У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом Хмельницької ощадної
кредитної спілки до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
договором кредиту та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Хмельницької ощадної
кредитної спілки про визнання
недійсним кредитного договору, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Білогірського районного суду
Хмельницької області від 5 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 25 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року Хмельницька ощадна
кредитна спілка (далі - Спілка)
звернулася до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в обгрунтування якого
зазначила, що 11 квітня 2008 року між
Спілкою та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № 145-08, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у розмірі 15 000
гривень строком на 36 місяців зі сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами у розмірі 120 % річних, розмір
якої надалі за ініціативою правління
Спілки був зменшений до 48 %.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 11
квітня 2008 року між Спілкою, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 укладені договори поруки за №
145-08.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 належним
чином не виконувала умов кредитного
договору, у зв'язку з чим станом на 20
серпня 2012 року утворилась
заборгованість у розмірі 19 118 гривень 21
копійка, яку позивач просив стягнути в
солідарному порядку з відповідачів на
свою користь.

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася
до суду із зустрічним позовом про
визнання кредитного договору
недійсним, посилаючись на укладення
такого договору із порушенням вимог
чинного законодавства - відсутності у
позивача відповідної ліцензії на
здійснення діяльності з надання
кредитів за рахунок залучених коштів
фізичних осіб.

Рішенням Білогірського районного суду
Хмельницької області від 4 лютого
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 березня 2013 року,
первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Хмельницької ощадної кредитної спілки
кредитну заборгованість в розмірі 12 681
гривень 65 копійок, у задоволенні решти
позовних вимог та зустрічного позову
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Рішенням Білогірського районного суду
Хмельницької області від 5
червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 25 вересня 2014
року, позов задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь
Хмельницької ощадної кредитної спілки
49 089 гривень 46 копійок заборгованості
по кредиту, з них неповернений кредит в
сумі 3178 гривень 26 копійок, пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
сплаті боргу в розмірі 2 860 гривень 65
копійок, проценти за користування
кредитом в сумі 43 050 гривень 55 копійок.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білогірського районного суду
Хмельницької області від 5
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 25
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.

Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.