У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Староіванівської сільської ради
Охтирського району Сумської області,
виконавчого комітету Староіванівської
сільської ради Охтирського району
Сумської області, треті особи: ОСОБА_4,
яка діє в інтересах малолітнього
ОСОБА_5, орган опіки та піклування
Охтирської районної державної
адміністрації Сумської області,
Охтирська районна державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту нікчемним за касаційною
скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах
малолітнього ОСОБА_5, на рішення
Охтирського міськрайонного суду
Сумської області від 11 серпня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 23 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його
батько - ОСОБА_6, спадкоємцями першої
черги якого за законом є він, ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 Звернувшись до приватного
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, він отримав довідку про те, що
17 лютого 2012 року секретар
Староіванівської сільської ради
Охтирського району Сумської області
посвідчив заповіт його батька, ОСОБА_6,
яким він заповів усе своє майно ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що
заповіт посвідчено неуповноваженою
особою, а запис про цей заповіт внесено
до Спадкового реєстру вже після смерті
заповідача, позивач просив визнати
зазначений заповіт нікчемним.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 11 серпня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
23 вересня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено. Визнано заповіт, складений
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідчений секретарем
Староіванівської сільської ради
Охтирського району Сумської області
Гудим В.І. 17 лютого 2012 року, нікчемним.
Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5, просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що оспорений заповіт посвідчено
секретарем сільської ради, який не був
на це уповноважений, оскільки
відповідного рішення виконавчий
комітет Староіванівської сільської
ради Охтирського району Сумської
області не приймав, а відомості про сам
заповіт були внесені до Спадкового
реєстру вже після смерті ОСОБА_6

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не
відповідають.

Судами встановлено, що 17 лютого 2012 року
секретар Староіванівської сільської
ради Охтирського району Сумської
області Гудим В.І. посвідчив заповіт
ОСОБА_6, відповідно до якого він заповів
усе своє майно синові - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3, який є сином
померлого ОСОБА_6 та спадкоємцем першої
черги за законом, посилався на те, що
секретар Староіванівської сільської
ради Охтирського району Сумської
області не мав необхідного обсягу
повноважень для посвідчення заповіту,
а запис про вказаний заповіт внесено до
Спадкового реєстру вже після смерті
заповідача.

Частиною 1 ст. 1257 ЦК України
встановлено, що заповіт, складений
особою, яка не мала на це права, а також
заповіт, складений з порушенням вимог
щодо його форми та посвідчення, є
нікчемним.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу.

У п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних
дій посадовими особами органів
місцевого самоврядування,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 11 листопада 2011 року
№ 3306/5, визначено, що нотаріальні дії
вчиняють посадові особи, на яких за
рішенням відповідного органу
місцевого самоврядування покладено
вчинення цих дій.

Відповідно до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст. 38
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (у редакції,
що діяла на момент виникнення спірних
правовідносин) до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать делеговані повноваження,
зокрема, вчинення нотаріальних дій з
питань, віднесених законом до їх
відання, державна реєстрація актів
цивільного стану (за винятком
виконавчих органів міських (крім міст
обласного значення) рад).

Згідно з ч. 6 ст. 59 зазначеного Закону
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК
України належним чином не перевірили
тверджень відповідача про те, що
секретар Староіванівської сільської
ради Охтирського району Сумської
області Гудим В.І. мав право
посвідчувати спірний заповіт, оскільки
межі його повноважень були визначені
чинним на той час рішенням
Староіванівської сільської ради від 16
липня 2010 року «Про затвердження
відповідального з ведення
нотаріальних дій», а також не звернули
уваги на те, що Гудим В.І. є одночасно і
секретарем виконавчого комітету
зазначеної сільської ради.

Крім того, суди дійшли до передчасного
висновку про те, що несвоєчасне
внесення відомостей про заповіт до
Спадкового реєстру тягне за собою
нікчемність цього заповіту, оскільки ч.
1 ст. 1257 ЦК України визначені підстави
нікчемності заповіту, до переліку яких
не входить зазначена обставина.

Крім того, суди не з'ясували, яким чином
несвоєчасна реєстрація заповіту
вплинула на волевиявлення заповідача.

Ураховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судами не
встановлені, правовідносини між
сторонами не визначені, судові рішення
не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України,
оскільки порушення закону допущені як
районним судом, так і апеляційним,
справа підлягає направленню на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в
інтересах малолітнього ОСОБА_5,
задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 11 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 23 вересня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська