Справа №
18 грудня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
головуючого : судді С.І.Купрієнка
при секретарі Д.К.Семенюк
з участю прокурора С.В.Кривошеї
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вишгороді справу за
позовом заступника прокурора
Київської області в інтересах держави
в особі Кабінету Міністрів України ,
Головного Управління Держкомзему в
Київській області до Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-а особа
ОСОБА_6 про скасування розпоряджень ,
визнання недійсним державних актів на
право власності на земельні ділянки і
скасування їх державної реєстрації та
повернення земельних ділянок
Заступник прокурора Київської області
В. Лушер в січні 2012 року звернувся до
суду з позовом в інтересах держави в
особі Кабінету Міністрів України,
Головного управління Держкомзему у
Київській області до Вишгородської
районної державної адміністрації
Київської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування
розпоряджень, визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки і скасування їх
державної реєстрації та повернення
Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 22 лютого 2013
року у справі № 2-40/13 в задоволенні
позовних вимог прокурора було
відмовлено.

Апеляційним судом Київської області
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ своєю ухвалою від 14 травня 2014
року судові рішення попередніх
інстанцій скасував, справу передав на
новий розгляд суду першої інстанції.

Свої позовні вимоги заступник
прокурора мотивував тим, що
прокуратурою Київської області
проведено перевірку дотримання
земельного законодавства на території
Вишгородського району, в ході якої
встановлено порушення при наданні у
власність земельних ділянок ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Матеріалами перевірки встановлено, що
розпорядженнями Вишгородської
районної державної адміністрації №№
2408, 2411, 2412, 2413, 2414 від 26 листопада 2009 року
відповідачам затверджено матеріали
вибору земельних ділянок та надано
дозвіл на розроблення проекту
відведення земельних ділянок. В
подальшому, розпорядженням
Вишгородської районної державної
адміністрації № 37 від 19 січня 2010 року
затверджено проект землеустрою та
передано відповідачам у власність для
ведення індивідуального дачного
будівництва на території
Новосілківської сільської ради
Вишгородського району Київської
області земельні ділянки загальною
площею 0,4100 га. На підставі вказаного
розпорядження 18 березня 2010 року видано
державні акти на право власності на
земельні ділянки на території
Новосілківської сільської ради:

- ОСОБА_1 серії ЯИ №835155 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва і
з кадастровим номером :36:102:0152;

- ОСОБА_2 серії ЯИ №835156 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0153;

- ОСОБА_3 серії ЯИ №835157 на земельну
ділянку площею 0,0756 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0154;

- ОСОБА_4 серії ЯИ №835158 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0155;

- ОСОБА_5 серії ЯИ №835159 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва
з кадастровим номером :36:102:0156.

Позивач просить скасувати
розпорядження Вишгородської
райдержадміністрації №№ 2408, 2411, 2412, 2413,
2414 від 26 листопада 2009 року № 37, від 19
січня 2010 року, визнати недійсними
державні акти на право власності на
земельні ділянки на ім'я ОСОБА_1 серії
ЯИ № 835155 на земельну ділянку площею 0,0916
га для ведення індивідуального дачного
будівництва з кадастровим номером
:36:102:0152; ОСОБА_2 серії ЯИ № 835156 на
земельну ділянку площею 0,0916 га для
ведення індивідуального дачного
будівництва з кадастровим номером
:36:102:0153; ОСОБА_3 серії ЯИ № 835157 на
земельну ділянку площею 0,0756 га для
ведення індивідуального дачного
будівництва з кадастровим номером
:36:102:0154; ОСОБА_4 серії ЯИ № 835158 на
земельну ділянку площею 0,0916 га для
ведення індивідуального дачного
будівництва з кадастровим номером
:36:102:0155; ОСОБА_5 серії ЯИ № 835159 на
земельну ділянку площею 0,0916 га для
ведення індивідуального дачного
будівництва з кадастровим номером
:36:102:0156 та скасувати їх державну
реєстрацію, витребувати на користь
держави в особі Кабінету Міністрів
України з незаконного володіння
вказані земельні ділянки.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
просить їх задовольнити.

Представник Кабінету Міністрів
України позов підтримав і просить його
задовольнити.

Представник Головного управління
Держкомзему у Київській області в
судове засідання не з'явився, про день і
час слухання справи повідомлений
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив, письмових
пояснень по суті справи не надав.

Представник відповідача -
Вишгородської районної державної
адміністрації позовні вимоги не
визнав, просив у задоволенні позовних
вимог відмовити посилаючись на приписи
п. 12 розділу X «Перехідні положення»
Земельного кодексу України, який діяв
на час виникнення спірних
правовідносин.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, 3-я особа ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явились, про день
слухання справи повідомлені належним
чином, про причини своєї неявки суд не
повідомили.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 позов не визнав, суду пояснив, що
під час надання у власність земельної
ділянки ОСОБА_3 порушень законодавства
допущено не було, крім того, спірні
земельні ділянки продані і у власності
відповідачів - громадян земельні
ділянки не перебувають. Просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи із наступного.

На вимогу суду , представник позивача
оригіналів документів прокурорської
перевірки не надав, причини не пояснив,
за таких обставин суд розглядає справу
за наявними у справі копіями.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 надав суду копії, а для огляду -
оригінали:

- листа Вишгородської РДА Київської
області від 15.09.2014 р. № К7-80/440;

- листа Міністерства юстиції України
від 23.10.2014 р. № 18994-0-33-14/83;

- листа та роз'яснення Інституту
держави і права НАН України ім. В.М.
Корецького від 15.10.2014 р. № 126/375;

Розпорядженнями Вишгородської
районної державної адміністрації №№
2408, 2411, 2412, 2413, 2414 від 26 листопада 2009 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
затверджено матеріали вибору
земельних ділянок та надано дозвіл на
розроблення проекту відведення
земельних ділянок. В подальшому,
розпорядженням Вишгородської районної
державної адміністрації № 37 від 19
січня 2010 року затверджено проект
землеустрою та передано ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5 у власність для ведення
індивідуального дачного будівництва
на території Новосілківської
сільської ради Вишгородського району
Київської області земельні ділянки
загальною площею 0,4100 га.

Із матеріалів справи вбачається , що
під час розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельних
діялнок у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, останні
отримали позитивні висновки щодо
погодження проекту землеустрою , а саме
, від управління земельних ресурсів у
Вишгородському районі Київської
області (т.2 ас.61); відділу
містобудування , архітектури ,
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури (т.2 ас.63);
Державної санітарно-епідеміологічної
служби (т.2 ас.65); Державного управління
охорони навколишнього природного
середовища в Київській області (т.2
ас.67); Управління культури і туризму (т.2
ас.68).

На підставі вказаного розпорядження 18
березня 2010 року видано державні акти
на право власності на земельні ділянки
на території Новосілківської
сільської ради:

- ОСОБА_1 серії ЯИ №835155 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0152;

- ОСОБА_2 серії ЯИ №835156 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером 322188640О:36:102:0153;

- ОСОБА_3 серії ЯИ №835157 на земельну
ділянку площею 0,0756 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0154;

- ОСОБА_4 серії ЯИ №835158 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0155;

- ОСОБА_5 серії ЯИ №835159 на земельну
ділянку площею 0,0916 га для ведення
індивідуального дачного будівництва з
кадастровим номером :36:102:0156.(т.1
ас.85-89).

Позивач вважає, що при прийнятті
оскаржуваних розпоряджень
Вишгородська райдержадміністрація
вийшла за межі своїх повноважень,
визначених Законом України «Про
місцеві державні адміністрації» та
Земельним Кодексом України, оскільки
вказаними нормативним актами
встановлено виключний перелік
випадків, при яких можуть бути передані
у приватну власність земельні ділянки
районною державною адміністрацією.
Земельні ділянки рекреаційного
призначення з цільовим призначенням -
для ведення індивідуального дачного
будівництва не входять до вказаного
переліку. Повноваження щодо надання
вказаної земельної ділянки у власність
громадянам віднесено до компетенції
Кабінету Міністрів України.

Такого висновку позивач дійшов на
підставі довідки Управління земельних
ресурсів у Вишгородському районі про
умови відведення земельних ділянок від
09 грудня 2009 року № 834, згідно якої
земельна ділянка загальною площею 0,4100
га для ведення індивідуального дачного
будівництва має код цільового
використання « 4.3» у відповідності з
Українським класифікатором цільового
використання землі, затвердженим
листом Держкомзему України від 24
квітня 1998 року № 14-1-7/1205 і відноситься
до земель рекреаційного призначення.

Разом з тим, посилання представника
позивача на вказану довідку як на
підставу того, що зазначена земельна
ділянка відноситься до земель
рекреаційного призначення, не
заслуговує на увагу, оскільки в довідці
код цільового призначення має
виправлення на « 4.3» і це виправлення не
засвідчене підписом і печаткою
начальника управління земельних
ресурсів у Вишгородському районі
Київської області, який видав довідку.
Інших доказів віднесення вказаної
земельної ділянки до земель
рекреаційного призначення позивач не
надав (т.1ас.90,т.2 ас.58).

У той же час, згідно ситуаційного плану
відведення земельних ділянок,
погодженого начальником управління
земельних ресурсів у Вишгородському
районі, начальником відділу
містобудування, архітектури,
житлово-комунального господарства та
розвитку міста Вишгородської районної
державної адміністрації, земельна
ділянка загальною площею 0,4100 га, яка
виділяється громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, мала код
цільового використання « 2.2», що згідно
Українського класифікатора цільового
використання землі (УКЦВЗ), який діяв на
той час, відноситься до категорії
земель сільськогосподарського
призначення (земель для ведення
особистого підсобного господарства,
садівництва, городництва, сінокосіння
і випасання худоби) (т.2 ас.100).

Судом встановлено, що із змісту довідки
від 09 грудня 2009 року № 834 випливає, що
вона не визначає категорію земель на
час відведення, а лише ставить умовою
відведення земельної ділянки саме
віднесення до певного коду УКЦВЗ для
подальшого використання.

Суд не може погодитися з думкою
позивача, що надання вказаної
земельної ділянки у власність
громадянам віднесено до компетенції
Кабінету Міністрів України, виходячи
із наступного.

Згідно з ч. 7 ст. 122 Земельного кодексу
України в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин,
Кабінет Міністрів України передає
земельні ділянки із земель державної
власності у власність або у
користування у випадках, визначених
статтями 149, 150 цього Кодексу. Статтями
149 та 150 Кодексу визначений порядок
вилучення земель, наданих у постійне
користування, для суспільних та інших
потреб, а також особливо цінних земель.

Отже, за сукупністю вказаних норм
Кабінет Міністрів України передавав у
той час земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування лише у випадках вилучення
земель для суспільних та інших потреб,
а також особливо цінних земель.

Такий саме висновок міститься також у
листі Міністерства юстиції України від
23 жовтня 2014 р. № 18994-0-33-14/83,
роз'ясненні Інституту держави і права
НАН України ім. В.М. Корецького від
15.10.2014 р. № 126/375

Позивачем не надано доказів того, що
спірні земельні ділянки вилучалися
Кабінетом Міністрів України, а за таких
обставин Кабінет Міністрів України не
був наділений повноваженнями щодо їх
передачі у власність або користування.

Крім того, пунктом 12 розділу X
«Перехідні положення» Земельного
кодексу України, який діяв на час
виникнення спірних правовідносин,
встановлено, що до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади, а саме в межах
населених пунктів здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Згідно листа Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області від 15 вересня 2014 року № № К7-80/440
за інформацією Новосілківської
сільської ради, відповідно до ч. 3 ст. 8
Закону України «Про розмежування
земель державної та комунальної
власності» та згідно з п. 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України
(діючого до 01.01.2013 р.) розмежування
земель державної та комунальної
власності на території сільської ради
не було.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
місцева державна адміністрація в межах
своїх повноважень здійснює виконавчу
владу на території відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці, а також реалізує повноваження,
делеговані їй відповідною радою.

Пунктом 7 ч.1 ст. 13 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації» до
відання місцевих державних
адміністрацій у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, належить також вирішення
питань використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

Земельний Кодекс України
встановлює порядок безоплатної
приватизації громадянами земельних
ділянок: 1) які перебувають у їх
постійному користуванні (пп. 1, 2 ст. 118
ЗК); 2) які перебувають у постійному
користуванні державних та комунальних
сільськогосподарських підприємств
громадянами - працівниками таких
підприємств (пп. 3, 4, 5 ст. 118 ЗК); із земель
державної або комунальної власності
(пп. 6, 7, 8, 9 ст. 118 ЗК).

Відповідно до п. 6 статті 118 Земельного
Кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Пунктом 7 ст. 118 ЗК встановлено, що
районна, державна адміністрація або
сільська, селищна, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Пунктом 10 ст. 118 ЗК встановлено, що
районна державна адміністрація або
сільська, селищна, міська рада приймає
рішення про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надання а у власність.

Суду надано копію умов відведення
земельних ділянок, погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (т.1 ас.90-91).

Суд вважає, що положення Земельного
Кодексу України щодо порядку
безоплатної приватизації громадянами
земельних ділянок в редакції, що діяла
на час виникнення спірних
правовідносин, встановлювали порядок
подання громадянами клопотання про
приватизацію саме до районної
державної адміністрації або селищної
ради та порядок прийняття саме ними
відповідних рішень.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
за сукупністю наведених вище норм
законодавства, що діяли на час
виникнення спірних правовідносин,
повноваження щодо передачі земельних
ділянок, які знаходяться за межами
населених пунктів, у власність
громадян, у тому числі в порядку їх
безоплатної приватизації, відносяться
до компетенції районної державної
адміністрації, за умови що землі
державної та комунальної власності не
були розмежовані.

Такий висновок міститься й у листі
Мінюсту України від 23 жовтня 2014 р. №
18994-0-33-14/83, де зазначено, що «..статтею 122
Земельного кодексу України (у редакції,
що діяла на момент прийняття Закону від
16.09.2008 № 509-VI) були визначені
повноваження районних державних
адміністрацій щодо передачі земельних
ділянок у власність або користування
за межами населених пунктів, якщо землі
державної та комунальної власності не
були розмежовані».

Судом також встановлено, що у
відповідності до договорів
купівлі-продажу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельні ділянки
продали ОСОБА_6 Договори
купівлі-продажу посвідчено приватним
нотаріусом Вишгородського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_10 20 квітня 2010 року,
реєстрові номера, відповідно: 112, 121, 106,
109, 115. Про наявність або відсутність
наступних правочинів щодо спірних
земельних ділянок суду не повідомлено
(т.1 ас.156-157).

Крім того, відповідно до чинної
редакції ч. 8 ст. 122 ЗК України Кабінет
Міністрів України передає земельні
ділянки із земель державної власності
у власність або у користування у
випадках, визначених ст. 149 Кодексу,
тобто у випадку їх вилучення, та
земельні ділянки дна територіального
моря.

Відповідно до положень статей 10 і 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позивачем
вимог та зазначених і доведених ним
обставин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини , на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень ,
крім випадків , встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурором не
було надано належних доказів про те , що
вищезазначені розпорядження
Вишгородської районнної адміністрації
прийняті з порушенням вимог земельного
законодавства , а земельна ділянка
площею 0,4100 га відносить до земель
рекреаційного призначення , а тому в
задоволенні позову прокурора про
визнання вищезазначених
розпорядженнь Вишгородської РДА
необхідно відмовити.

В судовому засіданні прокурором не
було доведено підстав для визнання
недійсним вищезазначених державних
актів , скасування їх державної
реєстрації , та витребування земельних
ділянок у відповідачів на користь
держави , а тому в цій частині позову
також необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213 ЦПК
України, ст. ст. 5, 17, 19, 50, 51, 118, 122, 125, 126, 149,
150, 152, 188 Земельного Кодексу України,
ст.ст. 3, 7, 13, 21, 50 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», ст.
ст. 2, 5, 6 Закону України «Про державний
контроль за використанням та охороною
земель», ст. ст. 16, 387, 388, 525, 526, 533, 542, 610, 611,
612, 1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову заступника
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Кабінету
Міністрів України , Головного
Управління Держкомзему к Київській
області до Вишгородської районної
державної адміністрації Київської
області , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-а особа ОСОБА_6 про
скасування розпоряджень , визнання
недійсним державних актів на право
власності на земельні ділянки і
скасування їх державної реєстрації та
повернення земельних ділянок ,
відмовити.

Рішення протягом 10 днів з моменту
проголошення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області,
шляхом подачі скарги через районний
суд , особам , які не були присутні під
час розгляду справи в той же строк з
моменту отримання копії рішення.

Суддя