У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»,
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», третя особа -
ОСОБА_5, про визнання прилюдних торгів
такими, що не відбулися, визнання
протоколу та акту проведення прилюдних
торгів недійсними, визнання свідоцтва
на право власності на квартиру
недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від
15 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просила визнати
недійсними прилюдні торги, що
відбулися 14 жовтня 2013 року, проведені
ТОВ «Укрспецторг групп»; протокол №
04-0517/13 від 14 жовтня 2013 року про
проведення прилюдних торгів; акт
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна та
свідоцтво на право власності на
квартиру, видане ОСОБА_5 22 жовтня 2013
року.

В обґрунтування позову зазначала, що 14
жовтня 2013 року відбулися прилюдні
торги з реалізації належного їй
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1 на підставі виконавчого листа
№ 2-814/10, виданого 29 жовтня 2009 року
Шевченківським районним судом м. Києва
та результати яких оформлені актом про
проведення прилюдних торгів по
реалізації арештованого майна,
затвердженого Кіровським відділом
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 21 жовтня 2013 року. Вважає, що
торги було проведено з порушенням
порядку їх проведення, її було
позбавлено можливості приймати участь
в проведенні торгів. Крім того,
державним виконавцем не було вчинено
дій по виявленню майна всіх боржників
за виконавчим листом, а було
реалізовано лише її квартиру по
заниженій вартості.

Ураховуючи викладене, просила
задовольнити позов.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 липня
2014 року позов ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано недійсними прилюдні
торги від 14 жовтня 2013 року, проведені
ТОВ «Укрспецторг групп» з
реалізації належного ОСОБА_4
нерухомого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1 на підставі виконавчого листа
№ 2-814/10, виданого 29 жовтня 2009
року Шевченківським районним судом м.
Києва та результати яких оформлені
актом про проведення прилюдних торгів
по реалізації арештованого майна,
затвердженого Кіровським відділом
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області від 21 жовтня 2013 року. Скасовано
свідоцтво про придбання майна, видане
ОСОБА_5, посвідчене приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстроване в реєстрі за № 1646 від 22
жовтня 2013 року. У задоволенні решти
позову відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року рішення місцевого суду
в частині задоволених позовних вимог
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову у задоволенні позову в цій
частині. В решті рішення місцевого суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню в повному обсязі,
керуючись при цьому нормами ст. ст. 203,
215, 650, 655, 656 ЦК України, ст. ст. 62, 63 Закону
України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник