Провадження № 2/522/5834/14
Cправа № 522/7710/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко
Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у квітні 2014 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги з теплопостачання у розмірі 5
816,83 грн..

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що ОСОБА_1 проживає у квартирі
АДРЕСА_1, яка знаходиться у комунальній
власності та теплопостачання до якої
здійснює саме він. Для здійснення
обліку та оплати послуг з постання
теплової енергії ОСОБА_1 було відкрито
особовий рахунок № НОМЕР_1. У 2009 році з
ОСОБА_1 було укладено договір на
постання теплової енергії. ОСОБА_1
фактично отримує теплову енергію, але
не здійснює оплати за її надання
значний час, в результаті чого у неї за
період з 01.11.2006 року по 01.04.2014 року
утворилася заборгованість у розмірі 5
816,83 грн.. У травні 2013 року позивач
звертався до суду з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення з
боржниці заборгованості за надану
теплову енергію, про що 03.06.2013 року був
виданий судовий наказ. Проте, ухвалою
судді від 17.07.2013 року вказаний наказ
було скасовано, що зумовило звернення з
цим позовом.

В судове засідання 26.11.2014 року
з'явився представник позивача КП
«Теплопостачання міста Одеси» - ОСОБА_2
(діє на підставі довіреності від 18.12.13),
яка позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

В судове засідання з'явилася
відповідачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від
21.10.14), яка зазначила, що позовні вимоги
за період з 01.11.2006 року заявлені
необґрунтовано, так як заявлені з
пропущенням строку позовної давності
відповідно до ст. 267 ЦК України та
просила застосувати цей строк.
Відповідачка ОСОБА_1 також просила
застосувати строк позовної давності та
пояснила, що в квартирі проживають
п'ять осіб, а саме: вона, її матір 1921 року
народження, яка є хворою та прикутою до
ліжка, її сестра 1949 року народження, її
племінниця 1970 року народження, яка є
інвалідом та малолітня дитини
племінниці 2007 року народження. Тобто в
квартирі проживають особи, які живуть
за рахунок мізерних пенсій у зв'язку з
чим не можуть у повному обсязі
сплачувати кошти за тепло, так як їм
взагалі не вистачає коштів на життя.

Суд, вислухавши пояснення сторін
та дослідивши матеріали справи прийшов
до висновку, що даний позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(надалі відповідачка, боржниця) та
членам її родини ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
на праві власності належить квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності від 25.09.1996 року №
0917.

З наявного у матеріалах справи
технічного паспорту вбачається, що
зазначена квартира обладнана гарячим
та холодним водопроводом,
каналізацією, газопостачанням,
електроенергією та центральним
опаленням.

З позову вбачається, що опалення
вказаної квартири здійснює Комунальне
підприємство «Теплопостачання міста
Одеси» (надалі позивач), шляхом надання
квартирі теплової енергії для
обігріву.

Також судом встановлено, що 19.02.2009
року між позивачем та відповідачкою
був укладений Договір про надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води (а.с.4).

Для здійснення обліку та оплати
послуг з постання теплової енергії
відповідачці було відкрито особовий
рахунок № НОМЕР_1.

Згідно п. 1.1. договору виконавець
зобов'язується надавати споживачеві
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

Позивачка разом з членами своєї
родини проживає у зазначеній квартирі,
що підтверджується довідкою № 298 від
25.03.2014 року, виданою дільницею № 9 КП
«ЖКС «Фонтанський» (а.с.5).

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що відповідачка
та члени її родини споживають теплову
енергію, яка надається їм з боку
позивача та повинні здійснювати оплату
цих послуг, що не суперечить умовам
договору та принципам добросовісності
та розумності.

Судом встановлено, що відповідачка
не належним чином виконує свої
зобов'язання з оплати вказаних послуг у
зв'язку з чим у неї за період з 01.11.2006
року по 01.04.2014 року утворилася
заборгованість у розмірі 5 816,83 грн., що
підтверджується реєстром нарахувань
та оплат за її особовим рахунком від
10.04.2014 року (а.с.3). У вказаному реєстрі
детально по місяцях зазначено, які суми
за надання теплової енергії були
нараховані відповідачці у відповідні
періоди та які оплати за ці послуги
вона здійснювала.

Суд, аналізуючи вказаний вище
реєстр встановив, що відповідачка
починаючи з вересня 2009 року не належним
чином виконує свої зобов'язання по
оплаті вказаних послуг у зв'язку з чим у
неї з вказаного періоду почалася
накопичуватися заборгованість перед
позивачем. Тобто, порушення права
позивача почалося з вересня 2009 року.

При цьому, з позовом до суду
позивач звернувся лише у квітні 2014
року.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст. 260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253 - 255 цього
Кодексу.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Як вбачається відповідачка та її
представник просили застосувати строк
позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі наведеного вище суд
приходить до висновку щодо відмови у
задоволенні вимог позивача за період з
вересня 2009 року по квітень 2011 року, так
як вони заявлені після спливу строку
позовної давності.

Що стосується вимог позивача, які
були заявлені за період з квітня 2011
року по квітень 2014 року то суд вважає,
що ці вимоги заявлені обґрунтовано та
підлягають задоволенню на підставі
наступного.

Відповідно ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог зазначеного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обігу
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідачкою на час розгляду
справи не надано суду доказів того, що
вона перед позивачем погасила
заборгованість, що утворилась за
вказаний період.

Згідно зі статтями 68, 162 ЖК
Української РСР наймач (власник
квартири) зобов'язаний своєчасно
вносити квартирну плату та плату за
комунальні послуги.

Відносини, що виникають у сфері
надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, регулюються Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Згідно статей 20, 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» №
1875-ІV від 24 червня 2004 року споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.
Плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору.

З реєстру нарахувань та оплат за
особовим рахунком відповідачки
вбачається, що заборгованість
відповідачки перед позивачем за період
з квітня 2011 року по квітень 2014 року
становить 2 716,18 грн.. Таким чином, саме
ця сума підлягає стягненню з
відповідачки.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Судом встановлено, що внаслідок
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав, позивач поніс витрати
по сплаті судового збору у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок, що
підтверджується наявним у матеріалах
справи платіжним дорученням № 9251 від
14.03.2014 року (а.с.7).

Отже, стягненню з відповідачки на
користь позивача підлягають також і ці
витрати.

Після всебічного, повного
дослідження й оцінки наявних
матеріалів та обставин справи суд
дійшов висновку щодо необхідності
часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 64, 88 ч.1, 179,
197, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України; ст.ст.. 1, 3, 256,
257, 525, 526, 610, 611 ЦК України; ст.ст.. 68, 162 ЖК
України, ст.ст.. 20, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
спожиті послуги з теплопостачання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на
користь Комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» () заборгованість за спожиті
послуги з теплопостачання у розмірі 2 716
(дві тисячі сімсот шістнадцять) гривень
18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) на
користь Комунального підприємства
«Теплопостачання міста Одеси» () витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення, в порядку ст. 294 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя:
Домусчі Л.В.

26.11.2014