Справа № 682/3434/14-ц
Провадження № 2/682/1023/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.11.2014 року Славутський міськрайонний
суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Славутської міської ради,
третя особа управління
Держземагенства у Славутському районі,
про визнання права власності на
спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1Н звернувся в суд з позовом до
Славутської міської ради, третя особа

управління Держземагенства у
Славутському районі, про визнання
права власності на спадкове майно.
Посилається на те, що він є єдиним
спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2, як
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Славуті. Після
її смерті відкрилась спадщина на
належне їй майно : житловий будинок, що
розташований у АДРЕСА_1 , та земельну
діянку площею 0.0249 га, на якій
розташований будинок. Славутською
державною нотаріальною конторою йому
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на зазначений будинок, а у
видачі такого свідоцтва на земельну
ділянку відмовлено у зв»язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на неї на ім»я ОСОБА_2, яка
отримавши у спадщину після смерті
ОСОБА_3 цю земельну ділянку, не отримала
Державного акту на неї.

Просить визнати за ним право
власності на земельну ділянку у
судовому порядку.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позов підтримав.

Представник управління
Держземагенства в Славутському районі
ОСОБА_4не заперечує проти задоволення
позову, ствердивши, що Державний акт на
право приватної власності на землю на
ім»я ОСОБА_2 відсутній.

Представиник Славутської міської
ради у судове засідання не з»явився.
Про день та час розгляду справи
повідомлений у встановленому порядку.
Суду надав письмову заяву про розгляд
справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення позивача та
представника третьої особи ОСОБА_4,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що
Славутською державною нотаріальною
конторою 8.02.2002 року за реєстром № 345
було посвідчено заповіт ОСОБА_2, яким
вона заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де
б воно не знаходилось і з чого б воно не
складалось, і взагалі все те, що буде
належати їй на день смерті і на що вона
за законом матиме право(а.с.6). ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим
відділом РАЦС реєстраційної служби
Славутського МРУЮ 16.10.2014
року(а.с.5).Згідно витягу зі Спадкового
реєстру(заповіти) спадкові договори,
заповіт на день смерті заповідачки не
змінений і не скасований та є
чинним(а.с.24). Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина на належне їй
майно і ОСОБА_1 як єдиному спадкоємцю за
заповітом видано свідоцтва про право
на спадщину за заповітом на належний
їй будинок, що розташований у АДРЕСА_1,
інше нерухоме майно, грошові
вклади(а.с.28,29).

Згідно повідомлення Славутської
державної нотаріальної контори від
13.10.2014 року № 1403/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку площею 0.0 249 га, на
якій розташований будинок, у зв»язку з
відсутністю Державного акта на право
приватної власності на землю на ім»я
спадкодавця, яка , отримавши цю
земельну ділянку у спадщину після
смерті сестри ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
14.06.2001 року, виданого Славутською
державною нотаріальною конторою, при
житті не отримала Державного акту на
право власності на цю земельну ділянку,
а відповідно до ст.. 125 ЗК України(до
внесення змін у березні 2009 року, що
набули чинності з травня 2009 року), право
власності на земельну ділянку виникає
після одержання її власником
документа, що посвідчує право
власності та його державну реєстрацію,
а ст.. 126 цього ж Кодексу передбачено, що
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Відповідно до ст. . 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права й
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті
сестри ОСОБА_3,отримавши свідоцтво про
право на спадщину на вищевказану
земельну ділянку і її право на неї в
порядку спадкування переходить до
спадкоєця за її заповітом. З цих
підстав за ОСОБА_1 може бути визнане
право власності на земельну ділянку.
Спадкоємці, що могли б мати право на
обов»язкову частку в спадщині,
відсутні, що стверджується копією
спадкової справи, що заведена після
смерті заповідачки.

Керуючись ст.ст. 1216, 1233,1268,1270 ЦК України,
ст.ст. 8,10,212,213 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1
право власності на земельну ділянку
площею 0.0249 га, що розташована у АДРЕСА_1
і була передана у власність для
обслуговування житлового будинку
ОСОБА_3 на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ХМ ,виданого Славутською міською
радою Хмельницької області 28.04.1996 року
та отримана у спадщину ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданим
Славутською державною нотаріальною
конторою 14.06.2001 року за реєстром № 11-62.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий суддя: