Ухвала

іменем україни

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про перегляд рішення
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 7 лютого 2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами у справі за позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
об'єднання власників квартир «Дім», про
виселення, вселення, усунення перешкод
у користуванні квартирою,
відшкодування моральної шкоди; за
зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_7, об'єднання власників
квартир «Дім» про визнання права
власності за набувальною давністю, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
також діють в інтересах ОСОБА_6, на
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що їм на праві власності належить
квартира АДРЕСА_1. Відповідачі
самовільно вселились до її житла,
чинять їй перешкоди у володінні та
користуванні належним їй нерухомим
майном.

Ураховуючи наведене, позивачка просила
виселити відповідачів з займаного
житлового приміщення без надання
іншого житла та вселити її в квартиру.

У січні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду з зустрічним
позовом, у якому, посилаючись на те, що
більше 16 років вказана квартира
перебуває у їх відкритому та
безперервному володінні, просили
визнати за ними право власності на
вказану вище квартиру за набувальною
давністю.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 7
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 3 квітня 2013 року, позов
ОСОБА_7 задоволено частково. Виселено
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення. Вселено ОСОБА_7 до
зазначеної квартири. Зобов`язано
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні вказаною
квартирою. В іншій частині позовних
вимог відмовлено. Зустрічний позов
залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 квітня 2013 року
відмовлено ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_4 у відкритті касаційного
провадження у даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 листопада 2013
року відмовлено першому заступнику
прокурора Сумської області у
відкритті касаційного провадження у
даній справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 грудня 2013 року
відмовлено прокурору Сумської області
у відкритті касаційного провадження у
даній справі на підставі п. 4 ч. 4
ст. 328 ЦПК України.

У липні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду в своїх інтересах та
в інтересах ОСОБА_6 з заявою про
перегляд рішення Конотопського
міськрайонного суду сумської області
від 7 лютого 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від
29 серпня 2014 року рішення Контопського
міськрайонного суду сумської області
від 7 лютого 2013 року скасовано у зв'язку
з нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 25 вересня 2014 року ухвалу
суду першої інстанції скасовано і
постановлено нову ухвалу, якою
відмовлено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у
задоволенні заяви про перегляд рішення
Конотопського міськрайонного суду
Сумської області від 7 лютого
2013 року у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
також діють в інтересах ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просять
скасувати ухвалу апеляційного суду та
залишити в силі ухвалу суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального права, а доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу
суду першої інстанції про перегляд
рішення суду від 7 лютого 2013 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
вірно застосувавши вимоги ст. 361 ЦПК
України, роз'яснення, надані судам у
п.п 3, 9 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами», дійшов до
правильного висновку про те, що
заявники не доведи наявність обставин,
які можливо було б визнати як ново
виявлені, для перегляду ухваленого
рішення суду.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, які
також діють в інтересах ОСОБА_6
,відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник