Справа № 696/1694/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Кам»янський
районний суд Черкаської області в
складі головуючого судді: Коваленка
В.І. при секретарі Серцовій Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам»янці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства “Кам”янський лісгосп”
(надалі- ДП “Кам”янське лісове
господарство”) про визнання наказу про
звільнення незаконним та його
скасування, поновлення на роботі та
стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1
звернувся із позовом до суду до ДП
“Кам”янське лісове госодарство” про
визнання наказу про звільнення
незаконним та його скасування,
поновлення на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу

Позовні вимоги
обгрунтовував тим, що 9 серпня 2012 року
його було прийнято на роботу до ДП
“Кам”янське лісове господарство” на
посаду траткториста лісозаготівельних
робіт. На той час він був інвалідом
третьої групи, загальне захворювання.

При прийомі на роботу він
пройшов первинний медичний огляд та на
протязі роботи в ДП “Кам”янське
лісове господарство” проходив
періодичні медичні огляди. Довідками
ЛКК було підтверджено його придатність
до роботи на даній посаді.

У зв”язку з тим, що у нього
виник конфлікт з керівництвом
підприємства, то 4 липня 2014 року за
доповідною запискою ОСОБА_2, що був його
безпосереднім керівником, було
створено комісію, яка рекомендувала
відсторонити його від займаної посади,
того ж дня було видано наказ №167 про
відсторонення від роботи та
проходження позачергового медичного
огляду.

9 липня 2014 року він пройшов
медичний огляд, про що свідчить картка
заповнена ЛКК. В картці було зазначено,
що він має право працювати охоронцем та
механіком.

6 серпня 2014 року директор ДП
“Кам”янське лісове господарство”
видав наказ №187 про його переведення та
запропоновано іншу роботу. У зв”язку з
тим, що він не погодився з
відстороненням та переведенням — його
звільнено наказом №168-к від 26 вересня
2014 року на підставі п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України. Був звільнений в період
відпустки.

Рішення стосовно
професійної придатності встановлює
комісія ЛКК і лише вона має право
прийняти рішення про: переведення на
іншу легшу роботу та строк такого
переведення, відсторонити особу від
виконання посадових обов”язків,
заборонити виконувати певну роботу п.
2.13, п.4 п.4.2. наказу МОЗ України №455 від
13.11. 2001 року “Про затвердження
Інструкції про порядок видачі
документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність
громадян”.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити його
позовні вимоги повністю, мотивуючи
тим, що був звільнений під час
перебування у відпустці, що він не
страждає на хворобу, яка перешкоджає
йому продовжувати роботу тракториста,
оскільки цей факт не підтверджений
висновком МСЕК. Далі він твердив, що
він постійно проходив обов”язкові
медичні огляди.

Представник позивача також
просив задовольнити позовні вимоги
позивача.

Представник відповідача
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення
сторін та дослідивши матеріали справи,
суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 9
серпня 2012 року ОСОБА_1 було прийнято на
роботу до ДП “Кам”янське лісове
господарство” на посаду траткториста
лісозаготівельних робіт (а.с. 47). На той
час він був інвалідом третьої групи,
загальне захворювання.

При прийомі на роботу
позивач пройшов первинний медичний
огляд та на протязі роботи в ДП
“Кам”янське лісове господарство”
проходив періодичні медичні огляди.
Довідками ЛКК було підтверджено його
придатність до роботи на даній посаді .

4 липня 2014 року за
доповідною запискою ОСОБА_2, що був
безпосереднім керівником ОСОБА_1, було
створено комісію, яка рекомендувала
відсторонити останнього від займаної
посади (а.с.13), того ж дня було видано
наказ №167 про відсторонення позивача
від роботи та проходження
позачергового медичного огляду (а.с.15).

9 липня 2014 року він пройшов
медичний огляд, про що свідчить картка
заповнена ЛКК. В картці було зазначено,
що він має право працювати охоронцем та
механіком ( а.с. 16), а непридатний до
праці в неблагоприємних метео - та
санітарно-гігієничних умовах,
протипоказана важка фізична праця.

6 серпня 2014 року директор ДП
“Кам”янське лісове господарство”
видав наказ №187 про переведення
ОСОБА_1Д та запропоновано іншу роботу
(а.с. 17). У зв”язку з тим, що він не
погодився з відстороненням та
переведенням — його звільнено наказом
№168-к від 26 вересня 2014 року на підставі
п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.20). Був
звільнений в період відпустки.

Як зазначено вище, що
наказом директора ДП “Кам”янське
лісове господарство” від 26 вересня 2014
року за № 168-к ОСОБА_1Д звільнено з
роботи з посади тракториста
(лісозаготівельних робіт) у зв”язку зі
станом здоров”я за п.2 ст. 40 КЗпП
України з 26 вересня 2014 року на підставі
довідки серії 10 ААВ №851030 до акту огляду
медико-соціальною експертною комісією
№420 від 20.05. 2014 р.

Згідно з довідкою до акта
огляду медико-соціальною експертною
комісією від 20 травня 2014 року ОСОБА_1 є
інвалідом третьої групи безтерміново
(а.с.7), і йому протипоказана важка
фізична праця, праця в неблагоприємних
метео та санітарно-гігієничних. умовах.

3 листопада 2014 року директор
ДП “Кам”янське лісове господарство”
виніс наказ за №191-к (а.с.93), згідно
якого вніс зміни до наказу №168-к від 26
вересня 2014 року, зокрема вніс зміни у п.1
формулювання щодо дня звільнення
ОСОБА_1 із “26 вересня 2014 року” на “29
вересня 2014 року.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності може бути розірвано
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров”я, які перешкоджають
продовженню даної роботи.

Як роз”яснив Пленум
Верховного Суду України у п. 21
постанови від 6 листопада 1992 року №9
“Про практику розгляду судами
трудових спорів”, при розгляді справ
про звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України суд може визнати правильним
припинення трудового договору в тому
разі, коли встановить, що воно
проведене на підставі фактичних даних,
які підтверджують, що внаслідок стану
здоров”я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладені на нього
трудові обов”язки чи їх виконання
протипоказане за станом здоров”я або
небезпечне для членів трудового
колективу чи громадян , яких він
обслуговує, і працівника неможливо
перевести, за його згодою на іншу
роботу.

Власник або уповноважений
ним орган зобов”язані за свої кошти
організувати проведення попереднього
(при прийнятті на роботу) і періодичних
(протягом трудовї діяльності) медичних
оглядів працівників, зайнятих на
важких роботах, роботах зі шкідливими
чи небезпечними умовами праці або
таких, де є потреба у професійному
доборі, а також щорічного
обов”язкового медичного огляду осіб
віком до 21 року.

Із довідки до акта огляду
медико-соціальною експертною комісією
від 20 травня 2014 року ОСОБА_1 є інвалідом
третьої групи безтерміново (а.с.7) і йому
протипоказана важка фізична праця,
праця в неблагоприємних метео та
санітарно-гігієничних умовах. Також в
картці про проходження медичного
огляду від 9 липня 2014 року було
зазначено, що ОСОБА_1 має право
працювати охоронцем та механіком ( а.с.
16), а непридатний до праці в
неблагоприємних метео - та
санітарно-гігієничних умовах,
протипоказана важка фізична праця.

Перелік професій,
працівники яких підлягають медичному
огляду, термін і порядок його
проведення встановлюються МОЗ України
за погодженням із
Держнаглядохоронпраці (ч. 2 ст. 169 КЗпП
України).

З огляду на наведене,
підставою для розірвання трудового
договору за п.2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є
фактичні дані, які підтверджують, що
внаслідок стану здоров”я (стійкого
зниження працездатності) працівник не
може належно виконувати покладені на
нього трудові обов”язки чи їх
виконання протипоказане за станом
здоров”я, що підтверджено висновком
МСЕК, яким працівник визнаний
інвалідом і йому рекомендовано іншу,
чим виконувана робота.

В той же час ДП “Кам”янське
лісове господарство” не надано
жодного доказу, що наявність у ОСОБА_1
захворювань будь-яким чином вплинуло
на виконання ним трудових обов”язків,
виконання яких, в свою чергу, негативно
вплинуло б на стан його здоров”я.

За таких обставин, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю.

Представник ДП
“Кам”янське лісове господарство”
надав суду клопотання про призначення
судово-медичної екпертизи (а.с.30-31), в
якому твердив, що ОСОБА_1 за станом
здоров”я протипоказана робота
тракториста, а тому він потребує
переведення на іншу роботу за станом
здоров”я. Однак зазначене твердження
не відповідає заключному акту (а.с. 78-80),
оскільки така вказівка там відсутня,
про тракториста там немає жодного
слова. В цьому ж клопотанні
представник позивача твердив:
“....питання про медичні показання до
виконання трудових обов”язків
тракториста ОСОБА_1 на момент видання
наказу із пропозиціями надання легшої
роботи та наказу про звільнення є
спірним, а тому потребує дослідження
шляхом проведення експертизи”.

Таким чином, на момент
звільнення ОСОБА_1 у ДП “Кам”янське
лісове господарство” не було жодного
доказу, що наявність у позивача
захворювань будь-яким чином вплинула
на виконання ним трудових обов”язків,
виконання яких, в свою чергу, негативно
вплинуло б на стан його здоров”я.

8 серпня 2014 року за №498
директор ДП “Кам”янський лісгосп”
направив запит про надання
роз”яснення голові комісії
фтизіопульмонологічної МСЕК КЗ
“Черкаського обласного центру
медико-соціальної експертизи ЧОР”
ОСОБА_3 (а.с. 68), в якому просив надати
документальне підтвердження
відповідності (невідповідності )
працівника виконуваній роботі
(професії) за станом здоров”я.

21 серпня 2014 року за № 729/01-09/1
(а.с.69) головний лікар КЗ “Черкаський
обласний центр медико-соціальної
експертизи Черкаської обласної ради”
ОСОБА_4 повідомив ДП “Кам”янське
лісове господарство” про те, що
ОСОБА_1Д може працювати в своїй
професії в спеціально створених
умовах, що включають комплекс заходів
та пільг, які забезпечують необхідні
для інвалідів умови і режим праці:
значно скорочений день з наданням
показаних виді праці, з веденням
додаткових перерв, суворе дотримання
санітарно-гігієничних норм,
систематичний медичний нагляд. Допуск
до роботи за основним місцем роботи
здійснюється ЛКК, яка дає допуск до
певних видів праці з урахуванням
висновку МСЕК та вимогою ст. 172 КЗпП
України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.
172 КЗпП України, у випадках,
передбачених законодавством, на
власника або уповноважений ним орган
покладається обов”язок організувати
навчання, перекваліфікацію і
працевлаштування інвалідів
відповідно до медичних рекомендацій,
встановити на їх прохання неповний
робочий день або неповний робочий
тиждень та створити пільгові умови
праці.

Таким чином, ДП “Кам”янське
лісове господарство” повинне було
перед звільненням позивача виконати
вимоги ст. 172 КЗпП України, оскільки він
є інвалідом, і на нього
розповсюджуються спеціальні норми
законодавства.

Про те, що наказ про
звільнення позивача не відповідає
чинному законодавству свідчить і те, що
22 вересня 2014 року за №592 інспектор з
кадрів ДП “Кам”янське лісове
господарство” ОСОБА_5 направив ОСОБА_1
повідомлення щодо звільнення з роботи:
“Адміністрація ДП “Кам”янське лісове
господарство” повідомляє ОСОБА_5, про
те, що 26 вересня 2014 року Ви звільнені з
роботи, в зв”язку з невідповідністю
займаній посаді за станом здоров”я,
відповідно до пункту 2 статті 40 кодексу
законів про працю України” (а.с. 19). В
даному випадку питання п ро звільнення
позивача було вирішено ще 22 вересня 2014
року, а наказ був виданий тільки 26
вересня 2014 року.

3 листопада 2014 року за №700
представник ДП “Кам”янське лісове
господарство” надав суду заперечення
на позовну заяву (а.с. 39-45), в якому
твердив: “Згідно висновку картки ,
позивач “непридатний до роболти в
неблагоприємних метео.-та
санітарно-гігієнічних умовах, йому
протипоказана фізична праця” Звідси
випливає, що він не придатний до роботи
тракториста. До речі, дане формулювання
дублює формулювання, вказане у довідці
до акту огляду МСЕК від 20.05. 2014 року, на
яке є посилання у наказі №187 від 06.08. 2014
року. Отже, станом на момент видання
наказу №187 на 06.08. 2014 року, вже існував
медичний висновок про непридатність
Позивача до роботи тракториста (
ОРИГІНАЛ заключого акту додається)”
(а.с.42).

У заключному акті за
результатами періодичного медичного
огляду працівників ДП “Кам”янське
лісове господарство” від 10 липня 2014
року (а.с.78-80) не зазначено, що ОСОБА_1
протипоказана робота тракториста, про
тракториста там немає жодного слова.

Крім того, на момент
звільнення позивача, як вбачається із
матеріалів справи, і це підтвердив
представник відповідача, заключного
акту медогляду у ДП “Кам”янське
лісове господарство” не було.

Головний лікар Кам”янської
ЦРБ 3 вересня 2014 року за №432 (а.с.18)
надіслав директору ДП “Кам”янське
лісове господарство” роз”яснення, в
якому твердив, що ОСОБА_1 не може
працювати трактористом з посиланням на
медичну картку, однак протипоказання
такі в картці відсутні. Роз”ясення
головного лікаря суд не може взяти до
уваги, оскільки необхідно висновок
МСЕК про те, що робота протипоказана за
станом здоров”я.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з рішенням
Кам”янського районного суду
Черкаської області від 16 жовтня 2014 року
(а.с. 88-91) позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП
“Кам”янське лісове господарство” про
визнання незаконними та скасування
наказів про відсторонення задоволенні
частково. В рішенні , зокрема було
встановлено: “Представник
відповідача не надав суду доказів про
те, що позивач по даній справі
відмовлявся або ухилявся від
проходження обов”язкових медичних
оглядів, і що стан здоров”я ОСОБА_1 не
дозволяв виконувати трудові
обов”язки, незважаючи на те, що суд
роз”яснив йому положення ст. 60 ЦПК
України. Відповідач надав суду копію
довідки до акту МСЕК (а.с. 58-59), однак
зазначена довідка не завірена належним
чином. З довідки не вбачається, що
ОСОБА_1 заборонено працювати
трактористом. Із довідки вбачається, що
акт огляду проведений відносно ОСОБА_6,
а в дійсності прізвище позивача
“Маслєй”. Відповідач не надав суду
доказів про те, що “ОСОБА_6 і ”Маслєй”
це одна і та ж особа.”

Таким чином, вказаним вище
рішенням суду, що набрало законної
сили, встановлені обставини у
цивільній справі, зокрема, що відсутні
докази, що стан здоров”я ОСОБА_1 не
дозволяв виконувати трудові обов”язки
тракториста.

Поновлюючи ОСОБА_1 на роботі,
на підставі ст. 236 КзпП України, суд
вважає за необхідне стягнути на його
користь заробіток за час вимушеного
прогулу.

Розмір заробітку, який
підлягає стягненню на користь ОСОБА_1,
визначається судом у відповідності до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року №100.

Так заробітна плата ОСОБА_1
за березень-квітень 2014 року 9164,61 грн. (
4582,30 грн. на місяць).

Отже, заробітна плата за 1
робочий день становила 286,39 грн.

Всього вимушений прогул від
дня звільнення ОСОБА_1 (29 вересня 2014
року) до дня ухвалення судом рішення (20
листопада 2014 року) становить 44 робочих
днів за нормами трвалості робочого
часу на 2014 рік.

Отже, заробіток ОСОБА_1 за
час вимушеного прогулу становить 12601,16
грн. (286,39 х 44).

Представник відповідача
надав суду довідку щодо виплати при
звільненні ОСОБА_1, в якій вказано, що
було вплачено вихідну матеріальну
допомогу в розмірі 4344,08 грн. та
компенсацію за невикористану
відпустку згідно наказу №168-к від 26.09.
2014 в кількості 4 календарні дні в
розмірі 596,36 грн., і просив її врахувати
на той випадок, якщо позивача буде
поновлено на роботі, для зарахування до
середньої заробітної плати.

Відповідно до підп. б п. 4
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року №100, при обчисленні
середньої заробітної плати у всіх
випадках згідно з чинним
законодавством, не враховується;
одноразові виплати (компенсація за
невикористану відпустку, матеріальна
допомога працівникам, які виходять на
пенсію, вихідна допомога тощо).

Таким чином, клопотання
представника відповідача не підлягає
задоволенню.

Задовольняюючи позовні
вимоги ОСОБА_1, суд, відповідно до вимог
ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача
на користь держави судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

Суд також вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача витрати, пов”язані з
оплатою правової допомоги адвоката, у
розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 84,88 209, 212,
214-215, п. 2, 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, ст. ст.
22, 32, 36, 40, 42, 46, 169-170, 172, 232-238 КЗпП України,
суд-

вирішив:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати наказ № 168-к від 26
вересня 2014 року, який був виданий ДП
“Кам”янське лісове господарство”,
яким був звільненмй ОСОБА_1 за п.2 ч. 1 ст.
40 КЗпП України, незаконним та скасувати
його.

Поновити ОСОБА_1 на посаду
тракториста (лісозаготівельних робіт)
автотранспортного цеху ДП
“Кам”янське лісове господарство”.

Стягнути з ДП “Кам”янське
лісове господарство” на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 30
вересня 2014 року і по 20 листопада 2014 року
включно в сумі 12601,16 грн.

Стягнути з ДП “Кам”янське
лісове господарство” на користь
ОСОБА_1 судові витрати, понесенні за
надання правової допомоги в сумі 5 000
гривень 00 коп.

Стягнути з ДП “Кам”янське
лісове господарство” в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині
присудження заробітної плати, але не
більше ніж за один місяць, а також
поновлення на роботі підлягає
негайному виконанню.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя: