АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.,

за участю секретаря - Єремейчук
О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 травня
2014р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014р. ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про поділ майна,
посилаючись на те, що з 24.09.2011р. вона
перебуває у шлюбі з відповідачем і за
час шлюбу вони за спільні кошти у
травні 2012р. вони придбали автомобіль
«MERSEDES VITO» 2004р.в. реєстраційний номер
НОМЕР_1, вартість якого складає 95 916грн.,
і оскільки відповідач не бажає
половину суми за вказаний автомобіль,
позивач просила визнати спільно
нажитим під час шлюбу зазначений
автомобіль, і стягнути з відповідача ?
частину вартості автомобіля в сумі 47
958грн., і судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 29.05.2014р.
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
поділ майна задоволено.

Визнано спільно нажитим під час шлюбу
майном автомобіль «MERSEDES VITO» 2004р.в.
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ?
частину вартості автомобіля «MERSEDES VITO»
2004р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1 в
розмірі 47 958грн., а також судові витрати
1 523,18грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити по
справі нове рішення про відмову
позивачу в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням по справі нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання автомобіля «MERSEDES
VITO» 2004р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1
спільно нажитим майном, та стягуючи з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ? частину
вартості автомобіля «MERSEDES VITO» суд
виходив з того, що спірний автомобіль є
спільною сумісною власністю подружжя,
а тому позивач має право на ? вартості
від вказаного автомобіля у порядку
поділу майна подружжя.

Однак такий висновок суду не
відповідає обставинам справи виходячи
з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб
24.09.2011р.

Згідно договору дарування ОСОБА_4 -
матір відповідача по справі,
подарувала ОСОБА_2 02.07.2009р. АДРЕСА_1
(а.с.60).

21.03.2012р. ОСОБА_2 уклав попередній
договір купівлі-продажу вказаної
квартири, і в п.2.1. зазначеного договору
вказано, що договір купівлі-продажу
вчиняється за 152 000грн., що дорівнює
еквівалент 19 000доларів США, а 03.05.2012р.
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений
договір купівлі-продажу згідно якого
ОСОБА_2 продав належну йому на підставі
договору дарування кватиру (а.с.62,69).

Згідно довідки рахунку ПП «ОСОБА_6»
№545497 від 03.05.2012р. ОСОБА_2 придбав
автомобіль «MERSEDES VITO» 2004р.в. за 42 400грн., і
згідно даних ДАІ, 08.05.2012р. на ім'я
відповідача було зареєстровано
зазначений автомобіль «MERSEDES VITO» 2004р.в.
реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с.63).

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але за кошти, які належали їй,
йому особисто.

Згідно роз'яснень п.п. 23, 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (частина 4
статті 65 СК України).

Враховуючи, що матеріалами справи
підтверджується факт придбання
спірного автомобіля ОСОБА_2
безпосередньо за кошти, які він отримав
від продажу належної йому на праві
власності квартири, колегія суддів
вважає, що позивач не довела в ході
розгляду справи свої позовні вимоги
про визнання автомобіля спільною
власністю подружжя, оскільки спірний
автомобіль було придбано відповідачем
за особисті кошти, а тому ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог про
визнання автомобіля сумісно нажитим
майном, та про стягнення на її користь
грошової компенсації за ? частину
вищевказаного автомобіля слід
відмовити.

Оскільки судом першої інстанції при
розгляді справи не були враховані
наведені обставини по справі, а тому
колегія суддів вважає, що рішення суду
підлягає скасуванню на підставі ст. 309
ЦПК України з ухваленням по справі
нового рішення про відмову ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог про
визнання спільно нажитим під час шлюбу
автомобіля, і стягнення з відповідача ?
частини вартості автомобіля.

У зв'язку із задоволенням апеляційної
скарги ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені
витрати на сплату судового збору в сумі
239,79грн. в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 29 травня 2014р.
скасувати.

ОСОБА_3 у задоволені позовних вимог до
ОСОБА_2 про визнання спільно нажитим
під час шлюбу автомобіля, і стягнення з
відповідача ? частини вартості
автомобіля відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору в сумі
239,79грн.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді