

Представник позивача по справі №
135/1932/13-ц - ПАТ КБ «Приватбанк» в
судовому засіданні зазначив, що
заявником у поданій заяві не вказано
про відсутність у власності іншого
нерухомого житлового майна, що є
необхідною умовою дії мараторію.

Представник органу опіки та піклування
Ладижинської міської ради в судове
засідання не з'явився, згідно поданої
заяви зазначив, що вимоги ОСОБА_1
підтримує.

Розглянувши матеріали справи за заявою
ОСОБА_1, вислухавши пояснення позивача,
представників сторін, суд вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2014 року
Ладижинським міським судом винесено
рішення у справі № 135/1932/14-ц, згідно
якого в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ VIL0G0 від 05.03.2008 року, в розмірі
44456.01 Долар США, що за курсом 7.99
відповідно до службового
розпорядження НБУ від 14.03.2013 року
складає 355203.54 грн.: звернуто на квартиру
загальною площею 30.10 кв.м. житловою
площею 15.90 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № VIL0G0
від 05.03.2008 р.) ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ
ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК».; виселити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, які зареєстровані та
проживають у квартирі (предмет
іпотеки), розташованій за адресою:
АДРЕСА_1.

Дане рішення суду набрало законної
сили.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 чинного на даний час
Закону України «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» - протягом дії цього
Закону: не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Тобто, законом, на який
посилається заявник, як на підставу для
відстрочення виконання рішення суду,
чітко передбачено ряд умов, за
наявності яких застосовується
мараторій на примусове стягнення
нерухомого житлового майна.

Заявником ОСОБА_1 та її
представником в судовому засіданні не
доведено наявність всіх обставин та
умов, що є підставою для застосування
вищезазначеного закону.

Зокрема, заявником не надано суду
жодних доказів на підтвердження того,
що у власності заявника відсутнє інше
нерухоме житлове майно, окрім квартири,
на яку звернуто стягнення.

Тому, враховуючи вищезазначені вимоги
закону, підстав для відстрочення
виконання рішення суду немає, в зв'язку
з недоведеністю заявником існування
обставин, що є необхідними умовами
застосування положень Закону України
«Про мараторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті».

Керуючись ч. 1 ЗУ «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», ст. 10, 60, 179, 210, 373 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відстрочку виконання рішення -
відмовити.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України дана
ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: