Справа № 426/1212/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської
області в складі головуючого судді
Гашинського М.А., при секретарі
судового засідання Бєліковій -
Грибінюк І.В., розглянув одноособово у
відкритому судовому засіданні, без
участі позивача ОСОБА_1, за участю
відповідача ОСОБА_2 та представника
відповідача ОСОБА_3 цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди заподіяної
належною йому великою рогатою худобою
(коровою), яку він випасає не
прив'язуючи та безконтрольно. Так у
результаті безконтрольного випасу
корова ОСОБА_2 зайшла на належну йому
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану по АДРЕСА_1, і завдала
матеріальну шкоду знищенням 0.02 га
капусти вартістю 1049.6 грн. та 0.04 га
кукурудзи солодкого сорту «Добриня»
вартістю 280 грн. Просить відшкодувати
заподіяну коровою шкоду у загальному
розмірі 1329.6 грн., та заподіяну моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву про розгляд справи
за його відсутністю.

Представник відповідача та відповідач
позов не визнали вказавши, що позивач
не надав суду доказів у підтвердження
того факту, що заподіяна шкода саме
великою рогатою худобою відповідача,
не довів розмір заподіяної шкоди. До
того ж відповідно до довідки
Оборотнівської сільської ради він у
2013 році не мав у приватній власності
ВРХ (корову).

Суд, вислухавши представника
відповідача та відповідача, беручи до
уваги заяву позивача, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
докази, оцінивши їх у сукупності,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, всебічно з'ясувавши
обставини, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог за
недоведеністю.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону "Про захист
тварин від жорстокого поводження»,
шкода, заподіяна особі або майну
фізичної особи, а також шкода,
заподіяна майну юридичної особи
твариною, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її утримує.

Як передбачає ч.1 ст.1166 ЦК України
передбачає, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч.1 ст. 23 ЦК України встановлює, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

П.2 ч.2 ст. 23 ЦК України передбачає, що
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

На вимогу ст.ст. 10, 11, 57 ЦПК кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом; суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів сторін; доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи; ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

В підтвердження своїх вимог позивач
посилається на акт обстеження
земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства
від 11 вересня 2013 року ( а.с. № 5), про те,
що 11 вересня 2013 року комісія з питань
розвитку сільського господарства
Оборотнівської сільської ради, яким
встановлено, що 11.09.2013 року було
проведено обстеження земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства. За данними
обстеження було встановлено, що на
земельній ділянці, яка належить ОСОБА_1
на всій площі були виявлені сліди ВРХ
(корови), а також було частково знищено
врожай кукурудзи ( стебла зламані,
початки з'їдені) та капусти ( головки
капусти з'їдені та потолочені). Була
нанесена шкода по знищенню врожаю на
площі чотири сотки, а також знищено 110
головок капусти. Також позивач надав
суду відповіді на його звернення:
голови сільської ради про проведену
бесіду з власником ВРХ ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, а.с. № 6: начальника управління
агропромислового розвитку
райдержадміністрації про врожайність
капусти, а.с. № 7; довідку сільського
голови про площі посаджених позивачем
капусти та кукурудзи, а.с. №8. Довідку
про площі посаджених позивачем культур
суд в порядку ч.1 ст. 58 ЦПК України не
приймає як доказ, оскільки, як пояснили
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вона була
складена зі слів позивача і
підтверджень фактичних даних, які в
ній викладені немає, і як таку, що не
містять достовірну інформацію щодо
предмета доказування.

Отже, відповідно до ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.
131 ЦПК України сторони зобов'язані
подати свої докази чи повідомити про
них суд до або під час попереднього
судового засідання у справі. Докази
подаються у строк, встановлений судом з
урахуванням часу, необхідного для
подання доказів. Докази, подані з
порушенням вимог, встановлених
частиною першою цієї статті, не
приймаються, якщо сторона не доведе, що
докази подано несвоєчасно з поважних
причин. Позивач мав довести у суді: 1)
наявність шкоди, 2) протиправну
поведінку заподіювача шкоди, 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача, 4)
вину ( умисел або необережність) ( ч.1 ст.
1166, ч.1 ст. 1167 ЦК України).Однак позивач
не довів суду розмір заподіяної йому
шкоди, а в акті на який він посилається
( а.с. №5), як стверджують допитані
свідки - члени комісії ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_6, кількість пошкодженої
кукурудзи та капусти не рахували,
виходили із площі, яку заміряв
землевпорядник. Позивач не надав суду
доказів вартості початків кукурудзи та
капусти на момент заподіяння йому
шкоди, не довів суду, що в результаті
протиправної поведінки чи
бездіяльності йому було заподіяно
шкоду саме ВРХ (коровою), яка належала
відповідачу, що дії відповідача були
навмисні чи виявились в результаті
його необережності, а посилається на
свої припущення, що не допустимо у
доказуванні.

Таким чином, всупереч вимогам
ст.ст. 60, 131 ЦПК України, позивачем не
надано належні та допустимі докази
щодо заподіяння йому матеріальної
шкоди ВРХ (коровою), яка знаходилась на
утриманні у відповідача.

Щодо заподіяної моральної шкоди,
то вона полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, завданої
внаслідок порушення її прав, то вказані
обставини також не доведені позивачем

На підставі викладеного керуючись
ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 12 Закону
України "Про захист тварин від
жорстокого поводження»,ст. ст. 10, 11, 57 - 60,
131, 212 - 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди за
недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Харківської області через Сватівський
районний суд Луганської області

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 03 грудня
2014 року.

С У Д Д Я
М.А. ГАШИНСЬКИЙ