Справа № 369/6275/14-ц Головуючий у І
інстанції Усатова Д.Д.Провадження №
22-ц/780/6274/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 52
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів
Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участі секретаря Бевзюк
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Інституту садівництва
Національної академії аграрних наук
України про нарахування надбавки за
стаж наукової роботи,

заслухавши доповідь судді, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом про
нарахування надбавки за стаж наукової
роботи, посилаючись на те, що з 1982 року
працює в ДГ «Новосілки», яке згодом
реорганізоване в Інститут садівництва
національної академії аграрних наук
України. З 01 червня 1996 року він був
переведений на посаду провідного
інженера-конструктора інженерного
центру, а з 01 січня 2004 року - на посаду
провідного інженера-конструктора
відділу наукових і конструкторських
розробок техніки для садівництва. З 28
квітня 2012 року затверджений на посаді
провідного інженера-конструктора
лабораторії наукових розробок техніки
для садівництва за результатами
атестації. Зазначені посади є посадами
наукових працівників згідно зі ст. 22-1
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність». Згідно з
п. 3 Порядку виплати надбавки за стаж
наукової роботи, надбавка за стаж
виплачується щомісячно науковим
працівникам залежно від стажу наукової
роботи у таких розмірах: понад 3 роки - 10
% посадового окладу, понад 10 років - 20 %
посадового окладу. Всупереч зазначеним
вимогам закону відповідач не
нараховував та не виплачував надбавки
за стаж наукової роботи, порушуючи його
право на оплату праці. Просив
зобов'язати відповідача нарахувати
йому надбавку за стаж наукової роботи
за період з 01 січня 2004 року по день
ухвалення судового рішення за
результатами розгляду даної справи.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
вересня 2014 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач ОСОБА_1, не погоджуючись із
рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
вересня 2014 року, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, які суд вважає встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що ОСОБА_1 із 23 серпня 1982 року
прийнятий на посаду
інженера-конструктора 3 категорії до ДГ
«Новосілки» на підставі наказу № 99-к
від 19 серпня 1982 року.

Із 01 червня 1996 року ОСОБА_1 переведений
на посаду провідного
інженера-конструктора інженерного
центру на підставі наказу № 80-к від 12
червня 1996 року. Посадовою інструкцією
провідного конструктора інженерного
центра ОСОБА_1, затвердженою у 2001 році,
визначено, що провідний конструктор
здійснює керівництво і організацію
окремих стадій або направлень
проектно-конструкторських робіт і
приймає участь в їх виконанні. До
обов'язків провідного конструктора
входить в тому числі приймання участі в
конструюванні складних виробів,
елементів конструкцій, включаючи
розробку робочої конструкторської
документації на машину.

01 лютого 2001 року ОСОБА_1 атестований як
спеціаліст на посаді провідного
конструктора із висновком про
відповідність посаді (а. с. 20).

Із 01 січня 2004 року ОСОБА_1 переведений
на посаду провідного
інженера-конструктора відділу
наукових і конструкторських розробок
техніки для садівництва на підставі
наказу № 1-к від 08 січня 2004 року.
Посадовою інструкцією провідного
конструктора відділу наукових і
конструкторських розробок ОСОБА_1,
затвердженою 06 лютого 2004 року,
передбачено, що провідний конструктор
здійснює керівництво і організацію
окремих стадій або направлень
проектно-конструкторських робіт і
приймає участь у їх виконанні. Права,
обов'язки та відповідальність
залишаються такими же, як і у
попередній посадовій інструкції.

04 лютого 2004 року ОСОБА_1 атестований як
спеціаліст на посаді провідного
конструктора із висновком про
відповідність посаді (а. с. 23).

Посадовою інструкцією провідного
конструктора лабораторії наукових
розробок техніки для садівництва
ОСОБА_1, затвердженою в 2008 році,
визначено, що провідний конструктор
здійснює керівництво і організацію
окремих стадій або направлень
проектно-конструкторських робіт і
приймає участь у їх виконанні. Права,
обов'язки та відповідальність
залишаються такими же, як і у
попередній посадовій інструкції.

05 лютого 2008 року ОСОБА_1 атестований як
спеціаліст на посаді провідного
конструктора із висновком про
відповідність посаді (а. с. 26).

14 квітня 2008 року затверджено наказ №
57-к про наслідки проведення атестації
наукових та інженерно-технічних
співробітників інституту, згідно якого
ОСОБА_1 атестовано як
інженерно-технічного співробітника
лабораторії наукових розробок техніки
для садівництва (а. с. 49).

Посадовими обов'язками провідного
конструктора лабораторії наукових
розробок техніки для садівництва
ОСОБА_1, затвердженими у 2010 році, та
аналогічними посадовими обов'язками,
затвердженими у 2012 році, визначено, що
ОСОБА_1 проводить
дослідно-конструкторську роботу по
розробленню машин в якості
відповідального виконавця або разом з
науковим керівником; організовує збір,
обробку, аналіз і систематизацію
науково-технічної інформації;
розробляє технічні завдання на
проектування, технічні пропозиції по
створенню нових машин, ескізні і
технічні проекти, інструкції з
експлуатації і технічному
обслуговуванню машин; розробляє робочу
конструкторську документацію згідно з
ЕКСД; організовує і приймає участь в
проведенні випробувань та аналізує їх
результати; складає звіти про
виконання дослідно-конструкторських
робіт і публікує результати
досліджень.

В 2012 році ОСОБА_1 атестований як
науковець на посаді провідного
конструктора із висновком про
відповідність посаді (а. с. 31).

28 квітня 2012 року затверджено наказ №
43-к про наслідки проведення атестації
наукових та інженерно-технічних
співробітників інституту, згідно якого
ОСОБА_1 атестовано як наукового
працівника лабораторії наукових
розробок техніки для садівництва (а. с.
51).

Із 28 квітня 2012 року ОСОБА_1 затверджений
на посаді провідного
інженера-конструктора лабораторії
наукових розробок техніки для
садівництва за результатами атестації.

Згідно листа Інституту садівництва
Національної академії аграрних наук
України № 821 від 19 серпня 2013 року, на
звернення ОСОБА_1 щодо порушення його
права на отримання наукового стажу
повідомлено, що за результатами
проведення атестації наукових та
інженерно-технічних працівників ІС
НААН його атестовано в якості
наукового працівника з 28 квітня 2012 року
(наказ № 43-к від 28 квітня 2012 року). До
цього часу ОСОБА_1 атестувався в якості
науково-технічного працівника.

Вказані обставини підтверджуються
наявними в справі доказами.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», науково-технічна
діяльність - інтелектуальна творча
діяльність, спрямована на одержання і
використання нових знань у всіх
галузях техніки і технологій. Її
основними формами (видами) є
науково-дослідні,
дослідно-конструкторські,
проектно-конструкторські,
технологічні, пошукові та
проектно-пошукові роботи, виготовлення
дослідних зразків або партій
науково-технічної продукції, а також
інші роботи, пов'язані з доведенням
наукових і науково-технічних знань до
стадії практичного їх використання.

Науковий працівник - вчений, який за
основним місцем роботи та відповідно
до трудового договору (контракту)
професійно займається науковою,
науково-технічною,
науково-організаційною або
науково-педагогічною діяльністю та має
відповідну кваліфікацію незалежно від
наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену
результатами атестації.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», науковий працівник
зобов'язаний у встановленому порядку
проходити атестацію на відповідність
займаній посаді.

Відповідно до ст. 22-1 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», до посад наукових
працівників наукових установ та
організацій (їх філіалів, відділень
тощо) віднесені посади провідного
конструктора, провідного інженера.

Відповідно до ст. ст. 22-3, 23 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», до стажу
наукової роботи зараховується: час
роботи на посадах наукових
працівників, визначених статтею 22-1
цього Закону. Заробітна плата наукових
працівників складається з посадових
окладів (ставок), премій, доплати за
наукові ступені, вчені звання, надбавки
за стаж наукової (науково-педагогічної)
роботи та інших надбавок, доплат та
винагород за наукову
(науково-педагогічну) діяльність,
передбачених законодавством.

Пунктами 3, 4 Порядку виплати надбавки
за стаж наукової роботи, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 квітня 2004 року № 494, передбачено,
що надбавка за стаж наукової роботи
виплачується щомісяця працівникам
залежно від стажу наукової роботи у
таких розмірах: понад три роки - 10 %
посадового окладу. Документами для
визначення стажу наукової роботи є
трудова книжка та інші документи, які
відповідно до законодавства
підтверджують стаж наукової роботи.

Відповідно до Положення про атестацію
наукових працівників, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 серпня 1999 року № 1475, атестації
підлягають наукові працівники, посади
яких включено до переліку посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитації, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до статті 24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».
Атестація наукових працівників
проводиться не рідше одного разу на
п'ять років.

Таким чином, враховуючи, що згідно
вимог закону кваліфікація наукового
працівника підтверджується
результатами атестації, а на наукового
працівника в свою чергу покладається
обов'язок у встановленому порядку
проходити атестацію на відповідність
займаній посаді, суд дійшов
правильного висновку, що відповідач за
результатами атестації підтвердив
свою кваліфікацію наукового
працівника лише 28 квітня 2012 року, тому
строк набуття права на надбавку за стаж
наукової роботи ще не настав, і
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Колегія суддів не погоджується із
доводами апеляційної скарги, що судом
не надано належної оцінки всім
обставинам, зокрема час його роботи в
ДГ «Новосілки» із подальшими
переведеннями на посади наукових
працівників, та що всупереч положенням
законодавства відповідач не
нараховував і не виплачував йому
надбавки за стаж наукової роботи,
оскільки дані доводи спростовуються
матеріалами справи та є
необгрунтованими.

При цьому колегія суддів враховує, що
позивачем в передбаченому законом не
оспорювалися результати атестації
його як спеціаліста, зокрема наказ від
14 квітня 2008 року № 57-к про наслідки
проведення атестації наукових та
інженерно-технічних співробітників
інституту, згідно якого ОСОБА_1
атестовано як інженерно-технічного, а
не наукового співробітника. Саме по
собі перебування на посаді, яка
віднесена до категорії наукових
працівників, ще не є підставою для
виплати відповідної надбавки.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на доказах та законі і не
спростовують висновків суду першої
інстанції, оскільки вони фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з висновками суду першої
інстанції щодо їх оцінки.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Кашперська Т.Ц.

Судді :
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.