У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«П'ятигори», треті особи: П'ятигірська
сільська рада, Тетіївська державна
нотаріальна контора, про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із указаним позовом та просив
визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1
Тетіївського району Київської області
від 17 жовтня 2010 року, укладеного між
сільськогосподарським виробничим
кооперативом «П»ятигори» та ОСОБА_3

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 16 жовтня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати зазначені судові рішення,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій,
ухвалюючи оскаржувані рішення,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішили справу з дотриманням норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що вказаний правочин був укладений
відповідно до вимог закону, сторони
були наділені необхідним обсягом
цивільної дієздатності, їх
волевиявлення було вільним і
відповідало внутрішній волі, правочин
вчинений у письмовій формі,
нотаріально посвідчений та
спрямований на реальне настання
правових наслідків, крім того суди
звертали увагу на те, що права позивача
спірним правочином не порушені.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тетіївського районного суду Київської
області від 16 жовтня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 02 грудня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«П'ятигори», треті особи: П'ятигірська
сільська рада, Тетіївська державна
нотаріальна контора, про визнання
договору купівлі-продажу недійсним,
відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова