У х в а л а

іменем україни

11 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Криворізького міського управління
юстиції в особі Реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції про визнання договору
дарування квартири недійсним, за
касаційними скаргами представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни та ОСОБА_4
на рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 липня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом, у якому просило визнати
недійсним укладений 09 жовтня 2012 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір дарування
квартири АДРЕСА_1, зобов'язати
Криворізьке міське управління юстиції
у Дніпропетровській області в особі
Реєстраційної служби Криворізького
міського управління юстиції внести до
Державного реєстру прав на нерухоме
майно запис про скасування державної
реєстрації прав власності ОСОБА_5 на цю
квартиру.

На обґрунтування своїх вимог
посилалось на ті обставини, що договір
дарування порушує його права, оскільки
його укладено з метою уникнення ОСОБА_4
відповідальності, передбаченої
кредитним договором зі сплати боргу,
отже він є фіктивним, таким, що не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
просило задовольнити позов.

21 липня 2014 року рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу позов задоволено
частково, визнано недійсним договір
дарування, у задоволенні решти позову
відмовлено.

25 липня 2014 року додатковим рішенням
цього суду доповнено резолютивну
частину рішення суду та стягнуто
солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 243 грн 60
коп. судового збору.

15 жовтня 2014 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду в частині відмови у
задоволенні позову про зобов'язання
внести до Державного реєстру прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації прав
відповідачки на цю квартиру та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити ці вимоги, у решті
судові рішення залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги мотивують порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
апеляційний суд, надав належну оцінку
обставинам справи та зібраним у справі
доказам та правильно виходив з того, що
оспорюваний договір дарування порушує
права позивача, так як він був вчинений
за наявності непогашеного
позичальником боргу перед кредитором
та укладений з метою уникнення
відповідальності та приховання її від
кредитора, отже договір не був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що ним обумовлені,
що є підставою для визнання його
недійсним.

Разом із тим, підстав для задоволення
позову в частині зобов'язання
реєстраційної служби внести запис про
скасування державної реєстрації прав
власності відповідачки на квартиру
немає, оскільки рішення суду про
визнання договору дарування недійсним
є підставою для скасування державної
реєстрації права власності
відповідачки на спірну квартиру, тому
права позивача на даний час цим не
порушені.

При цьому судами правильно
застосовані ст. ст. 203, 215, 234
ЦК України п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
судові рішення ухвалені з дотриманням
норм процесуального права (ст. ст. 10, 60,
212, 213 ЦПК України).

Доводи касаційних скарг не
спростовують висновків судів,
обґрунтовано викладених у
мотивувальних частинах оскаржуваних
судових рішень.

За таких обставин касаційні скарги
потрібно відхилити, а рішення
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 липня 2014 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни та ОСОБА_4
відхилити, рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21 липня
2014 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.П.
Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук