УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого суддів: Гвоздика П.О.,
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 9 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 17 грудня 2012 року між позивачем та
Публічним акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (далі -
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»)
укладений договір відступлення прав
вимоги згідно якого ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відступило позивачу права вимоги
за кредитними договорами, укладеними
між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичними особами.

Згідно з вищезазначеним договором
відбулося відступлення права вимоги і
за кредитним договором від 7 серпня 2007
року № 1237, за яким ОСОБА_6 отримала в ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» кредит
на суму 18 990 дол. США.

Відповідач своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконував
належним чином, унаслідок чого
утворилася заборгованість на загальну
суму 18 903 47 грн, яку і просив суд
стягнути на користь позивача.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 28
квітня 2014 року у задоволенні позову ТОВ
«Кредитні ініціативи» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 9 липня 2014
року рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28 квітня 2014 року скасовано.
Ухвалено нове рішення. Позов ТОВ
«Кредитні ініціативи» задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» заборгованість
у сумі 129 510 грн 10 коп., яка складається з
93 670 грн 75 коп. заборгованості за
відсотками та 35 839 грн 35 коп. - пені.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просила
скасувати рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 9 липня 2014
року, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
7 серпня 2007 року ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» уклав з ОСОБА_6 кредитний договір
№ 1237, згідно з яким банк надав
позичальникові кредит у розмірі 18 990
дол. США

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 26 грудня 2011 року стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» заборгованість за вказаним
кредитним договором у розмірі 144 858 грн
47 коп. шляхом звернення стягнення на
предмет застави.

17 грудня 2012 року ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладений договір відступлення права
вимоги (купівлі-продажу боргових
зобов'язань) за кредитними договорами,
відповідно до умов якого кредитор за
кредитними договорами переліченими в
додатку 1, змінюється з ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
(первісний кредитор) на ТОВ «Кредитні
ініціативи» (новий кредитор).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що новий
кредитор не повідомив ОСОБА_6 про
заміну кредитора та відступлення права
вимоги за кредитним договором від 7
серпня 2007 року № 1237, а також не надано
належних доказів відступлення прав
вимоги за даним кредитним договором.

Колегія суддів апеляційного суду
скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову дійшла
висновку, що згідно з витягом з додатку
1 до договору про відступлення прав
вимоги до переліку кредитних договорів
переданих за вказаним договором входив
також кредитний договір від 7 серпня 2007
року № 1237, за яким позичальником є
ОСОБА_6 При цьому колегія суддів
апеляційного суду вважала
безпідставним висновок суду першої
інстанції про те, що даний витяг є
недопустимим доказом по справі,
оскільки за змістом ч. 2 ст. 59 ЦПК
України, допустимими доказами на
підтвердження переходу права вимоги
від первісного кредитора до нового
кредитора є договір про відступлення
права вимоги та додаток 1 (реєстр
позичальників). Позивач на
підтвердження зазначених обставин
надав саме копію договору та витяг з
додатку 1, що стосується конкретного
боржника.

Також, суд апеляційної інстанції
вважав безпідставним посилання суду
першої інстанції на відсутність акта
приймання-передачі, оскільки з умов
договору про відступлення прав вимоги
вбачається, що кредитний портфель
складають кредитні договори, перелік
яких визначено в реєстрі
позичальників. Вказаний акт
приймання-передачі жодним чином не
впливає на обсяг кредитного портфелю і
є лише способом фіксації отримання
новим кредитором реєстру
позичальників, тобто даний акт не має
жодного правового значення для
правильного вирішення справи.

Крім того, неповідомлення про заміну
кредитора тягне наслідки для боржника
лише у вигляді можливості виконання
зобов'язання не новому, а колишньому
кредитору. Проте, ОСОБА_6 не повернула
борг ні ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», ні ТОВ
«Кредитні ініціативи». Таким чином,
висновок суду першої інстанції, що
неповідомлення боржника про зміну
первісного кредитора може бути
підставою для відмови в позові, чим
фактично звільнено боржника від
виконання зобов'язань взагалі, не
ґрунтується на нормах матеріального
права.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи
рішення, правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 9 липня 2014 року, оскільки
судове рішення законне та
обґрунтоване, а доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального та порушення норм
процесуального права, що призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 9 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова В.І. Журавель І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко