АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1248/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3904/14
Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю: представника позивача
Шокало Т.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 05 листопада 2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
посилаючись на те, що 30 травня 2006 року
між ним та ОСОБА_3 укладено договір,
згідно умов якого відповідач отримав
кредит в сумі 3000,00 грн. зі сплатою за
користування кредитом у розмірі 48% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, та, оскільки відповідач свої
зобов'язання не виконала, за нею
утворилась заборгованість, яка станом
на 17.02.2014 року складає 15233,98 грн.

У зв»язку з цим просили суд стягнути з
ОСОБА_3 суму заборгованості та понесені
судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 05 листопада 2014 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився
позивач, представник якого в поданій
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов задовольнити у
повному обсязі.

Зазначають, що сторони письмово
домовились про збільшення строку
позовної давності стосовно виконання
умов Договору, встановивши, що його
строк дорівнює строку дії картрахунку,
що не заборонено ст.259 ЦК України.

Вказують, що судом залишено поза
увагою, що, відповідно до пунктів 9.3 та
9.5 договору картрахунок відкритий на
невизначений термін та може бути
закритий на підставі заяви держателя, а
п.9.12 Умов сторони домовилися, що
договір діє на протязі 12 місяців з
моменту його підписання, і якщо жодна
зі сторін не заявляє про його
припинення, він автоматично лонгується
на такий же термін. Оскільки відповідач
не подав заяви про закриття
картрахунку строк дії Карти було
продовжено на такий же строк, отже, на
даний час термін дії Кредитного
договору продовжено, а відповідач
продовжує користуватися грошима банку,
тим самим правовідносини між Банком та
відповідачем не припинилися.

Вважають, що строк позовної давності
почне відраховуватися з наступного дня
після закінчення строку дії договору,
відтак, перебіг строку позовної
давності за даним позовом ще не
розпочався, а тому на даний момент не
може бути пропущеним, тому висновок
суду першої інстанції щодо пропуску
строку позовної давності не відповідає
обставинам справи.

У наданих суду письмових запереченнях
на апеляційну скаргу представник
відповідача наголошує на тому, що Умови
надання банківських послуг, Правила
користування платіжною карткою є
неукладеними правочинами між
сторонами, в яких не зазначена дата їх
прийняття чи затвердження; відсутня
інформація про їх дію, чи стосуються
вони наданого відповідачу кредиту,
оскільки не містять ідентифікуючих
ознак.

Зазначає, що матеріали справи не
містять жодного первинного
бухгалтерського документу,
оформленого відповідно до ст.9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», приписів
Положення про організацію операційної
діяльності в банках України,
затверджених Постановою Правління НБУ
від 18.06.2003р. №254 та Положення про
організацію бухгалтерського обліку та
звітності в банках України,
затвердженого постановою Правління
НБЮУ від 30.12.98р. №566, який би
підтверджував факт отримання та
використання позичальником ОСОБА_3
кредитних коштів.

У зв'язку з цим у задоволенні
апеляційної скарги прохали відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача доводи апеляційної скарги
підтримала та прохала її задовольнити.

Представник відповідача підтримав
доводи, наведені у запереченнях на
апеляційну скаргу, яку не визнав та
прохав її відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, приходить
до висновку про відхилення апеляційної
скарги. з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 30.05.2006
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №б/н,
оформлений заявою позичальника,
відповідно до умов якого відповідач
отримала кредитні кошти в розмірі 3000,00
грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 48% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом (а.с.7).

Із наявної у матеріалах справи заяви
від 30.05.2006 року вбачається, що ОСОБА_3
ознайомилася та погодилася з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами банку, які складають між нею
та банком Договір про надання
банківських послуг (а.с.7 на звороті).

Установлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що
відповідач свої зобов'язання по
погашенню кредитного ліміту
виконувала не належним чином, вносила
платежі, яких було недостатньо для
погашення кредиту, нарахованих
відсотків, штрафів за кредитним
лімітом, останній платіж здійснений у
жовтні 2010 року, після чого взагалі
припинила вносити будь-які платежі на
кредитний рахунок, внаслідок чого
станом на 17.02.2014 року загальна сума
заборгованості ОСОБА_3 за вказаним
кредитним лімітом склала 17576,37грн., з
яких 2512,63грн. - заборгованість за
кредитом; 15063,74грн.-заборгованість за
процентами за користування кредитом.

Від зазначеної суми заборгованості
сума 3544,01 грн. була стягнута згідно з
Судовим наказом Київського районного
суду м. Полтави від 12.12.2007 року, у тому
числі, 2584,08 грн. заборгованості за
кредитом, 919,43 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом
(а.с.4).

Різниця заборгованості за кредитним
договором станом на 17.02.2014 року складає
14032,36 грн., що узгоджується з наданими
суду Розрахунками.

Також, позивачем у відповідності до п.8.6
Умов та правил надання банківських
послуг були нараховані штрафи:
500,00грн.-штраф (фіксована частина) та
701,62грн.-штраф (процентна складова)
(а.с.5-6).

Відтак, загальний розмір
заборгованості відповідача перед
Банком складає 15233,98 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що останній платіж на
виконання умов кредитного договору
було здійснено відповідачем у жовтні
2010 року, а позов пред'явлено 05.03.2014 року,
з пропуском строку позовної давності.

Такий висновок місцевого суду
відповідає встановленим по справі
обставинам та ґрунтується на законі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом п.3.1 Умов та Правил
надання банківських послуг (далі-Умови)
Банк відкриває Клієнту картрахунки,
видає карти, їх вид і строк дії
визначені у заяві та у Пам»ятці
клієнта, підписанням якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є відкриття рахунка,
вказаного в розділі «Відмітки банку»
заяви.

За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов Клієнт
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

В разі виникнення заборгованості
Держатель по Картрахунку зобов'язаний
погасити заборгованість протягом 30
днів з моменту її виникнення.

За порушення строків платежу за
будь-яким грошовим зобов'язанням
згідно кредитного договору більше ніж
на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від
суми позову.

Згідно п.5.2. Умов у випадках порушення
Держателем умов даного Договору Банк
має право вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому чи у визначеній Банком частині.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За змістом ст.ст.610,612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Пунктом 9.12 Умов визначено, що договір
діє протягом дванадцяти місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Поряд із встановленням порядку
пролонгації строку дії договору (п.9.12.
розділ 9 Умов і Правил надання
банківських послуг) сторони встановили
порядок і строки виконання боржником
зобов'язань.

Так, згідно пп.5.3.,5.4 Правил користування
платіжною карткою, строк та порядок
погашення по Кредиту (Кредитний ліміт,
кредитна лінія) по платіжним картам з
установленим Мінімальним обов'язковим
платежем приведено в Пам'ятці клієнта,
яка є невід'ємною частиною Договору.
Платіж включає в себе плату за
користування Кредитом, передбачену
Тарифами та частину заборгованості за
Кредитом.

Строк погашення по Кредиту (Кредитний
ліміт, кредитна лінія) по платіжним
картам без установленого Мінімального
обов'язкового платежу здійснюється в
наступному порядку: строк погашення
процентів по кредиту-щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
Кредиту -в повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній карті (в полі MONTH).

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України
передбачено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

За зобов»язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

У відповідності до пунктів 3.1.1., 5.4
Правил користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця, вказаного на платіжній карті
(поле MONTH).

Таким чином, згідно Правил, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності (ст.257 ЦКУ)
щодо місячних платежів починається
після несплати чергового платежу, а
щодо повернення кредиту в повному
обсязі зі спливом останнього дня
місяця дії картки (ст.261 ЦКУ), а не
закінченням строку дії договору
(правова позиція, викладена у
постановах Верховного Суду України від
19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від
06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13,
які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є
обов»язковими для всіх судів України).

З матеріалів справи вбачається, що
кредитна картка НОМЕР_1 була видана
ОСОБА_3 30.05.2006 року на строк 24 місяці, до
30.05 2008 року та повторно не пере
випускалася.

Останнє погашення заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_3 здійснила
29.09.2010 року, після чого припинила
внесення коштів на картковий рахунок
(а.с.66).

З 30.09.2010 року жодного платежу на
погашення кредитної заборгованості
відповідачем не здійснено.

Таким чином, позовна давність у даному
випадку повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чергового платежу, а саме з листопада
2010 року.

У суді першої інстанції відповідач
заявила про застосування до
правовідносин строку позовної
давності (а.с.86-87).

Таким чином, право на звернення до суду
з відповідним позовом виникло у
позивача з листопада 2010 року, проте
таким правом він не скористався,
звернувшись до суду лише 05.03.2014 року, з
пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вірних висновків суду про
відсутність підстав для задоволення
позову за пропуском строку позовної
давності.

Посилання в апеляційній скарзі,
зокрема, на те, що строк дії картки та
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки, що є, на думку позивача,
збільшенням строку позовної давності,
погодженої сторонами у Договорі, а
також на відсутність заяви Держателя
картки про закриття картрахунку, у
зв'язку з чим строк дії договору
продовжується, - є помилковими з
наведених вище підстав, а також з
огляду на те, що по закінченню строку
дії картки карта не була продовжена
банком на новий строк шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії, як це
передбачено п.3.1.3. Правил користування
платіжною картою.

Також, наявна у матеріалах справи копія
Умов (а.с.8-11), яка підписана Головою
Правління банка Дубілетом А.В., не
містить дати їх підписання чи
затвердження, що не дає можливості
встановити чинність Умов станом на
30.05.2006 року (дата підписання заяви
ОСОБА_3).

Чч.2,3 ст.27 ЦПКУ передбачено, що особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази… Особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
позивач, звертаючись до суду з позовом,
в порушення вказаних вимог закону,
недобросовісно здійснював свої
процесуальні права та виконував
процесуальні обов'язки, не подавши,
зокрема, у повному обсязі докази для
підтвердження своїх вимог.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростували висновки суду першої
інстанції.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 05 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун