У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про
стягнення майнової та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_5, в якому просив
стягнути з відповідача у відшкодування
майнової шкоди 1 240 грн та 2 260 грн у
відшкодування моральної шкоди.

Позивач посилався на те, що 14 грудня 2012
року йому було завдано майнову шкоду,
внаслідок пошкодження його автомобіля
марки «Ніссан Максіма», державний
номерний знак НОМЕР_1, за адресою:
АДРЕСА_1 у м. Одесі, працівником
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», про що був
зроблений виклик до ВДАІ ОМУ м. Одеси
про нібито «скоєння» ДТП, а саме, про
пошкодження виносного наземного
рекламного засобу кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»
на прилеглій території, що призначена
лише дія в'їзду на АЗС «Катрал» за
вказаною адресою.

Вказував на те, що працівником ВДАІ ОМУ
м. Одеси був складений стосовно нього
протокол про адміністративне
правопорушення від 14 грудня 2012 року,
яким підтверджувався факт розміщення
виносного наземного рекламного засобу
кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» на прилеглій
території, що призначена лише для
в'їзду на АЗС «Катрал», а також у
позивача було вилучено посвідчення
водія. Окрім того, працівник ВДАІ ОМУ м.
Одеси також оформив довідку від 14
грудня 2012 року про отримання
механічних пошкоджень заднього
бамперу вказаного автомобіля марки
«Ніссан Максіма». Постановою
апеляційного суду Одеської області від
15 квітня 2013 року постанову
Приморського районного суду м. Одеси
від 21 лютого 2013 року відносно нього
було скасовано, провадження у справі
припинено. За фактом розміщення 14
грудня 2012 року виносного наземного
рекламного засобу на прилеглій
території кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
призначена лише дія в'їзду на АЗС
«Катрал» по АДРЕСА_1 у м. Одесі ним було
подано заяву до Управління реклами ОМР
на проведення перевірки щодо
законності розміщення рекламного
засобу відповідача. Управлінням
реклами ОМР йому була надана відповідь
про те, що відповідач розміщував
тимчасові виносні рекламні засоби кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1» до 2 кв. м, у
кількості 4 од. за адресою: АДРЕСА_2 у м.
Одесі, без дозвільних документів та
відповідачу винесено припис від 21
лютого 2013 року з вимогою демонтувати
зазначені рекламні конструкції.
Внаслідок саме незаконного розміщення
рекламного засобу кафе автомобіль
марки «Ніссан Максіма» отримав
механічні пошкодження заднього
бамперу, вартість робіт з урахуванням
матеріалів становить 1 240 грн.

Також позивач посилався на те, що
внаслідок складення протоколу про
адміністративне правопорушення та
спричинення механічних пошкоджень
автомобілю, йому було завдано моральну
шкоду, яку він оцінює у розмірі
2 260 грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 11 серпня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача
майнову шкода у розмірі 1 240 грн. У
частині позовних вимог ОСОБА_4 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про
стягнення моральної шкоди відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2014 року рішення
Київського районного суду м. Одеси від
11 серпня 2014 року в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_4 скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено. В
решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду, справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову та
відмовляючи у задоволенні позову,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновком суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.