У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,
Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє
від імені ОСОБА_3, на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 31 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом. Зазначало, що 2 квітня
2008 року між сторонами укладено
кредитний договір відповідно до якого
останній отримав кредит у розмірі 5000
грн у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У зв'язку з
невиконанням відповідачем взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором станом на 31 березня 2014 року
утворилась заборгованість у розмірі
19069 грн 92 коп. Посилаючись на наведене,
просило задовольнити позов.

Рішенням Овруцького районного суду
Житомирської області від 12 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено у
зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення про
задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_3
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 19 069 грн 93 коп., з якої:
заборгованість по кредиту - 5164 грн 12
коп., заборгованість по процентам за
користування кредитом - 9712 грн 86 коп.,
заборгованість по комісії - 3046 грн 76
коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн.
та штраф (процентна складова) - 896 грн 19
коп. Вирішено питання про стягнення
судових витрат.

ОСОБА_4, який діє від імені ОСОБА_3,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судом установлено, що 2 квітня 2008 року
між сторонами укладено кредитний
договір відповідно до якого останній
отримав кредит у розмірі 5000 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. У зв'язку з
невиконанням відповідачем взятих на
себе зобов'язань за кредитним
договором станом на 31 березня 2014 року
утворилась заборгованість у розмірі
19069 грн 92 коп.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що строк позовної давності по вимогах
не пропущено, оскільки строк дії картки
встановлено до 29 лютого 2012 року, а позов
подано у квітні 2014 року і до його
подання строк позовної давності не
сплив.

Однак повністю з такими висновками
погодитися неможливо.

Статтею 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо за
своїм внутрішнім переконанням.
Результати оцінки доказів
відображаються в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 5. 4 Правил користування
платіжною карткою встановлено, що
строк погашення процентів за кредитом
здійснюється щомісячно.

Отже, поряд зі встановленням строку дії
договору сторони встановили і строки
виконання боржником окремих
зобов'язань, що входять до змісту
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254
ЦК України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Як встановлено судом, останній платіж
відповідачем здійснено 11 лютого 2009
року.

Стягуючи заборгованість апеляційний
суд не встановив конкретних дат
початку перебігу загального строку
позовної давності та строку позовної
давності щодо вимог про стягнення
штрафу, не з'ясував, який розмір
процентів підлягав сплаті в межах
строку позовної давності, не з'ясував
коли виникло право на стягнення
комісії, чи сплив строк позовної
давності щодо цих платежів чи їх
частин.

Згідно п. п. 8. 6 Умов та правил надання
банківських послуг при порушенні
позичальником строків платежів по
кожному з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором більш ніж
на 120 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми позову.

Однак, вирішуючи питання про стягнення
штрафу, апеляційний суд не з'ясував
коли у банку виникло право на стягнення
штрафу та не врахував, що строк
позовної давності по вказаних вимогах
складає один рік.

Порушення апеляційним судом при
розгляді справи норм процесуального
права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України)
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для її
правильного вирішення, тому ухвалене
ним рішення не може вважатись законним
і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
передачею справи на новий розгляд до
цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 31 липня 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:В.І.
Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук
А.С. Олійник