Справа № 457/1150/14-ц
номер провадження №2/457/356/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді
Марчука В.І.

при секретарі -
Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Трускавці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а
саме: просить стягнути на його користь
140354 грн. основного боргу, 6423 грн.
процентів, 3% річних в сумі 1211 грн.

Позивач мотивує позов тим, що 11.12.2013
року позивач ОСОБА_1 позичив
відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 12000
доларів США, які відповідач
зобов‘язався повернути до 30.03.2014 року.
На підтвердження укладеного договору
позики грошей, відповідач надав
власноручно написану розписку. Термін
повернення боргу вже давно минув, але
відповідачем гроші не повернуті, тому
позивач вирішив звернутись до суду з
вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не
з‘явився, однак подав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить позов задоволити, не
заперечує, у разі неявки відповідача,
щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з’явився і не повідомив
причини своєї неявки, хоча його
належним чином було повідомлено про
час та місце розгляду справи, і від
нього не поступало клопотання про
слухання справи у його відсутності,
тому за вказаних обставин, суд вирішив
слухати справу без його участі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити
виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
11.12.2013 року позивач ОСОБА_1 позичив
відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 12000
доларів США, які відповідач
зобов‘язався повернути до 30.03.2014 року,
підтвердженням чого є власноручно
написана розписка ОСОБА_3 від 09.11.2011
року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов’язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно, не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до ст.
625 цього Кодексу в якій вказано, що
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Беручи до уваги вищезазначене, суд
приходить до висновку, що відповідач
ОСОБА_2 зобов'язаний повернути борг
позивачу за договорами позики в сумі
140354 грн., 6423 грн. процентів та 3% річник в
сумі 1211 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст.ст.10,60,179,212-215,218,224-226 ЦПК України,
ст.ст. 526,527,530,1048-1050 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 140354 грн., 6423 грн. процентів, 3%
річник в сумі 1211 грн. та 1479,80 грн.
судового збору сплачені позивачем при
пред‘явленні позову.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:

ОСОБА_4