АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3306/2014
інстанції:Скригун В.В.
Доповідач: Борко А.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

Головуючого: Борка А.Л.

Суддів: Кузнєцової О.А.

Приходько Л.А.

при секретарі: Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,який на підставі довіреності
представляє інтереси ОСОБА_3 на рішення
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 16 жовтня 2014
року за позовом ОСОБА_3 до фермерського
господарства «Брат-2» про визнання
недійсним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду із позовом про визнання недійсним
договору оренди землі, зазначаючи, що з
серпня 2004 року вона є власником
земельних ділянок загальною площею - 5,53
га, державні акти видані на дошлюбне
прізвище позивачки - «ОСОБА_3». 22 жовтня
2004 року позивачка змінила прізвище на
«ОСОБА_3» у зв'язку із одруженням. У 2013
році позивачці стало відомо про
укладення 15.03.2012 року від її імені з
відповідачем договору оренди належних
їй земельних ділянок строком на 10-ть
років,який вона просить визнати
недійсним.

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 16 жовтня 2014
року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до фермерського господарства
«Брат-2» про визнання договору оренди
землі від 15 березня 2012 року,який
укладено між ОСОБА_3 і фермерським
господарством «Брат-2» та
зареєстрований відділом Держкомзему у
Каланчацькому районі 12 квітня 2012 року
за № 00830 недійним - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,який на
підставі довіреності представляє
інтереси ОСОБА_3 просить рішення суду
першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення,яким
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідача,перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,на
підставі розпорядження голови
Каланчацької районної державної
адміністрації №227 від 24.06.2004 року
позивачка є власницею 3-х земельних
ділянок,розташованих на території
Олександрівської сільської ради
Каланчацького району Херсонської
області загальною площею 5,53 га. Цільове
призначення земельних ділянок - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Державні акти видані-02 серпня 2004 р. на
прізвище «ОСОБА_3» ( а.с.9-11).

22 жовтня 2004 року позивачка змінила
прізвище на «ОСОБА_3» у зв'язку із
одруженням.( а.с.5,7,8 )

Як вбачається з тексту рішення суду
першої інстанції,15 березня 2012 року між
ОСОБА_3. та фермерським господарством
«Брат-2» на підставі заяви від 15.01.2012
року ( а.с.37 ) укладено договір оренди
земельної ділянки загальною площею 5,53
га строком на 10-ть років,договір
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Каланчацькому районі Херсонської
області 12 квітня 2012 року за № 00830.
Між сторонами укладено акт
прийому-передачі земельної ділянки
площею 5,53 га та акт про визначення меж
земельної ділянки ( а.с.35) без дати їх
укладання.

Проте погодитись із таким висновком
суду першої інстанції не
можна,оскільки суд дійшов до
нього,порушивши норми матеріального і
процесуального права,що регулюють
спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів
справи,укладання договору оренди
землі від 15.032012 року позивачка
заперечує. Заперечуючи факт написання
заяви про передачу в оренду земельної
ділянки загальною площею 5,53 га та
укладання договору оренди
землі,позивачка зазначила,що з моменту
одержання у власність земельної
ділянки використовувала її за
призначенням самостійно,заяви від
15.01.2012 року не писала та договору на
оренду землі не укладала,змінила
прізвище на «ОСОБА_3» у жовтні 2004 року
та змінила у зв'язку із цим
паспорт,який був виданий їй 25 березня
2005 року.

На думку колегії суддів,суд першої
інстанції безпідставно посилався у
рішенні на вимоги ст.20 Закону України
від 01.06.2010 року «Про захист
персональних даних»,оскільки на час
зміни позивачкою прізвища,а саме у 2004
році зазначений закон не був чинним.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції,текст договору оренди землі
від 15.03.2012 року не містить посилання на
кадастровий номер земельних ділянок.
Крім того ,суд першої інстанції
обґрунтовано посилався на вимоги ч.1
ст.15 Закону України «Про оренду
землі»,який був чинний на 15.03.2012 року в
частині обов'язкової наявності
кадастрового номеру земельної ділянки
як істотної умови договору оренди
землі,але прийшов у своєму рішенні до
помилкових висновків,оскільки
відсутність кадастрового номеру
договору є істотним порушенням
договору оренди землі і є на думку
колегії суддів однією з підставою для
визнання договору оренди землі від 15
березня 2012 року між ОСОБА_3 та
фермерським господарством «Брат-2» не
дійсним.

Частиною 2 ст.15 Закону України «Про
оренду землі» передбачено,що
відсутність у договорі оренди землі
однієї із істотних умов,передбачених
цією нормою є підставою визнання
договору недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи,в
прикінцевих положеннях договору
оренди землі від 15 березня 2012 року (а.с.32
) зазначено,що серед інших документів
невід'ємною частиною договору є
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів. В матеріалах
справи зазначений вище кадастровий
план відсутній. Представниками
відповідача у судовому засіданні не
було надано оригіналу,або завіреної
копії кадастрового плану,незважаючи на
те,що про його наявність було
зазначено у тексті рішення суду першої
інстанції .

На думку колегії суддів,суд першої
інстанції безпідставно не прийняв до
уваги зазначені вище положення ч.ч.1,2
ст.15 Закону України «Про оренду землі»
та прийшов до помилкового висновку про
відсутність порушення прав позивачки у
зв'язку із недотриманням однієї із
істотних умов договору оренди землі,а
саме кадастрового номера земельної
ділянки та укладання договору оренди
землі в цілому.

Представники відповідача в порушення
вимог ч.2 ст. 64 ЦПК України не надали на
вимогу колегії суддів для огляду у
судовому засіданні оригінали
документів,які стали підставами для
укладення договору оренди,а саме заяви
позивачки,договору оренди та акту
прийому-передачі земельної ділянки
(а.с.30-32,35,37),а також кадастровий план
земельної ділянки,який відповідно до
ч.4 ст.15 ЦПК України є невід'ємною
частиною договору оренди але
відсутній в матеріалах справи.

Крім того,колегією суддів визнані
необґрунтованими доводи відповідача в
судовому засіданні, про укладання
позивачкою в період з 2004 року по 2012 рік
договору про оренду землі та
отримання нею орендної плати,оскільки
належних доказів,а саме оригіналу
договору або його належним чином
завіреної копії не надано .

На думку колегії суддів,судом першої
інстанції необґрунтовано прийнято до
уваги доводи відповідача,щодо
посвідчення анкетних відомостей
позивачки в момент укладення договору
оренди землі з наданих нею копії
паспорту,оскільки сукупністю зібраних
доказів цей факт не знайшов свого
підтвердження.

Крім того,колегія суддів вважає,суд
першої інстанції необґрунтовано
послався у рішенні на той факт,що
позивачка була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи,але жодного разу не
з'явилась,оскільки в порушення вимог
ст.ст.74-76 ЦПК України матеріали справи
не містять достовірних відомостей,щодо
належного повідомлення саме позивачки
ОСОБА_3 про час та місце розгляду
справи (а.с.61,68).

Колегія суддів приходить до
висновку,що суд першої інстанції
прийшов до необґрунтованого висновку
про укладення позивачкою 15 березня 2012
року договору оренди землі,у зв'язку
із чим рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Таким чином,апеляційна скарга ОСОБА_2,
який на підставі довіреності
представляє інтереси ОСОБА_3 підлягає
задоволенню.

Судові витрати з підстав передбачених
ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з
відповідача на користь позивачки
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.88,303,307,309 ЦПК
України,колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,який на
підставі довіреності представляє
інтереси ОСОБА_3 - задовольнити .

Рішення Каланчацького районного
суду Херсонської області від 16 жовтня
2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення,яким визнати недійсним
договір оренди землі від 15 березня 2012
року,укладений між ОСОБА_3 і
Фермерським господарством «Брат-2» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Каланчацькому районі Херсонської
області 12 квітня 2012 року за № 00830
.

Стягнути судові витрати на користь
ОСОБА_3 з Фермерського господарства
«Брат-2» у розмірі - 365,6 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: