АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/6853/2014
Головуючий 1 інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач - Борисова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарях: ШалапудаН.П., Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 березня 2014
року по справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулося до суду з
позовом, в якому просило стягнути з
відповідача заборгованість за
кредитним договором у розмірі 7 928 114,51
грн., з яких: за кредитом - 3 808 984,22 грн.;
за відсотками - 1 898 969,03 грн.; по комісії -
68 498,81 грн.; пені в розмірі - 2 151 662,45 грн.
та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
відповідач не виконує належним чином
умови договору щодо своєчасного
повернення грошових коштів, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка підлягає стягненню в судовому
порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» заборгованість
по кредитному договору № 1266 - Ф в сумі
3808984,22 грн.; суму несплачених відсотків
в розмірі 1898969,03 грн.; 68498,81 грн. комісія;
та 1075831,22 грн. - пені за несвоєчасне
погашення заборгованості, 3441 грн.
витрат по сплаті судового збору, а
всього стягнуто 6855724,28 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати його та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову в повному
обсязі, посилаючись на те, що висновки
суду не відповідають обставинам справи
та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказав на те, що позивачем не надано
доказів на підтвердження факту видачі
йому грошових коштів.

Крім того, суд не врахував подану ним
заяву про застосування строку позовної
давності щодо стягнення пені.

Судом в якості правонаступника
позивача ТОВ «Кредитні ініціативи»
залучено до участі у справі ТОВ «Аврора
Стайл».

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача апеляційну
скаргу підтримав просив її
задовольнити з вищевказаних підстав.

ТОВ «Аврора Стайл» в судове засідання
не з'явився, про день, місце і час
судового засідання належним чином
повідомлений, а тому колегія суддів
вважає можливим розглядати справу у
його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що ОСОБА_2 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, заборгованість у повному
обсязі не погашена, а тому
заборгованість підлягає стягненню в
судовому порядку з урахуванням
положень ч.3 ст. 551 ЦК України про
зменшення суми пені.

Проте, з таким висновком суду в повній
мірі погодитись неможливо, оскільки
такого висновку суд дійшов, не
з'ясувавши дійсні обставини спору, не
перевіривши доводи і заперечення
сторін та без належної оцінки доказів.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватись
належним чином та у встановлений строк.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що
13 серпня 2008 року між ЗАТ «Сведбанк
Інвест» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 1266-Ф, відповідно до
якого позивач надав відповідачу у
тимчасове користування кредит у
розмірі 1 250 000 доларів США, зі сплатою
фіксованої процентної ставки за
користування кредитом у розмірі 14,0% з 13
серпня 2008 року по 12 серпня 2013 року.

ЗАТ «Сведбанк Інвест» виконав свої
зобов'язання та надав кошти
відповідачу, проте останній свої
зобов'язання належним чином не виконує,
у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка станом на 01 жовтня
2013 p. складає: 476 540 дол. США, що
еквівалентно 3 808 984,22 грн.
заборгованості за кредитом, а саме:
заборгованість за відсотками у розмірі
1 898 969,03 грн., комісія у розмірі 68 498,81
грн., пеня у розмірі 2 151 662,45 грн.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
який в свою чергу виступає
правонаступником ЗАТ «Сведбанк
Інвест» та Факторинговою компанією
«Вектор Плюс» укладено договір
факторингу.

28 листопада 2012 між ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладено договір факторингу,
відповідно до пунктів 2.1 якого, клієнт
(ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає
фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи»)
свої права вимоги заборгованості по
кредитних договорах, укладених з
боржниками, право на вимогу якої
належить клієнту на підставі
документації.

02 червня 2014 pоку між ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ТОВ «Аврора Стайл»
укладено договір факторингу,
відповідно до якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» відступило ТОВ
«Факторингова компанія Аврора Стайл»
право вимоги заборгованості (включаючи
суму наданого кредиту; проценти,
нараховані банком за користування
кредитом; комісії; штрафні санкції та
інші можливі платежі) по кредитному
договору, укладеному між боржником,
ОСОБА_2 та ПАТ «Сведбанк» № 1266-Ф від 13
серпня 2008 року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що оскільки відповідач не виконує
належним чином свої зобов'язання за
договором кредиту, з нього підлягає
стягненню заборгованість по тілу
кредиту, відсотки, комісія та пеня.

Разом з тим, вирішуючи спір між
сторонами та застосовуючи норми ч.3
ст.551 ЦК України щодо зменшення розміру
стягнутої пені до 1075 831,22 грн., суд
першої інстанції не взяв до уваги заяву
представника відповідача про
застосування строку спеціальної
позовної давності в один рік щодо
нарахованої позивачем пені, а тому
рішення суду в частині стягнення
нарахованої пені підлягає скасуванню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.546 та ст.549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК
України).

Пунктом 1 ч.2 ст.258 ЦК України визначено,
що до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік.

Згідно з ст.267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовні
давності, про застосування якої
заявлено стороною спорі, є підставою
для відмови у позові.

Представник відповідача в суді першої
інстанції подав заяву в якій просив
застосувати строки позовної давності
щодо позовних вимог в частині
стягнення пені за кредитним договором.

Вирішуючи питання про стягнення пені,
колегія вважає, що пеня має бути
стягнута за один рік до дня
пред'явлення позову, тобто за період 15
листопада 2012 року по 15 листопада 2013
року і розмір її становитиме 269 193,35 - 184
660,89 = 84 532,46 (дол. США), що в еквіваленті за
курсом НБУ становить 675 667,95 грн. (84 532,46
дол. США * 7,9930 грн.).

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що з відповідача підлягає
стягненню загальна сума у розмірі 6 452
120,01 грн., що включає в себе: борг за
кредитом в сумі за кредитом - 3 808 984,22
грн.; за відсотками - 1 898 969,03 грн.; по
комісії - 68 498,81 грн.; пеня - 675 667,95 грн.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

За таких обставин, судовий збір
підлягає зменшенню до 2 775,87 грн.

Твердження апелянта про те, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту видачі йому
грошових коштів колегія суддів
відхиляє, оскільки з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 подавав до ЗАТ
«Сведбанк Інвест» заяви про видачу
грошових коштів за кредитним договором
і 20 серпня 2008 року відповідачем було
внесено 370 000 дол. США в рахунок
погашення заборгованості по кредиту,
що свою чергу свідчить про видачу баком
коштів та часткове повернення кредиту
(а.с.108-111).

В силу ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, на які посилаються сторони,
як на підставу своїх вимог та
заперечень підтверджених доказами,
перевірених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість, а
також достатність, взаємозв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, колегія суддів
приходить до висновку про скасування
рішення суду в частині стягнення пені
та зміну рішення в частині стягнення
судового збору та зазначення загальної
суми, яка підлягає стягненню.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
-задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» пені в розмірі 1 075 831 грн. 22
коп. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний код
НОМЕР_1 на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» пеню в
розмірі 675 667 грн. 95 коп.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 20 березня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» суми судового збору та
зазначення загальної суми, яка
підлягає стягненню змінити, зменшивши
суму стягнутого з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» судового збору з 3411 грн. до
2775 грн. 87 коп., та зменшити загальну
суму, яка підлягає стягненню з 6 855 724
грн. 28 коп. до 6 454 895 грн. 88 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: