АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді 1 інстанції - Зотько
Доповідач - Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Концерну
«Техвоєнсервіс» за довіреністю - Гущі
Вероніки Олегівни на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 06 листопада 2014 року у справі за
позовом Концерну «Техвоєнсервіс» до
ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

13 лютого 2014 року Концерн
«Техвоєнсервіс» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно набутих коштів у сумі 21
572,55 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим,
що з 26.12.2005 року ОСОБА_4 працював у
Концерні «Техвоєнсервіс» та у зв'язку з
наявністю у нього допуску до державної
таємниці за формою №2 на нього було
покладено функції з ведення таємного
діловодства, що включала в себе роботу
з таємними документами. Відповідно до
вимог Положення «Про види, розміри і
порядок надання компенсацій
громадянам у зв'язку з роботою, яка
передбачає доступ до державної
таємниці», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 1994 року за № 414, ОСОБА_3 за
наказом Генерального директора
Концерну «Техвоєнсервіс» №57-К від
29.03.2012 року було встановлено доплату за
роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці, у розмірі 15 % від
посадового окладу та збережено доплату
за виконання обов'язків завідувача
таємним діловодством в розмірі 1100 грн.
В ході проведення службового
розслідування стосовно належного
виконання відповідачем своїх трудових
обов'язків по роботі з таємними
документами було встановлено, що
допуск до державної таємниці ОСОБА_3
втратив чинність ще 28 лютого 2012 року,
про закінчення такого допуску ОСОБА_3
керівництво не повідомив і продовжував
отримувати доплати за роботу з
таємними документами та виконання
обов'язків завідувача таємним
діловодством, чим завдав Концерну
«Техвоєнсервіс» майнової шкоди у
розмірі 21 572,55 коп.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 06 листопада 2014 року у
задоволенні позову Концерну
«Техвоєнсервіс» було відмовлено.

19 листопада 2014 року представник
Концерну «Техвоєнсервіс» за
довіреністю - Гуща В.О. подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просила його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.
В обґрунтування заявлених вимог
апелянт вказала, що суд першої
інстанції помилково вважав ОСОБА_4
добросовісним набувачем, оскільки він
допустив порушення своїх трудових
обов'язків шляхом замовчування
відомостей про закінчення строку дії
допуску до державної таємниці. На думку
апелянта, не відповідає матеріалам
справи висновок суду першої інстанції
про те, що ОСОБА_3 доводилось до відома
керівництва про необхідність
прискорення процесу підготовки
документів, оскільки в дійсності
доповідна записка стосувалася
керівника концерну.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі та з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що у квітні 2006 року
Наказом Генерального директора
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс» щодо доступу
працівників концерну до роботи з
секретними мобілізаційними
документами ОСОБА_3 було допущено до
роботи з секретними мобілізаційними
документами (а.с. 3).

Наказом Генерального директора
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс» від 24.01.2007 року
за №16-К ОСОБА_3 відповідно до Закону
України «Про державну таємницю»,
Інструкції про розміри і порядок
виплати надбавки військовослужбовцям
і працівникам ЗС України у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до
державної таємниці, введеної в дію
наказом МО України від 06.03.95 р. № 50,
встановлено надбавку у розмірі 10% від
посадового окладу як працівнику, якого
допущено до роботи з матеріальними
носіями інформації, що містять
державну таємницю (а.с.4).

Згідно з наказом Генерального
директора Державного господарського
об'єднання Концерн «Техвоєнсервіс»
№135-К від 17.06.2008 року на заступника
генерального директора начальника
організаційно-планового управління -
ОСОБА_3 покладено тимчасове виконання
обов'язків завідувача таємним
діловодством Концерну «Техвоєнсервіс»
(а.с.5).

ОСОБА_3 з 18.06.2008 року встановлено
доплату за збільшення обсягу робіт у
розмірі 50% від посадового окладу
завідувача таємним діловодством, даний
факт підтверджується копією наказу
Генерального директора Державного
господарського об'єднання Концерн
«Техвоєнсервіс» №138-К від 20.06.2008 року
(а.с.6).

Відповідно до наказу Генерального
директора Державного господарського
об'єднання Концерн «Техвоєнсервіс»
№255-К від 11.10.2010 року заступника
генерального директора начальника
організаційно-планового управління
Концерну «Техвоєнсервіс» ОСОБА_3
переведено з 11.10.2010 року за його згодою
на посаду начальника
адміністративно-господарського
управління. Встановлено компенсацію за
роботу, яка передбачає доступ до
державної таємниці, у розмірі 15 % від
посадового окладу начальника
адміністративно-господарського
управління (а.с.7).

Наказом Генерального директора
Державного господарського об'єднання
Концерн «Техвоєнсервіс» №52-К від 21.03.2012
року ОСОБА_3 було переведено з 21.03.2012
року за його згодою на посаду
начальника служби цивільної оборони та
встановлено йому посадовий оклад 3 200,00
грн. та збережено раніше встановлені
йому доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників (а.с.8).
На далі 29.03.2012 року за відповідним
наказом керівництва було внесено
уточнення до вищевказаного наказу, в
результаті чого його було викладено в
новій редакції, відповідно до якої
ОСОБА_3 встановлено посадовий оклад 3
200,00 грн., доплату за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці за формою №2 у розмірі 15% від
посадового окладу та збережено раніше
встановлені доплати за виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників (а.с.9).

Відповідно до наказу Генерального
директора Концерну «Техвоєсервіс»
Кравченка М.В. за №37/1-К від 25.02.2013 року у
зв'язку із здійсненням тематичної
перевірки стану охорони державної
таємниці у Концерні «Техвоєнсервіс»,
яку проводить СБУ України на підставі
ст.37 Закону України «Про державну
таємницю» призупинено з 25.02.2013 року до
отримання акту перевірки виплату
ОСОБА_3 надбавки за роботу з таємними
документами в розмірі 15 % його
посадового окладу та доплати за
виконання обов'язків завідувача
таємним діловодством у сумі 1100,00 грн.

Наказом ТВО Генерального директора
Концерну «Техвоєсервіс» - Кужавського
М.С. від 23.09.2013 року за №201-К відповідача
було звільнено з посади виконавчого
директора-начальника служби цивільної
оборони 23.09.2013 року у зв'язку з
вчиненням ним прогулів без поважних
причин згідно п.4 ст.40 КЗпП України
(а.с.11).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції керувався ч. 2 ст. 2
Закону України «Про оплату праці»,
ст.ст. 21, 26 Закону України «Про державну
таємницю», п. 6 Положення «Про види,
розміри і порядок надання компенсації
громадянам у зв'язку з роботою, що
передбачає доступ до державної
таємниці», затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 1994 року № 414, п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК
України та виходив з того, що у судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження обставини стосовно
порушень з боку відповідача своїх
трудових обов'язків, позивачем не
надано суду належних доказів щодо
заподіяння відповідачем позивачу
матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позову з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не
підлягає поверненню безпідставно
набуті заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат, встановлених абз. 2
ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності
рахункової помилки з боку особи, яка
добровільно провела їх виплату, та
факту недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

У постанові Верховного Суду України
від 02 липня 2014 року, прийнятій за
результатами перегляду ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2013 року
у справі про стягнення помилково
перерахованих коштів вказано, що за
змістом частини першої статті 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. До правовідносин
щодо набуття грошових коштів без
достатньої правової підстави, якщо ці
кошти є пенсійною виплатою, яка
проведена іншою особою добровільно, за
відсутності рахункової помилки з її
боку і недобросовісності з боку
набувача, застосуванню підлягають
положення статті 1215 ЦК України, за якою
зазначені грошові кошти поверненню не
підлягають. При цьому правильність
виконаних розрахунків, за якими була
проведена виплата, а також
добросовісність набувача
презюмуються, отже, зазначене у статті
1215 ЦК України майно підлягає
поверненню у разі наявності цих фактів.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав суду доказів, що з його
сторони було допущено рахункову
помилку у нарахуванні заробітної плати
та не довів факт недобросовісності з
боку відповідача. Згідно наказу
генерального директора Концерну
«Техвоєсервіс» від 21 березня 2012 року №
52-К та наказу генерального директора
Концерну «Техвоєсервіс» від 29 березня
2012 року № 57-К ОСОБА_3 отримував доплату
за виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника - завідувача
таємним діловодством, а тому підстав
вважати, що зазначені кошти отримані
ОСОБА_3 безпідставно немає. Крім того,
встановлення ОСОБА_3 зазначеними
наказами доплати за роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці, за умови закінчення у нього
допуску до державної таємниці
свідчить, на думку колегії суддів, про
недбалість з боку працівників Концерну
«Техвоєнсервіс», а не про неналежне
виконання ОСОБА_3 своїх трудових
обов'язків.

Отже, рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 06 листопада 2014 року є
законним і обґрунтованим. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, на законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Концерну «Техвоєнсервіс» за
довіреністю - Гущі ВеронікиОлегівни -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 06 листопада 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржене
протягом 20 днів з дня набрання ним
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді