Номер провадження: 22-ц/785/7963/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Київського районного
суду м. Одеси від 28 липня 2014 року, в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третя особа - Головне
управління державної міграційної
служби в Одеській області про усунення
перешкод в користуванні власністю та
стягнення грошових коштів за
користування комунальними послугами, -

встановила:

18.06.2014 року позивачі звернулися до суду
з позовом, в якому просили зобов'язати
відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 не
чинити перешкод у користуванні
власністю - житловою площею у квартирі
АДРЕСА_1 шляхом визнання їх такими, що
втратили право користування цим
житловим приміщенням, із зняттям з
реєстраційного обліку вказуючи, що ці
особи не проживають у спірному
помешканні без поважних причин.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 просили стягнути
з відповідачів (солідарно) вартість
сплачених позивачами комунальних
послуг за 2011 - 2013 роки у розмірі 7355 грн.
посилаючись на те, що послуги
нараховуються за кількістю
зареєстрованих у квартирі осіб.
Відповідачі не сплачують комунальні
послуги, тому позивачі вимушені
сплачувати ці послуги і за них.

Відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позовні
вимоги не визнали у повному обсязі
вказуючи, що вони є співвласниками
спірної квартири, і тому мають право на
це житло незалежно від того, проживають
вони у ньому чи ні. Не проживання їх у
цьому помешканні не є підставою для
визнання їх такими, що втратили право
користування цим житлом. Відповідачі
також не визнали заявлені вимоги про
стягнення вартості нарахованих
комунальних послуг у зв'язку з тим, що
вони не доведені у встановленому
законом порядку.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 28.07.2014 року у задоволені
позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відмовлено у повному обсязі у зв'язку з
тим, що заявлені ними вимоги не
ґрунтуються на законі, та не доведені у
визначеному законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2
просять рішення суду скасувати у
зв'язку з порушенням судом норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи позивачам у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі суд
першої інстанції виходив з того, що
вони не ґрунтуються на законі, та не
доведені у визначеному законом
порядку.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові
належить права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Прав власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні - ч.1ст.321 ЦК України.

Спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю - ч.1ст.368 ЦК України.

Співвласника майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються спільно, якщо інше не
встановлене домовленістю між ними -
ч.1ст.369 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_7 є співвласниками
квартири АДРЕСА_2, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на це
житло від 08.10.1997 року, видане
Управлінням житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Одеської міської ради на підставі
розпорядження органу приватизації
житла від 08.10.1997 року. Їх частки у
спільному майні не визначені, тому вони
володіють і користуються цим житлом
спільно.

Відповідно до вказаних вище норм
матеріального права ОСОБА_1 і ОСОБА_2
мають право володіти, користуватися
цим майном спільно із іншими
співвласниками, у тому числі проживати
чи не проживати у цьому помешканні.
Вони не можуть бути позбавлені чи
обмежені у здійсненні цього права. Тому
відмовляючи позивачам в задоволенні
вимог про визнання їх такими, що
втратили право користування цим
житловим приміщенням, із зняттям
відповідачів з реєстраційного обліку
суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що ці вимоги не
ґрунтуються на законі.

Приписами ст.322 ЦК України визначено, що
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Оскільки АДРЕСА_1 у м. Одесі належить
сторонам у справі на праві спільної
сумісної власності, утримання цього
житла та оплата комунальних послуг
вирішується співвласниками спільно.

Згідно ч.1ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Звертаючись до суду з вимогами про
стягнення з відповідачів
заборгованості за комунальні послуги в
розмірі 7355 грн. позивачі не надали
доказів того, що саме таку грошову суму
зобов'язані сплатити відповідачі. Тому
відмовляючи в задоволенні цієї частини
вимог суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що вони не доведені у
встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 28 липня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.П. Фальчук

Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова