ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8037/14-ц
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
клопотання стягувача ОСОБА_2 до
боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду,

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ОСОБА_2 звернувся до суду з
клопотанням до боржників ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про примусове
виконання рішення іноземного суду.

В судовому засідання представник
стягувача ОСОБА_7 вимоги клопотання
підтримала, просила задовольнити,
пояснивши, що частковим заочним
рішенням Суду другої інстанції м.
Ашаффенбурга від 04.05.2011 року у судовому
процесі ОСОБА_2 проти ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 по справі № 11 О 188/10
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні виплатити
позивачу солідарно 9 578,56 євро разом з
відсотками у розмірі 12% від цієї суми,
починаючи з 01.09.2007 року. Судом другої
інстанції м. Ашаффенбурга 15.02.2012 року у
судовому процесі ОСОБА_2 проти ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по справі № 11 О
188/10 винесено кінцеве заочне рішення,
відповідно до якого відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6
повинні виплатити позивачу солідарно 9
578,56 євро разом з відсотками у розмірі 12%
від цієї суми, починаючи з 01.09.2007 року.
Копію даного судового рішення було
вручене боржникам: ОСОБА_4 - 08.02.2013 року
публічною доставкою в суді другої
інстанції Ашаффенбург, ертальштрассе 3,
63739 Ашаффенбург; ОСОБА_3 - 16.08.2012
рокушляхом надання юридичної допомоги
за адресою: Україна, АДРЕСА_1; ОСОБА_5 -
08.02.2013 року публічною доставкою в суді
другої інстанції Ашаффенбург,
ертальштрассе 3, 63739 Ашаффенбург; ОСОБА_6
- 22.10.2011 року шляхом надання юридичної
допомоги за адресою: Україна, АДРЕСА_2.
Рішення не було оскаржене в
установленому законом порядку, і 06.05.2013
року воно вступило в законну силу.
Однак добровільно боржниками судове
рішення виконане не було, тому позивач
просить надати дозвіл на примусове
виконання вказаного часткового
заочного та кінцевого заочного рішень
Суду другої інстанції м. Ашаффенбурга
Федеративної Республіки Німеччина про
стягнення солідарно з громадян України
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 9 578,56 євро
разом з відсотками у розмірі 12% річних
від цієї суми, починаючи з 01.09.2007 року,
що на день звернення із цим клопотанням
складає 7 655,50 євро, на користь ОСОБА_2,
громадянина Федеративної Республіки
Німеччина, та судові витрати.

Боржник ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_9 в судовому засіданні вимоги
клопотання не визнали, пояснивши, що
про розгляд справи у Суді другої
інстанції м. Ашаффенбурга Федеративної
Республіки Німеччина вона була
повідомлена, оскільки отримала
повідомлення суду та направила
письмові заперечення. Однак рішення а
ні часткове заочне, а ні кінцеве заочне
не оримувала, тому була позбавлена
можливості оскарження.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ОСОБА_9 у
судовому засідання надав аналогічні
пояснення.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась,
надавши суду заяву, в якій просила
проводити слухання у її відсутність
(а.с.71).

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлене клопотання підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ст.35 Закону
України «Про міжнародний комерційний
арбітраж» арбітражне рішення,
незалежно від того, в якій країні воно
було винесено, визнається обов'язковим
і при поданні до компетентного суду
письмового клопотання виконується з
урахуванням положень цієї статті та
статті 36.

Згідно ч.1, ст.390 ЦПК України рішення
іноземного суду визнається і
виконується в Україні, якщо його
визнання і виконання передбачено
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, або за принципом
взаємності за домовленістю аd hoc з
іноземною державою, рішення суду якої
має виконуватися в Україні.

Клопотання стягувача ОСОБА_2 про
надання дозволу на виконання рішення
іноземного суду за формою та змістом
відповідає вимогам, встановленим
ст.ст.393, 394 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні
частковим заочним рішенням Суду другої
інстанції м. Ашаффенбурга від 04.05.2011
року у судовому процесі ОСОБА_2 проти
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по справі
№ 11 О 188/10 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні
виплатити позивачу солідарно 9 578,56 євро
разом з відсотками у розмірі 12% від цієї
суми, починаючи з 01.09.2007 року. Судом
другої інстанції м. Ашаффенбурга 15.02.2012
року у судовому процесі ОСОБА_2 проти
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по справі
№ 11 О 188/10 винесено кінцеве заочне
рішення, відповідно до якого
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні виплатити
позивачу солідарно 9 578,56 євро разом з
відсотками у розмірі 12% від цієї суми,
починаючи з 01.09.2007 року (а.с.6-17). Про час і
місце розгляду справи відповідачі були
повідомлені належним чином (що вони не
заперечували у судовому засіданні),
проте на розгляд справи не прибули.

Як вбачається з відомостей, вказаних в
кінцевому заочному рішенні Суду другої
інстанції м. Ашаффенбурга від 15.02.2012
року, копію даного судового рішення
було вручене боржникам: ОСОБА_4 - 08.02.2013
року публічною доставкою в суді другої
інстанції Ашаффенбург, ертальштрассе 3,
63739 Ашаффенбург; ОСОБА_3 - 16.08.2012
рокушляхом надання юридичної допомоги
за адресою: Україна, АДРЕСА_1; ОСОБА_5 -
08.02.2013 року публічною доставкою в суді
другої інстанції Ашаффенбург,
ертальштрассе 3, 63739 Ашаффенбург; ОСОБА_6
- 22.10.2011 року шляхом надання юридичної
допомоги за адресою: Україна, АДРЕСА_2.
Рішення не було оскаржене в
установленому законом порядку, і 06.05.2013
року воно вступило в законну силу
(а.с.122-126).

Як зазначає п.1, ч.1, ст.36 Закону України
«Про міжнародний комерційний
арбітраж» у визнанні або у виконанні
арбітражного рішення, незалежно від
того, в якій державі воно було винесено,
може бути відмовлено лише: на прохання
сторони, проти якої воно спрямоване,
якщо ця сторона подасть компетентному
суду, у якого просить визнання або
виконання, доказ того, що сторону, проти
якої винесено рішення, не було належним
чином сповіщено про призначення
арбітра чи про арбітражний розгляд або
з інших поважних причин вона не могла
подати свої пояснення.

Стаття 5 Конвенції про визнання та
приведення до виконання іноземних
арбітражних рішень від 10.06.1958 року
наголошує, що у визнанні та приведенні
до виконання арбітражного рішення може
бути відмовлено за проханням тієї
сторони, проти якої воно направлене,
тільки якщо ця сторона надасть
компетентній владі за місцем, де
виноситься рішення і приводиться до
виконання, докази того, що сторону,
проти якої винесено рішення, не було
належним чином сповіщено про
призначення арбітра чи про арбітражний
розгляд або з інших причин вона не
могла подати свої пояснення.

Відповідно до ст. 396 ЦПК України
підставами для відмови у задоволенні
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду є: якщо рішення
іноземного суду за законодавством
держави, на території якої воно
постановлено, не набрало законної сили;
якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи; якщо рішення
ухвалене у справі, розгляд якої
належить виключно до компетенції суду
або іншого уповноваженого відповідно
до закону органу України; якщо ухвалене
рішення суду України у спорі між тими
самими сторонами, з того ж предмета і на
тих же підставах, що набрало законної
сили, або якщо у провадженні суду
України є справа у спорі між тими
самими сторонами, з того ж предмета і на
тих же підставах до часу відкриття
провадження у справі в іноземному суді;
якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, та цим Законом строк
пред'явлення рішення іноземного суду
до примусового виконання в Україні;
якщо предмет спору за законами України
не підлягає судовому розгляду; якщо
виконання рішення загрожувало б
інтересам України; в інших випадках,
встановлених законами України.

Оскільки перелік підстав для відмови у
задоволенні надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду на території України є
вичерпним, згідно ст. 396 ЦПК України, а
при розгляді даної цивільної справи
жодна з вимог вказаної статті не була
порушена і права відповідачів були
захищені, тому вимоги даного
клопотання стягувача ОСОБА_2
підлягають задоволенню.

Враховуючи, що в кінцевому заочному
рішенні Суду другої інстанції м.
Ашаффенбурга від 15.02.2012 року сума
стягнення зазначена в іноземній
валюті, тому відповідно до ч.8, ст.395 ЦПК
України суд, який розглядає це
клопотання, визначає суму в
національній валюті за курсом
Національного банку України на день
постановлення ухвали.

Станом на 21 листопада 2014 року
відповідно до інформації розміщеної на
офіційній електронній сторінці
Національного банку України
(http://bank.gov.ua/) офіційний курс гривні до
іноземних валют, а саме до євро, складав
18,93.

Отже, 9 578,56 + 7 655,50 = 17 234,06 євро - загальна
сума, що підлягає стягненню за кінцевим
заочним рішенням Суду другої інстанції
м. Ашаффенбурга від 15.02.2012 року; 17 234,06 х
18,93 = 326 240 грн. 76 коп. - сума, що підлягає
стягненню з боржників.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
боржників на користь стягувача
підлягає стягненню понесені і
документально підтверджені судові
витрати, а саме 121 грн. 80 коп. судового
збору, сплачені стягувачем при
зверненні до суду.

Керуючись ст.5 Конвенції про визнання
та приведення до виконання іноземних
арбітражних рішень від 10.06.1958 року, ч.1,
ст.35, п.1, ч.1, ст.36 Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж»,
ст.10; 11; 60; 88; 390; 394-396 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання
часткового заочного та кінцевого
заочного рішень Суду другої інстанції
м. Ашаффенбурга Федеративної
Республіки Німеччина від від 04.05.2011
року та від 15.02.2012 року відповідно № 11 О
188/10, а саме: стягнути солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 326
240 грн. 76 коп.

Видати виконавчий лист.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 121 грн.
80 коп. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва протягом
п'яти днів з дня її проголошення через
Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ:
О.М.КОЛЕСНИК