Справа №
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко
О.Б.

при секретарі -
Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за позовом
Кредитної спілки «Співдружність» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення богу, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 12.08.2014 року
позовні вимоги було задоволено та
стягнуто в солідарному порядку з
відповідачів на користь КС
«Співдружність» станом на 13.06.2014 року
заборгованість по процентам за
користування кредитом строком з 22.02.2013
року по 13.06.2014 року за кредитним
договором №120115/с від 31.01.2012 року у
розмірі 64382,15 грн., а також витрати по
оплаті судового збору в розмірі 643,82
грн.

Згідно з вимог ЦПК України копія
рішення була направлена на адресу
відповідачів для ознайомлення.

10.11.2014 року представником відповідачки
ОСОБА_1 була подана заява про перегляд
заочного рішення, в якій він зазначав,
що відповідачка ОСОБА_1 про розгляд
вказаної справи не знала, документів та
рішення суду не отримувала, при тому, що
вона веде постійну переписку та має
інші судові справи та виконавчі
провадження, така обставина для
відповідачки є незрозумілою і, скоріше
за все, виникла через помилку на пошті
або її відсутність в квартирі у зв'язку
з від'їздом.

З рішенням суду відповідачка не
погоджується, оскільки в ньому
вказаний розрахунок за ставкою 365 %
річних, при тому, що в п. 3.1 договору
кредиту, на підставі якого виносилось
рішення суду, вказана відсоткова
ставка у розмірі 35,25 % річних.

Крім того, відповідачці незрозуміло, на
якій підставі позивач продовжує
нараховування відсотків, оскільки в
попередньому рішенні суду, яке він
надав, чітко вказано, що до стягнення
пред'явлена вся сума боргу , а, отже, на
її думку, договір кредиту є розірваним
і нарахування можливо лише щодо
інфляційних втрат та пені. Вказана
невідповідність вагомо впливає на
результати розрахунків, тому
представник відповідачка вважав, що
заочне рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідачки ОСОБА_1 в
судовому засіданні заяву підтримав у
повному обсязі і просив її
задовольнити.

Представник позивача у судовому
засіданні заперечувала проти
скасування заочного рішення, пояснюючи
це тим, що відповідачка ОСОБА_1 на
підтвердження стосовно неповідомлення
її про розгляд справи, неотримання
рішення та інше жодних доказів, як це
передбачено положеннями ст. 60 ЦПК
України, суду не надала, тому вважає
причини, зазначені в заяві про перегляд
заочного речення, неправдивими.

Крім того, представник позивача
зазначила, що розрахунок процентів за
користування кредитом у рішенні суду
від 12.08.2014 року за ставкою 365% річних є
законним та обґрунтованим, оскільки п.
3.8. Кредитного договору №120115/с від
31.01.2012 року встановлено, що у разі
несвоєчасного надходження
(прострочення) планового платежу
повністю або частково з першого дня
прострочення цей кредит визнається з
підвищеним ризиком, плата за
користування яким становить 365% річних
(п 3.9 Кредитного договору). Лише з дати
виконання позичальником своїх
поточних зобов'язань в повному обсязі
кредит вважатиметься кредитом з
нормальним режимом сплати, плата за
користування яким становитиме 0,188%
денних (п. 3.1 Кредитного договору).

Тобто, сторони у Кредитному договорі
домовились про зміну процентної ставки
у разі настання передбачених договором
обставин.

Крім того, як вказує представник
позивача, не відповідає дійсності і
твердження представника відповідача
стосовно розірвання Кредитного
договору №120115/с у зв'язку із винесенням
рішення від 15.04.2013 року про стягнення
боргу за даним договором, т. я.
дострокове присудження до виконання
основного зобов'язання в натурі не
тягне його припинення з дня набрання
законної сили рішенням суду і не
виключає стягнення процентів, пені та
збитків, а також інших штрафних
санкцій, передбачених угодою, до дня
фактичного задоволення (повного
розрахунку).

На підставі викладеного представник
позивача просила відмовити у
задоволені заяви про перегляд заочного
рішення.

Суд дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, дійшов
наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо буде встановлено, що відповідач не
з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, скасування заочного
рішення можливе лише за умов
одночасної наявності згаданих
обставин. У даному випадку такі
обставини відсутні, що підтверджується
наступним.

У своїй заяві представник відповідачки
посилався на поважність причин неявки,
оскільки відповідачка не знала про
розгляд справи, можливо, через помилку
на пошті або відсутність відповідачів
у квартирі у зв'язку із від'їздом.

Однак слід зазначити, що судові
повістки, які неодноразово
направлялись на адресу відповідачки,
повертались до суду за закінченням
терміну зберігання, що свідчить про
зневажливе ставлення відповідачки до
розгляду справи та вирішення спору, а
також нехтування своїми
процесуальними правами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК
України заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що заперечення та докази,
на які посилається відповідач, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

Доказами, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи, в
контексті ч.1 слід вважати такі
фактичні дані, на підставі яких суд
може встановити обставини, які могли б
вплинути на зміст ухваленого за
результатами заочного розгляду справи
рішення суду.

Вказівка на наявність відповідних
засобів доказування та фактичних
даних, які мають істотне значення для
правильного вирішення справи, поряд з
іншими, зазначеними у ч.1, елементами
юридичної сукупності, є правовою
підставою скасування заочного рішення
та призначення справи до розгляду в
загальному порядку.

В якості таких заперечень проти позову
представник відповідачки посилається
на неправомірність розрахунку
відсотків за користування коштами за
ставкою 365 % річних, зазначаючи, що п. 3.1
договору кредиту, на підставі якого
виносилось рішення суду, вказана
відсоткова ставка у розмірі 35,25 %
річних.

Між тим, посилання на ці обставини не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки вони спростовуються умовами
п. 3.8. Кредитного договору №120115/с від
31.01.2012 року, яким встановлено, що у разі
несвоєчасного надходження
(прострочення) планового платежу
повністю або частково з першого дня
прострочення цей кредит визнається з
підвищеним ризиком, плата за
користування яким становить 365% річних
(п 3.9 Кредитного договору).

Щодо посилання представника
відповідача на те, що Кредитний договір
№120115/с є розірваним у зв'язку із
винесенням 15.04.2013 року рішення про
стягнення боргу, то слід зазначити, що
дострокове присудження до виконання
основного зобов'язання в натурі не
тягне його припинення з дня набрання
законної сили рішенням суду і не
виключає подальше стягнення процентів,
пені та збитків, а також інших штрафних
санкцій, передбачених угодою, до дня
фактичного задоволення (повного
розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про
дострокове повернення всіх сум за
кредитним договором у зв'язку з
порушенням умов договору згідно з ч. 2
ст. 1050 ЦК не означає односторонньої
відмови від договору, а є наслідком
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх договірних зобов'язань
та способом цивільно-правової
відповідальності боржника.

У подальшому при невиконанні рішення
суду у кредитора виникає право
стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625
ЦК, оскільки зобов'язальні
правовідносини не припинилися. У ст. 599
ЦК зазначено, що зобов'язання
припиняються його виконанням,
проведеним належним чином, а не в силу
ухвалення рішення суду.

Отже, викладені представником
відповідачки аргументи ніяким чином не
впливають на законність та
обґрунтованість рішення
Солом'янського районного суду міста
Києва від 12.08.2014 року, за таких обставин
суд не вбачає підстав для скасування
заочного рішення.

Виходячи з вище наведеного та
керуючись ст. ст. 228-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про перегляд заочного рішення по
цивільній справі за позовом Кредитної
спілки «Співдружність» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
богу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: