АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

24 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
суду у справі за позовом Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м.Києва» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
Святошинська районна в м.Києві
державна адміністрація, про виселення
та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до Святошинської районної в м.Києві
державної адміністрації про визнання
права користування квартирою,

за апеляційними скаргами представника
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м.Києва»
- Коміссарової ТамариАнтонівни та
Заступника прокурора Святошинського
району м.Києва на рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 25 червня 2014 року,

встановила:

26 червня 2013 року по справі було
ухвалено рішення, яким позов КП
«Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м.Києва» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено, виселено
відповідачів із квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення, в
задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду
м.Києва від 15 жовтня 2013 року рішення
залишено без змін.

У липні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2
звернулись до суду із заявою про
перегляд за нововиявленими
обставинами вказаного рішення,
посилаючись на те, що після набрання
рішенням законної сили, ними було
виявлено документи, які мають істотне
значення для справи та про існування
яких на час її розгляду заявникам
відомо не було, а саме оригінали
квитанцій про сплату комунальних
послуг та заяви ОСОБА_6

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 25 червня 2014 року
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 26 червня 2013 року скасовано
за нововиявленими обставинами,
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду Святошинського району м.Києва»
про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 задоволено та визнано за ними
право на проживання у квартирі АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник КП «Дирекція з утримання
та обслуговування житлового фонду
Святошинського району м.Києва» подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення скасувати та залишити без змін
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 26 червня 2013 року,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заступник прокурора Святошинського
районного суду м. Києва також звернувся
до суду із апеляційною скаргою, в якій
просив рішення скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити, в
задоволенні зустрічного позову
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач - КП «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м.Києва» просив
виселити відповідачів із займаної ними
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вони
проживають в ній без законних підстав.
Відповідачі в зустрічному позові
просили суд визнати за ними право
користування спірною квартирою.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 26.06.2013 р. основний
позов було задоволено, а в задоволенні
зустрічного - відмовлено.

Вказане рішення було залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
15.10.2013 р.

12.02.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до
суду заяву, в якій просили переглянути
вказане рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 26.06.2013 р. за
нововиявленими обставинами. Такими
обставинами вони вважали те, що в
домашньому архіві було виявлено
оригінали письмових доказів в
кількості 36 штук, а саме: квитанції про
оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвалою судді Святошинського
районного суду м.Києва від 17.02.2014 р. було
відкрито провадження за даною заявою.

03.06.2014 р. заявниками було подано змінену
заяву, в якій вони вказували, що на
момент ухвалення рішення їм не було
відомо про наявність заяви від імені
ОСОБА_6 від 04.08.2005 р., оригіналів
квитанцій про сплату комунальних
послуг, в яких зазначено прізвище
платника - ОСОБА_1, копії паспорта
ОСОБА_6 Наявність цих документів могла
вплинути на юридичну оцінку обставин,
здійснену судом в рішенні від 26.06.2013 р.

12.06.2014 р. заявники подали нову редакцію
заяви, в якій вказали, 06.02.2014 р. під час
прибирання знайшли квитанції про
оплату житлово-комунальних послуг, а
09.05.2014 р. виявили оригінал заяви ОСОБА_6
від 04.08.2005 р.

Задовольняючи заяву та скасовуючи
рішення Святошинського районного суду
м.Києва від 26 червня 2013 року, суд першої
інстанції зазначив, що виявлена
заявниками заява ОСОБА_6 від 04.08.2005 р. є
нововиявленою обставиною, яка має
істотне значення для вирішення спору,
але вони не знали, що погодження ОСОБА_6
було висловлене ним письмово. Суд
першої інстанції зробив оцінку
вказаному доказу та вказав, що відсутні
правові підстави приймати її за
об'єктивну, а її зміст як достовірний.
Також суд першої інстанції взяв до
уваги квитанції про оплату
житлово-комунальних послуг, які
сплачували нібито заявники.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки він зроблений з порушенням
норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 362 ЦПК України
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу в
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи.

Виявлення нових доказів по справі не
може розглядатись як істотна для
справи обставина, що не була і не могла
бути відома особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Тому суд першої інстанції невірно
визначив знаходження нових доказів
заявниками як нововиявлену
обставину, що не була і не могла бути
відома заявникам.

Крім того, суд першої інстанції
невірно оцінив подані заявниками
докази по справі всупереч вимогам ст. 58
та 59 ЦПК України. Так, подані квитанції
заявниками квитанції про оплату
житлово-комунальних послуг, були
оформлені на ім'я ОСОБА_7 і лише від
руки в них зазначено прізвище «ОСОБА_1».
Заява від імені нібито ОСОБА_6 теж не
може розглядатись як допустимий доказ
по справі, оскільки вона не
направлялась до органу, якому була
адресована, що є юридично значимою
дією.

Тому висновок суду першої інстанції
про те, що вказані відомості не були
відомі заявникам на час розгляду
справи зроблений з порушенням норми
процесуального права, оскільки
обставини, які нібито підтверджують
надані заявниками докази, не могли бути
їм невідомі, оскільки вони посилались
на них в ході розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що такі
обставини були відомі заявникам, були
предметом перевірки судів як першої,
так і апеляційної інстанції та
отримали належну правову оцінку в
рішенні Святошинського районного суду
м. Києва від 26.06.2013 р. та ухвалі
Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2013 р.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню, за
наслідками чого мало би бути ухвалено
нове рішення відповідно до ст. 307 ЦПК
України.

Оскільки рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 25.06.2014 р.
становить єдиний процесуальний
документ як щодо розгляду заяви ОСОБА_1
та ОСОБА_2 та скасування за
результатами її розгляду рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 26.06.2013 р., так і щодо розгляду
позовних вимог КП «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м.Києва»
і зустрічних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а
суд апеляційної інстанції позбавлений
можливості робити висновок щодо
задоволення чи відмови у задоволенні
заяви про перегляд за нововиявленими
обставини рішення суду першої
інстанції, рішення суду підлягає
скасуванню з направленням питання про
перегляд рішення за нововиявленими
обставинами на новий розгляд до суду
першої інстанції.

При новому розгляді справи належить
врахувати, що за встановлення
апеляційним судом відсутності
передбачених ЦПК України підстав для
скасування рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, необхідно
виходити з того, що у цьому випадку суд,
який розглядав заяву про перегляд за
нововиявленими обставинами, має
зробити висновок щодо поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційні скарги представника
Комунального підприємства «Дирекція з
утримання та обслуговування житлового
фонду в Святошинському районі м.Києва»
- Коміссарової Тамари Антонівни та
Заступника прокурора Святошинського
району м.Києва задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного
суду м.Києва від 25 червня 2014 року
скасувати та передати питання про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Святошинського
районного суду м.Києва від 26 червня 2013
року на новий розгляд до суду першої
інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/2514/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/10189/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Наборозняк М.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.