УХВАЛА

22 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до
публічного акціонерного товариства
«Банк «Національний кредит», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та
піклування служби в справах дітей
Запорізької міської ради у Жовтневому
районі м. Запоріжжя, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Три К», про визнання
договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої дитини

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду
з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 18 жовтня 2006 року між
Акціонерним комерційним банком
«Національний кредит» (далі - АКБ
«Національний кредит»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Банк
«Національний кредит» (далі - ПАТ «Банк
Національний кредит», та ОСОБА_6, ОСОБА_7
укладено договір іпотеки № 99/06,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1 у

м. Запоріжжя, яка належить останнім на
праві власності. Посилаючись на те, що
договір не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки на момент його
укладення у зазначеній квартирі
проживала та була зареєстрована
неповнолітня дитина ОСОБА_4, просила
визнати договір іпотеки недійсним.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 17 грудня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Визнано договір
іпотеки від 18 жовтня 2006 року № 99/06,
укладений між АКБ «Національний
кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Національний кредит», та ОСОБА_6,
ОСОБА_7 недійсним.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 4 лютого

2014 року рішення Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

11 червня 2014 року касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилено, рішення апеляційного
суду Запорізької області від 4 лютого
2014 року залишено без змін.

8 грудня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст.
ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 17, 18 Закону
України «Про охорону дитинства»,

ст. 12 Закону України «Про захист
бездомних і безпритульних дітей». Крім
того, у заяві про перегляд судового
рішення заявник просить поновити строк
на звернення із заявою про перегляд
судового рішення, оскільки він
пропущений з поважних причин.

Клопотання про поновлення строку на
звернення із заявою про перегляд
ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року підлягає
задоволенню, оскільки причини
зазначені представником заявників є
поважними.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, представник
заявників наводить:

- рішення колегії суддів Судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

12 лютого 2014 року в справі за позовом про
визнання іпотечних договорів
недійсними, яким судові рішення першої
та апеляційної інстанцій скасовано,
позовні вимоги задоволено;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

26 лютого 2014 року у справі за позовом про
визнання недійсним іпотечного
договору, якою касаційну скаргу
відхилено, а рішення суду апеляційної
інстанції залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

7 серпня 2014 року у справі за позовом про
визнання договору іпотеки недійсним,
якою касаційну скаргу відхилено, а
рішення суду першої та апеляційної
інстанцій залишено без змін;

- ухвалу колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

7 травня 2014 року у справі за позовом про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за зустрічним позовом про
встановлення нікчемності договору,
якою касаційну скаргу задоволено,
рішення суду апеляційної інстанції
скасовано, залишено в силі рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій
судових рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», із
змінами та доповненнями, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупності
таких умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту рішення колегії судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

12 лютого 2014 року, ухвали колегії судді
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 лютого 2014 року, колегії
судді судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 7 серпня 2014 року,
колегії судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 травня 2014 року не вбачається
тотожності встановлених фактичних
обставин справи. А тому із них не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції

ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. ст. 17, 18
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. 12 Закону України «Про
захист бездомних і безпритульних
дітей».

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, строк на
звернення із заявою про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014
року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_3, яка
діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4,
до Публічного акціонерного товариства
«Банк «Національний кредит», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та
піклування служби в справах дітей
Запорізької міської ради у Жовтневому
районі

м. Запоріжжя, приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Три К», про визнання
договору іпотеки недійсним, за заявою
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4, про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 червня 2014 року
до провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко
В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко