УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Карпенко
С.О.,Дербенцевої Т.П., Остапчука
Д.О.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни на рішення
Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 3 березня 2014
року та рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 19 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулось до суду з
позовом, у якому просило стягнути із
ОСОБА_6 18 096 грн 98 коп. заборгованості за
кредитним договором, яка складається з:
16 759 грн 03. коп.. заборгованості за
процентами за користування кредитом, 500
грн штрафу (фіксована частина) та
837 грн 95 коп. штрафу (процентна
складова).

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилалось на ті обставини, що
відповідач не виконував взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором
внаслідок чого станом на 20 листопада
2013 року утворилась заборгованість,
просило задовольнити позов.

Рішенням Березнегуватського районного
суду Миколаївської області від 3
березня 2014 року позов задоволено
частково та стягнуто з відповідача на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором в розмірі 582 грн
98 коп., з яких: 317 грн 12 коп.
заборгованості за процентами за
користування кредитом, 250 грн штрафу
(фіксована частина), 15 грн 86 коп. штрафу
(процентна складова) та 243 грн 60 коп.
судового збору.

19 травня 2014 року рішенням апеляційного
суду Миколаївської області рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить
скасувати рішення суду першої
інстанції в частині зменшення
заборгованості за відсотками та
рішення апеляційного суду, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач не виконав зобов'язань за
кредитним договором та після
ухвалення рішення про стягнення
заборгованості продовжував не
виконувати свої зобов'язання, в
результаті чого утворилась нова
заборгованість зі сплати відсотків за
користування коштами, яка підлягає
стягненню в межах строку позовної
давності, що була збільшена сторонами
до 5 років.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з того, що
позивач пропустив трирічний строк
позовної давності для звернення до
суду з позовом, не порушував питання
про його поновлення, а відповідач подав
заяву про застосування строку позовної
давності.

Проте з судовим рішення суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Цим вимогам оскаржуване судове рішення
суду апеляційної інстанції не
відповідає.

Судами встановлено, що 6 вересня 2006 року
між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6
укладено кредитний договір, за яким
банк надав позичальнику 4000 грн
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 48 % на рік за
користування коштами на суму залишку
заборгованості, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Відповідач взятих на себе зобов'язань
не виконав і 25 березня 2008 року
Березнегуватським районним судом
Миколаївської області видано судовий
наказ про стягнення з нього на користь
банку 5084 грн 65 коп. боргу.

Однак відповідач продовжував не
виконувати свої зобов'язання, у зв'язку
з чим станом на 20 листопада 2013 року
утворилась заборгованість у розмірі
18096 грн, яка складається з: 16 759 грн 03
коп. заборгованості за процентами за
користування кредитом, 500 грн штрафу
(фіксована частина) та 837 грн 95 коп.
штрафу (процентна складова).

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції не виконав вимоги
процесуального права, не перевірив
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції і правильність
його висновків та доводів апеляційної
скарги про нарахування банком
відсотків у подвійному розмірі та
наявність підстав для їх зменшення.

А відмовляючи у задоволенні позову за
пропуском трирічного строку позовної
давності, не врахував положення ч. 1 ст.
259 ЦК України про право сторін його
збільшити, не перевірив умови договору
та доводи позивача щодо збільшення
сторонами строку позовної давності до
п'яти років, не перевірив, чи є Правила
користування платіжною карткою
частиною кредитного договору, дійшов
передчасного висновку про відмову в
задоволенні позову за пропуском строку
позовної давності.

Крім того, суд не надав оцінки умовам
договору про те, що кінцевий термін
повернення кредиту відповідає строку
дії картки і його не перевірив, не надав
цим обставинам відповідної оцінки,
ухвалив рішення з порушенням норм
процесуального права.

Невиконання судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
унеможливлює встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, що є
підставою для скасування рішення суду
апеляційної інстанції та направлення
справи на новий розгляд до цього суду,
як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 19 травня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» -
Шуліки Аліни Володимирівни
задовольнити частково, рішення
апеляційного суду Миколаївської
області від 19 травня 2014 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Судді:В.П.
Гончар Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко
Д.О. Остапчук