справа № 462/6991/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді:
Бориславського Ю.Л.,

при секретарі:
Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
суд, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «ПриватБанк» звернулося до суду із
позовом про стягнення з ОСОБА_1 6088,29 грн.
заборгованості за кредитним договором
від 21.12.2011 року. Свої позовні вимоги
позивач мотивує тим, що 21.12.2011 року між
ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №б/н, відповідно до
умов якого відповідач отримав кредит в
розмірі 300 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з
запропонованими умовами та правилами,
тарифами складають між ним та банком
кредитний договір. Однак, відповідач
належним чином умов договору не
виконав і станом на 31.08.2014 року має
заборгованість перед банком в сумі 6088,29
грн., з яких 3372,94 грн. - заборгованість за
кредитом, 1363,40 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
585,84 грн. заборгованості по пені та
комісії за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частина) та 266,11
грн. штраф (процентна частина).

Суд, ухвалив справу розглядати без
участі представника позивача - Деркача
Ю.Ю., який подав заяву, що позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить
розглядати справу у його відсутності
та проти заочного розгляду справи не
заперечує /заява в матеріалах справи/,
що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, яка належним чином була
повідомлена про час, день та місце
розгляду, що стверджується
повідомленням про вручення поштового
повідомлення, однак повідомлення про
вручення поштового відправлення було
повернуте поштовим відділенням у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання, що свідчить про те, що
відповідач свідомо не бажала отримати
таке, адже як вбачається із відомостей
відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України у Львівській області,
відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1, на яку й було
направлено дане повідомлення, заяви
про розгляд справи за її відсутності не
подала, крім цього, представник
позивача зазначив, що не заперечує
проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1
ст.224 ЦПК України, враховуючи
відсутність заперечень позивача проти
заочного розгляду справи, суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши наявні у справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору чи
вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається,
що відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як встановлено судом, 21.12.2011 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем
був укладений договір, відповідно до
якого останній отримав кредит в сумі 300
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
/а.с.7-9, 10-33/.

Кредитний договір складається із Умов
та правил надання банківських послуг,
Правил користування платіжною карткою
та Тарифів /а.с.7-9, 10-33/.

Згідно Заяви від 21.12.2011 року відповідач
ОСОБА_1 ствердила, що ознайомлена з
Умовами та правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку своїм підписом підтвердив факт
про надану йому повну інформацію про
умови кредитування в банку /а.с.7-9/.

Пунктами 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил
надання банківських послуг
передбачено, що позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжною ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
договором. У разі невиконання
зобов'язань за договором, на вимогу
банку виконати зобов'язання з
повернення кредиту (в тому числі
прострочення кредиту та овердрафту,
сплати винагороди банку /а.с.28/.

Згідно п.2.1.1.12.9 умов та правил боржник
доручає списувати з будь-якого рахунку
відкритого в банку, зокрема, з
картрахунку грошові кошти для
здійснення платежу з ціллю повного або
часткового погашення боргових
зобов'язань /а.с.31/.

На підставі п.2.1.1.3.5 Умов та правил
надання банківських послуг клієнт
доручає банку здійснювати списання
грошових коштів з рахунків клієнтів,
відкритих в валюті кредитного ліміту,
межах суми, підлягаючих сплаті банку за
даних договором, при настанні строків
платежів, а також списання грошових
коштів з картрахунків у разі настання
строків платежів за іншими договорами
клієнта в межах, встановлених ними
договорами (договірне списання), в
межах платіжного ліміту картрахунку
/а.с.28/.

Пунктом 1.1.7.12 умов та правил
передбачено, що договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той самий
строк /а.с.21/.

У відповідності до п.2.1.1.7.6. даних умов,
банк має право при порушенні
позичальником строків погашення
заборгованості, вказаних в цій
договорі, більш, ніж на 30 днів,
позичальник оплачує банку штраф в
розмірі 500 грн. та 5% від суми
заборгованості за кредитним договором
з урахуванням нарахованих та
прострочених процентів та комісій
/а.с.29/.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно до вимог ст.546 ЦК України,
виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно з законом або
договором неустойкою (штрафом , пенею).

Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України,
сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання. У
відповідності до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Також встановлено та підтверджується
розрахунком заборгованості (а.с.5-6), що
ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно
кредитного договору, зобов'язання,
зокрема, станом на 31.08.2014 року
заборгованість відповідача становить
6088,29 грн., з яких 3372,94 грн. -
заборгованість за кредитом, 1363,40грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 585,84 грн.
заборгованості по пені та комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина) та 266,11 грн. штраф
(процентна частина).

Враховуючи викладене і беручи до уваги,
що ОСОБА_1 односторонньо порушила взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором від 21.12.2011 року, то,
відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та
умов кредитного договору, позикодавець
вправі вимагати повернення кредиту та
виплати належних за цим договором
платежів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті
на себе зобов'язання за кредитним
договором не виконує, суд вважає за
необхідне позов задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача
вказану суму заборгованості за
кредитним договором від 21.12.2011 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У зв'язку
з цим суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача 243,60 грн. судових витрат,
сплачених позивачем (а.с.39).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст.526, 527, 530, 549, 610-611, 627, 1050,
1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» -
задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 /ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1/ на користь Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
/, МФО 305299, рахунок №
3111/ заборгованість за кредитним
договором від 21 грудня 2011 року в
загальній сумі 6088 /шість тисяч
вісімдесят вісім/ гривень 29 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 /ідентифікаційний
номер - НОМЕР_1/ на користь Публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
/, МФО 305299, рахунок №
0001/ - 243 /двісті сорок три / гривні 60
копійок судового збору, сплаченого
позивачем.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
/підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Бориславський Ю. Л.