АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8034/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року

24 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Каратаєвої Л.О.,
Козлова С.П.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 30 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментам та пені у розмірі 1% від суми
несплачених аліментів за кожний день, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась з
позовом до ОСОБА_2, в подальшому
уточнивши його, та просила суд стягнути
з відповідача на її користь
заборгованість по аліментам у розмірі 6
727 грн. 86 коп. та пеню за несвоєчасну
сплату аліментів за період з 01.03.2013 року
по лютий 2014 року у розмірі 5 000 грн.
(а.с.1-3).

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2014 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені у
розмірі 1% від суми несплачених
аліментів за кожний день.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість по аліментам у розмірі 6
727 грн. 86 коп. та пеню за несвоєчасну
сплату аліментів за період з 01.03.2013 року
по лютий 2014 року у розмірі 5 000 грн.

Також суд стягнув з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп. (а.с.43).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 та
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового, яким в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовити, посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального законодавства (а.с.46-47).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду - скасуванню у частині
стягнення заборгованості по аліментам,
з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Між тим, постановлене рішення суду
першої інстанції не відповідає
вказаним вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно із ч.1 ст. 187 цього Кодексу один із
батьків може подати заяву за місцем
роботи, місцем виплати пенсії,
стипендії про відрахування аліментів
на дитину з його заробітної плати,
пенсії, стипендії у розмірі та на строк,
які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України
аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що передували
пред'явленню виконавчого листа до
виконання. Якщо за виконавчим листом,
пред'явленим до виконання, аліменти не
стягувалися у зв'язку з розшуком
платника аліментів або у зв'язку з його
перебуванням за кордоном, вони мають
бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до ст.187 цього
Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягуються за
рішенням суду.

Порядок стягнення аліментів на
виконання рішення суду передбачений
ст. 74 Закону України "Про виконавче
провадження" і відповідно до ч.7 цієї
статті суд вирішує питання
заборгованості лише у разі спору про її
розмір.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 17
березня 2009 року з відповідача стягнуто
аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на
користь позивачки на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення, що набрало
законної сили видано виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на користь позивачки
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи встановлені по справі
обставини та надані сторонами докази,
суд на підставі довідки державного
виконавця та наданого розрахунку,
вирішив стягнути з відповідача на
користь позивачки заборгованість по
сплаті аліментів у сумі 6727 грн. 86 коп. за
період з 01.03.2013 року по лютий 2014 року та
пеню та пеню за прострочення сплати
аліментів у сумі 5000 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
своїми діями, спрямованими на ухилення
від сплати аліментів, відповідач
неналежно виконував свої обов'язки,
передбачені ст. 180 СК України, щодо
утримання дитини, внаслідок чого
утворилась зазначена заборгованість
по сплаті аліментів.

Однак, стягуючи на користь позивачки
вказану заборгованість, суд не
врахував, що така заборгованість може
бути стягнута за рішенням суду тільки у
випадку, якщо аліменти відраховуються
із заробітної плати на підставі заяви
платника аліментів, а не за виконавчим
листом.

Як вбачається з матеріалів справи та
доводів апеляційної скарги,
відповідачем розмір заборгованості не
оспорюється, ОСОБА_2 не заперечує проти
її сплати.

При відсутності такого спору,
заборгованість стягується державним
виконавцем відповідно до положень
Закону України "Про виконавче
провадження", а не на підставі рішення
суду про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, враховуючи
конкретні обставини справи, колегія
суддів вважає за необхідне рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 30 липня
2014 року - скасувати в частині стягнення
заборгованості по аліментам та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментам - відмовити.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, прийшов до
обґрунтованого висновку про стягнення
з відповідача пені за несвоєчасну
сплату аліментів, оскільки згідно ст. 196
СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що розрахунки позивачки про
стягнення пені не відповідають вимога
діючого законодавства не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
у частині стягнення пені.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень п.22 постанови
Пленуму Верховного Суду України №3 від
15.05.2006 року "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки(пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст. 197 СК України умов
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Заперечення відповідача проти
стягнення з нього неустойки у зв'язку з
тим, що заборгованість по аліментам
утворилась з незалежних від нього
причин, є неспроможними, оскільки
будь-яких доказів на підтвердження
того, що вказана заборгованість
утворилась не з його вини, надано не
було.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 196
СК України, наявні підстави для
покладення на платника аліментів
ОСОБА_2 відповідальності за
прострочення їх сплати у виді
неустойки(пені).

Визначаючи розмір неустойки (пені),
колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
нарахування аліментів було припинено
внаслідок досягнення дитиною ОСОБА_4 18
років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заборгованість по сплаті аліментів
утворилась з грудня 2008 року по лютий 2014
року, що підтверджується довідкою
державного виконавця (а.с.11).

Пеня нараховується на всю суму
несплачених аліментів (заборгованості)
за кожен день прострочення її сплати, а
її нарахування не обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилось
стягнення.

Враховуючи зазначені обставини, а
також те, що ОСОБА_3 просила стягнути
пеню тільки з липня 2013 року, колегія
суддів вважає, що з відповідача на
користь позивачки підлягає стягненню
сума неустойки (пені) за прострочення
сплати аліментів за період з липня 2013
року по 11.03.2014 року у розмірі 7980 грн. з
розрахунку:

Аліменти за липень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 1000 грн.
у серпні 2013 року, з 1 серпня 2013 року на
них нараховується неустойка (пеня). 1000
грн. х 1% х 223 дн. = 2230 грн.

Аліменти за серпень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 1000 грн.
у вересі 2013 року, з 1 вересня 2013 року на
них нараховується неустойка (пеня). 1000
грн. х 1% х 192 дн. = 1920 грн.

Аліменти за вересень 2013 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 1000 грн. у жовтні 2013 року, з 1 жовтня
2013 року на них нараховується неустойка
(пеня). 1000 грн. х 1% х 162 дн. = 1620 грн.

Аліменти за листопад 2013 року
відповідач зобов'язаний був сплатити в
сумі 1000 грн. у грудні 2013 року, з 1 грудня
2013 року на них нараховується неустойка
(пеня). 1000 грн. х 1% х 101 дн. = 1010 грн.

Аліменти за грудень 2013 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 1000 грн.
у січні 2014 року, з 1 січня 2014 року на них
нараховується неустойка (пеня). 1000 грн.
х 1% х 70 дн. = 700 грн.

Аліменти за січень 2014 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 1000 грн.
у лютому 2014 року, з 1 лютого 2014 року на
них нараховується неустойка (пеня). 1000
грн. х 1% х 39 дн. = 390 грн.

Аліменти за лютий 2014 року відповідач
зобов'язаний був сплатити в сумі 1000 грн.
у березні 2014 року, з 1 березня 2014 року
на них нараховується неустойка (пеня).
1000 грн. х 1% х 11 дн. = 110 грн.

Звертаючись з позовом про стягнення
пені, ОСОБА_3 просила стягнути пеню в
розмірі 6000 грн. (а.с.3). В судовому
засіданні ОСОБА_3 уточнила позовні
вимоги і просила стягнути тільки 5000
грн.

В суді апеляційній інстанції ОСОБА_3
просила рішення суду про стягнення
пені у розмірі 5000 грн. залишити без
змін.

На підставі викладеного, враховуючи
конкретні обставини справи, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу задовольнити частково, а
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2014 року скасувати в частині
стягнення заборгованості по аліментам
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментам відмовити, залишивши в іншій
частині рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 30
липня 2014 року - скасувати в частині
стягнення заборгованості по аліментам
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
аліментам - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: