У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою ОСОБА_3
на заочне рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 31 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 20 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ
«Правекс-Банк») звернулося до суду із
указаним позовом, у якому просило
стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором в розмірі 400 591
євро, що за курсом НБУ на день
розрахунку заборгованості становить 4
261 921 грн 30 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що за
умовами укладеного 20 липня
2006 року між банком і ОСОБА_3 договору
про відкриття кредитної лінії, банком
було надано позичальнику кредитну
лінію в іноземній валюті в розмірі 182
тис. доларів США для споживчих цілей
згідно з графіком зменшення ліміту
кредитування на строк з 20 липня 2006 року
по 20 липня 2011 року зі сплатою 16 % річних.
5 серпня 2008 року сторони дійшли згоди
про внесення змін до указаного
договору, який було викладено в новій
редакції: ліміт кредитування
встановлено у розмірі 250 тис. євро із
строком користування з 5 серпня 2008 року
по 20липня 2016 року зі сплатою
14,49 % річних. Взяті на себе зобов'язання
банк виконав у повному обсязі, однак
ОСОБА_3 умов укладеного договору
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим станом на 3 квітня 2012 року
утворилася заборгованість у розмірі 400
591 євро, що за курсом НБУ на день
розрахунку еквівалентно 4 261 921 грн 30
коп., з яких: заборгованість за кредитом
- 244 414 євро, що становить 2 600 341
грн 08 коп., пеня за несвоєчасне
погашення кредиту - 20 191 євро, що
становить 214 813 грн 75 коп., відсотки за
користування кредитними коштами - 98 570
євро, що становить 1 048 694
грн 51 коп., пеня за несвоєчасне
погашення відсотків - 37 416 євро, що
становить 398 071 грн 97 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив
задовольнити позов.

Заочним рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 31 жовтня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 20 березня 2014 року, позов ПАТ
КБ «Правекс-Банк» задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«Правекс-Банк» заборгованість за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії від 20 липня 2006 року в
розмірі 400 591 євро, що за курсом НБУ на
день розрахунку становить 4 261 921 грн 30
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що
відповідач ОСОБА_3 порушив умови
взятого на себе зобов'язання щодо
своєчасного погашення суми кредиту та
відсотків за його користування в
порядку і на умовах зазначених у
договорі.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судами установлено, що 20 липня 2006 року
між ПАТ КБ «Правекс-Банк» і ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за умовами
якого відповідач отримав у кредит
кошти в розмірі 182 тис. доларів США для
споживчих цілей строком користування
до 20 липня 2011 року зі сплатою 16 %
річних.

5 серпня 2008 року сторони дійшли згоди
щодо укладення зазначеного договору у
новій редакції, відповідно до договору
про внесення змін та доповнень до
договору про відкриття кредитної лінії
встановлено ліміт кредитування у
розмірі 250 тис. Євро строком
користування до 20 липня 2016
року зі сплатою 14,49 % річних.

Із розрахунку кредитної
заборгованості станом на 3 квітня 2012
року заборгованість ОСОБА_3 перед
банком становить 400 591 Євро, що за курсом
Національного Банку України на день
вчинення розрахунку еквівалентно 4 261 921
грн 30 коп., з яких заборгованість за
кредитом 244 414 Євро, що
становить 2 600 341 грн 8 коп., пеня за
несвоєчасне погашення кредиту у
розмірі 20 191 Євро, що становить 214 813 грн
75 коп., проценти у розмірі 98 570 Євро, що
становить 1 048 694 грн 51 коп., пеня за
несвоєчасне погашення процентів 37 416
Євро, що становить 398 071 грн 97 коп.

Відповідно до вимоги, яку банк надіслав
ОСОБА_3, станом на 3 квітня 2012
року заборгованість ОСОБА_3 перед
банком становить 400 591 Євро, з
яких заборгованість за кредитом 73 350
Євро, пеня за несвоєчасне погашення
кредиту у розмірі 20 191 Євро, проценти у
розмірі 95 323 Євро, пеня за
несвоєчасне погашення процентів 37 416
Євро.

Разом з тим судом першої інстанції не
звернуто уваги на те, що загальна сума
боргу, яка зазначена у вимозі,
надісланій відповідачу становить 226 280
Євро (73 350 Євро + 95 323 Євро+ 20 191 Євро+37 416
Євро=226 280 Євро) та значно відрізняється
від суми боргу, зазначеної у позовній
заяві (400 591 Євро).

На зазначені вище порушення не було
звернуто уваги й судом апеляційної
інстанції.

Крім того, у вимозі зазначено період
нарахування пені з 11 травня 2010 року по 3
квітня 2012 року та з 11 серпня 2009 року по 3
квітня 2012 року, що є
порушенням норм ст. 258 ЦК України.

Таким чином, судами не було перевірено
розрахунок суми заборгованості, тому
висновок суду про стягнення на користь
банку з відповідача 400 591 Євро, що за
курсом Національного Банку України на
день вчинення розрахунку еквівалентно
4 261 921 грн 30 коп., є передчасним та не
підтверджений належними та
допустимими доказами, що є порушенням
норм ст. ст. 58-60 ЦПК України.

Відповідно до п. п. 11, 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення
у цивільній справі» у мотивувальній
частині рішення слід наводити дані про
встановлені судом обставини, що мають
значення для справи, їх юридичну оцінку
та визначені відповідно до них
правовідносини, а також оцінку всіх
доказів, розрахунки, з яких суд виходив
при задоволенні грошових та інших
майнових вимог. При задоволенні позову
про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. При
стягненні періодичних платежів суд має
вказати період, протягом якого
проводиться виконання.

Оскільки суди на вищевикладені
обставини уваги не звернули, у
порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України
не врахували норм матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не встановили
обставин, які мають значення для
правильного вирішення справи, та
дійшли передчасного висновку про
задоволення позову, відповідно до ст. 338
ЦПК України ухвалені у справі судові
рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 31 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 20 березня 2014 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О.
Лесько

М.Є.
Червинська

В.А.
Черненко