АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

18 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом заявою представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «БОТ Інжиніринг
Груп», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа Державна інспекція України з
безпеки на морському та річковому
транспорті про визнання недійсними
договорів, відшкодування збитків та
моральної шкоди, витребування майна із
чужого незаконного володіння,

за апеляційними скаргами представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та представника ОСОБА_5
- ОСОБА_8 на ухвалу судді Подільського
районного суду м. Києва від 13 серпня 2014
року,

встановила:

у травні 2014 року позивач звернулась до
суду з вказаним позовом. Ухвалою судді
Подільського районного суду м.Києва
від 03 червня 2014 року по справі відкрито
провадження. 12 серпня 2014 року
представник позивача звернувся до
суду із заявою про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на судна Дебаркадер, моделі Д-277,
1980 року побудови та Дебаркадер, моделі
Д-71, 1955 року побудови та просив
заборонити Державній інспекції
України з безпеки на морському і
річковому транспорті та будь-яким
пов'язаним із реєстрацією суден
юридичним особам вчиняти реєстраційні
дії щодо вказаних суден, посилаючись на
те, що невжиття заходів забезпечення
позову може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Подільського районного
суду м.Києва від 13 серпня 2014 року заяву
задоволено частково, заборонено
проведення дій по відчуженню
зазначених суден.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 звернулись
до суду з апеляційними скаргами, в яких
просять ухвалу скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні заяви про забезпечення
позову, посилаючись на порушення норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника відповідача ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з заявою про
забезпечення позову, представник
позивача посилався на те, що предметом
позову є захист права власності
позивача на зазначені судна та
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду про
витребування Дебаркадерів з чужого
незаконного володіння, а тому просив
накласти арешт на зазначені судна та
заборонити Державній інспекції
України з безпеки на морському і
річковому транспорті та будь-яким
пов'язаним із реєстрацією суден
юридичним особам вчиняти реєстраційні
дії щодо вказаних суден.

Ухвалою судді Подільського районного
суду м.Києва від 13 серпня 2014 року заяву
задоволено частково, заборонено
проведення дій по відчуженню
зазначених суден.

Задовольняючи заяву частково, суд
першої інстанції виходи з того, що
такий спосіб забезпечення позову, як
заборона проводити дії щодо відчуження
суден є доцільним та невжиття таких
заходів може утруднити або зробити
неможливим виконання рішення суду.
Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що позов забезпечується
шляхом накладення арешту на майно, що
належить відповідачеві, забороною
вчиняти певні дії.

В своїх апеляційних скаргах
представники відповідачів посилаються
на те, що оскаржуваною ухвалою суд
обмежив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у здійсненні
їх права власності. Однак, такі доводи
апелянта є необґрунтованими та не
можуть бути підставою для скасування
ухвали, оскільки заборона відчуження є
тимчасовим заходом та відповідачами не
надано доказів на підтвердження того,
що забезпечення позову у вказаний
спосіб призведе до порушення їх прав.

Посилання апелянтів на те, що судом в
порушення вимог ст. 154 ЦПК України було
з власної ініціативи замінено вид
забезпечення позову також не
заслуговують на увагу, оскільки судом
було застосовано заходи забезпечення
позову у відповідності до положень ст.
152 ЦПК України.

Доводи апеляційних скарг щодо
недоведеності заявлених позовних
вимог не можуть бути підставою для
відмови з забезпеченні позову,
оскільки висновок про те чи слід позов
задовольнити або в задоволенні позову
відмовити суд вирішує під час
ухвалення рішення, відповідно до ст.214
ЦПК України.

За таких обставин, судом першої
інстанції було дотримано норми
процесуального права при вирішенні
питання про забезпечення позову, а тому
ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційні скарги представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 та представника ОСОБА_5 -
ОСОБА_8 відхилити, а ухвалу судді
Подільського районного суду м. Києва
від 13 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ справи: 758/5046/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14299/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Неганова Н.В..

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.