КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/7119/14-ц
Провадження № 2/552/2539/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 року Київський районний суд м
Полтави в складі:

головучого судді Васильєвої Л. М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітнього сина, який
продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Київського районного суду
м.Полтави із позовною заявою до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на
повнолітнього сина, який продовжує
навчання. Посилався на те, що 21.10.1995 року
між батьками: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений шлюб. 14.03.2001 року шлюб між
ними розірваний. Я, ОСОБА_1 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1. Моїм батьком є ОСОБА_2 Він
з 2000 року проживає разом з матір'ю. На
даний час він є студентом 3 курсу
денного відділення Полтавського
політехнічного коледжу. Матеріальної
допомоги від батька та матері не
отримує. Мати не взмозі самостійно
утримувати його, так як має ще одного
сина від іншого шлюбу. Просив, стягнути
з ОСОБА_2 на його користь аліменти у
розмірі ? частини усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму щомісячно до досягнення 23-х
років.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги
повністю з підстав викладених в
позовній заяві. Пояснив, що він
навчається на 3 курсі денного
відділення Полтавського
політехнічного коледжу, отримує
стипендію, інших доходів він не
отримує. Також зазначав, що відповідач
має заборгованість по аліментам, які
сплачував на користь матері на його
утримання до досягнення ним
повноліття у розмірі 7 000 грн. Йому
відомо, що у батька багато дітей, але
він особисто опинився у такому стані,
що потребує матеріальної допомоги, бо у
зв»язку із навчанням на денному
відділенні учбового закладу немає
змоги працювати та утримувати себе.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заперечення, пояснив, що позовні вимоги
не визнає у повному обсязі, він не має
змоги надавати сину матеріальну
допомогу, оскільки він одружився
вдруге з ОСОБА_4 та має неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до рішення
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 03.06.2013 року
шлюб між ним та ОСОБА_4 розірваний та
неповнолітні діти залишені проживати з
ним. 30.01.2014 року він уклав шлюб з ОСОБА_8,
яка має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.
ІНФОРМАЦІЯ_7 у нього та ОСОБА_8
народилась донька, ОСОБА_9. Вони з
дружиною виховують п'ятеро дітей і
мають статус багатодітної сім'ї. З
28.01.2014 року він перебуває на обліку як
безробітний в Решетилівському РЦЗ.
Дружина ОСОБА_8 перебуває у декретній
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення 3-х років та отримує
щомісячну одноразову допомогу. Просив,
у задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Заслухавши позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Встановлено, що позивач
є сином відповідача .

Позивач на даний час є повнолітнім та
навчається на 3 курсі денного
відділення Полтавського
політехнічного коледжу.

Відповідач ОСОБА_2 не надає
матеріальної допомоги на його
утримання.

Відповідно до ст. 199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог і заперечень.

Позивач ОСОБА_1 не надав суду жодного
доказу про те, що відповідач ОСОБА_2 в
змозі сплачувати аліменти на його
утримання у розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму щомісячно до
досягнення 23-х років.

Як вбачається із наданих доказів
відповідач, окрім позивача має ще
чотирьох дітей 2002, 2005, 2007, 2014 року
народження, які проживають з ним та він
утримує їх.

Відповідач не працює, з січня 2014 року
по даний час перебуває на обліку в
Решетилівському РЦЗ , фактично його
доходи складаються із державної
допомоги по безробіттю та соціальної
допомоги на утримання малолітніх дітей
.

Оскільки відповідач проживає у
сільській місцевості, немає постійної
роботи, а отже і постійного заробітку (
доходу), утримує чотирьох малолітніх
дітей, він немає змоги надавати
матеріальну допомогу на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання.

Оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору , а у задоволенні
позовних вимог відмовлено, судові
витрати по справі необхідно віднести
за рахунок держави.

Керуючись ст. 199 СК
України, ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 , 367
ЦПК України,-

В И Р
І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Полтавської області через
Київський районний суд м. Полтави.

Суддя
підпис

Л.М. Васильєва

копія вірна: суддя
Л.М. Васильєва