Справа № 323/88/14-ц
№ провадження 2/323/170/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.11.2014
м. Оріхів

Оріхівський районний суд
Запорізької області в складі судді
Фісун Н.В. при секретарі Слинько Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани»
про визнання договору оренди землі
недійсним та за зустрічним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани» до
ОСОБА_1 про визнання договору оренди
землі дійсним , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
з позовом, в якому вказує, що їй на праві
приватної власності належить земельна
ділянка, розташована на території
Щасливської сільської ради
Оріхівського району Запорізької
області, розміром 7,33 га.

У 2013 році їй стало відомо про
існування іншого договору оренди від
01.10.2006 року зареєстрований 26.04.2010 року
за №0 відділі ЗРФ ДП «Центр ДЗК»,
строком на 5 років. Договір у вказаній
редакції позивач ніколи не
підписувала, він був підписаний іншою
особою без її волевиявлення та дозволу.
Крім того, в акті про визначення меж
земельної ділянки у спірному договорі
від 01.10.2006 року, який є невід'ємним
додатком до договору взагалі стоїть не
її підпис.

Позивач вважає, оскільки
вона не підписувала договір оренди
землі від 01.10.2006 року, який
зареєстрований у 2010 році, акт
визначення меж земельної ділянки, який
є невід'ємним додатком до договору він
є недійсним.

Позивач прохає визнати
недійсним договір оренди земельної
ділянки, розміром 7,33 га, розташованої
на території Щасливської сільської
ради Оріхівського району від 01.10.2006
року укладений між позивачем та ТОВ
«Запорізькі лани», в особі директора
ОСОБА_2, зареєстрований 26.04.2010 року в
Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП
«Центр ДЗК», про що в державному
реєстрі землі вчинено запис № 0.

В свою чергу Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» звернулися до суду з
зустрічним позовом, в якому прохають
визнати договір оренди землі від 01.10.2006
року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Запорізькі лани», зареєстрований в
Оріхівському відділі земельних
ресурсів від 26.04.2010 року дійсним та
чинним на строк 5 років з моменту
державної реєстрації, так як він був
підписаний ОСОБА_1, вона одержувала
орендну плату за цим договором,
позивачем виконувалися всі умови
договору.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_3 на
позовних вимогах наполягає, прохає
задовольнити їх в повному обсязі за
первісним позовом та прохає відмовити
в задоволенні зустрічних позовних
вимог. А також доповнив позовні вимоги
та прохав стягнути з відповідача
судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК
України, а саме коштів витрачених на
судовий збір, заяви про забезпечення
позову, а також витрат на проведення
судово-почеркознавчої експертизи.

Представник відповідача в
судове засідання не з'явився, до суду
надали клопотання про розгляд справи
без участі представника відповідача,
проти задоволення позовних вимог
відповідача заперечують, наполягають
на задоволенні зустрічних позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали
цивільної справи, заслухавши
представника позивача, вважає, що
позовні вимоги позивача ОСОБА_1
підлягають задоволенню частково, а в
задоволенні зустрічних позовних вимог
ТОВ «Запорізькі лани» необхідно
відмовити виходячи з наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як було встановлено в
судовому засіданні, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії 11-ЗП № 061171,
позивач є власником землі розміром 7.33
га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (
а.с.13).

Відповідно до договору
оренди землі без № від 01 жовтня 2006 року,
між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Запорізькі лани»
був укладений договір оренди земельної
ділянки, строком на 5 років, який
зареєстрований 26.04.2010 року за № 0 в
Оріхівському районному відділі
земельних ресурсів, про що у державному
реєстрі земель вчинено запис ( а.с.7 -9).

01.10.2006 року відповідно між
позивачем та відповідачем підписано
акт приймання передачі об'єкта оренди (
земельної ділянки) /а.с.9 зв./.

Оскільки представник
позивача стверджував, що його
довіритель не підписував договору
оренди землі, який зареєстровано
Оріхівському районному відділі ЗРФ ДП
«Центр ДЗК» 26.04.2010 року, по справі була
призначена судово-почеркознавча
експертиза, згідно висновків якої
підпис від імені ОСОБА_1 у договорі
оренди землі від 01.10.2006 року
зареєстрованому 26.04.2010 року за №0
на останньому аркуші у графі «Підписи
сторін», виконаний ОСОБА_1 Підпис у
графі «Орендодавець» акту визначення
меж земельної ділянки від 01.10.2006 року,
зареєстрованого 26.04.2010 року за №0
виконаний не ОСОБА_1 а іншою особою.
/а.с.134-139/.

Відносини, пов'язані з
орендою землі, регулюються Земельним
кодексом України Цивільним
кодексом України, Законом України
Про оренду землі (далі Закон), а
також договором оренди землі.

Відповідно до пункту 3
частини 1 статті 3 ЦК України серед
загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору, яка
означає, що сторони є вільними в
укладенні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору тощо ( статті 6,627 ЦК України ).

У відповідності до статті 12
ЦК України особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуд.

За ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК
України договір є укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону
України «Про оренду землі» істотними
умовами договору оренди землі є: об'єкт
оренди (місце розташування та розмір
земельної ділянки); строк дії договору
оренди; орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін; умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем, який укладається в
письмовій формі.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України
правочин підлягає державній
реєстрації лише у випадках,
встановлених законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Зі змісту ст. 215 ЦК України вбачається,
що підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Частиною 3 цієї статті
передбачено, якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Відповідно до ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування (
ч.1 ст.. 58 ЦПК України)

Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК
України передбачено, що суд оцінює
докази за своїм внутрішніх
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення.

Враховуючи, що спірний
договір, який зареєстрований 26.04.2010
року в Оріхівському районному відділі
ЗРФ ДП «Центр ДЗК» підписав позивач,
відповідно до висновків експертизи, а
в акті приймання - передачі оренди
земельної ділянки від 01.10.2006 року, який
є невід'ємною частиною до вказаного
договору, підпис виконаний не ОСОБА_1,
а іншою особою, суд вважає за можливим
визнати договір оренди землі
недійсним.

Відповідно до ст.15 ч.4 Закону
України « Про оренду землі» -
невід'ємною частиною договору оренди
землі є Акт визначення меж земельної
ділянки. Оскільки акт, відповідно до
закону є невід'ємною частиною договору
, то без його існування такий договір не
може бути чинним , що свідчить про
недосягнення згоди з усіх істотних
умов договору.

Враховуючи висновки суду про
недійсність договору оренди землі,
зустрічні позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Запорізькі лани» про визнання
договору оренди дійсним не підлягають
задоволенню, так як відповідачем не
доведені ті обставини , на які він
посилався як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

В судовому засіданні представник
позивача прохав стягнути витрати за
проведення судово-почеркознавчої
експертизи, але суду не надав жодного
документального підтвердженого доказу
про її оплату.

Відповідно до ст.88 ЦПУ України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст10,.60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.203, 207, 210,215, 626, 638 ЦК
України, ст.124 ЗК України, ст.ст.14, 18 ЗУ
«Про оренду землі», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізькі лани" про
визнання договору оренди землі
недійсним - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір
оренди землі від 01.10.2006 року, укладений
між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Запорізькі лани",
строком на 5 років, зареєстрований в
Оріхівському районному відділі
земельних ресурсів державного
підприємства "Центр ДЗК", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 26.04.2010 року за №0.

Стягнути з ТОВ «Запорізькі лани»
(зареєстрованого за адресою:
м.Запоріжжя, вул..Брюллова, будинок 5
кв.3, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) сплачений судовий збір за
подання позовної заяви у розмірі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп., заяви про
забезпечення позову у розмірі 121 гривня
80 копійок - в іншій частині позову
відмовити.

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Запорізькі лани" до
ОСОБА_1 про визнання договору оренди
землі дійсним -відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області:

Н.В.Фісун