АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6060/14
Справа № 2026/1053/2012
Головуючий І інстанції: Зінченко О.В.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Бездітко В.М.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Стрельченко
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Люботинського міського суду
Харківської області від 12 липня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа:
Люботинська міська рада Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним та витребування майна з
незаконного володіння, зустрічними
позовами ОСОБА_3 до Люботинської
міської ради Харківської області,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями та
ОСОБА_7 до Люботинської міської ради
Харківської області, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа:
Люботинська міська рада Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним та витребування майна з
незаконного володіння.

В обґрунтування позову посилалися на
те, що житловий будинок АДРЕСА_1 був
побудований спільно ОСОБА_8 та ОСОБА_7
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його
смерті спадщину прийняв його син -
ОСОБА_8, який є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Інші спадкоємці спадщину не прийняли.
ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його
смерті спадщину прийняли вони - ОСОБА_4,
ОСОБА_5, оскільки були зареєстровані за
однією адресою з батьком.

Рішенням Люботинського міського суду
Харківської області від 23.04.2012 року
право власності на спірний житловий
будинок було визнано за ОСОБА_7, яка
10.07.2012 року продала його ОСОБА_6 Вказане
рішення суду першої інстанції було
скасовано рішенням апеляційного суду
Харківської області від 15.11.2012 року.

Враховуючи, що рішення суду, на
підставі якого ОСОБА_7 набула право
власності та продала будинок
скасовано, вони є єдиними спадкоємцями,
які фактично прийняли спадщину.

Просили визнати за ними за кожним право
власності по 1/4 частині спірного
житлового будинку в порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_8; визнати недійсним
договір купівлі-продажу даного
житлового будинку від 10.07.2012 року,
укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, в
частині продажу 1/2 частини будинку;
витребувати з володіння ОСОБА_6 1/2
частину спірного житлового будинку,
яка належить їм в рівних частинах.

Із зустрічним позовом до суду
звернулася ОСОБА_3 до Люботинської
міської ради Харківської області,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями.

ОСОБА_3 посилалася на те, що спірний
житловий будинок в 1976 році був
побудований спільно її батьками -
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
помер. Після його смерті спадщину
фактично прийняли: матір та вона,
оскільки стала користуватися
спадковим майном - меблями. Брат -
ОСОБА_8 спадщину не приймав, так як
після смерті батька переїхав до бабусі,
де і помер.

Просила визнати за нею право
власності на 1/2 частину спірного
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд в
порядку спадкування за законом після
смерті батька.

Із зустрічним позовом до суду
звернулася ОСОБА_7 до Люботинської
міської ради Харківської області,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5 про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями.

ОСОБА_7 посилалася на те, що
вона перебуваючи в шлюбі зі ОСОБА_8, в 1977
році збудували житловий
будинок з надвірними будівлями, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Після
смерті чоловіка, спадщину прийняла
тільки вона, оскільки вступила в
управління та володіння спадковим
майном, зареєструвала його на своє ім'я
та продала ОСОБА_6 Діти спадщину не
приймали.

Просила визнати за нею право власності
на 1/2 частину вказаного домоволодіння,
як за забудовником та визнати за нею
право власності на 1/2 частину цього
домоволодіння в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка - ОСОБА_8

Рішенням Люботинського міського суду
Харківської області від 12 липня 2013 року
відмовлено в задоволенні позовів
ОСОБА_9, ОСОБА_5, та ОСОБА_3

Позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано за
ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, як за
забудовником. Визнано за ОСОБА_7 право
власності на 1/2 частину цього будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка - ОСОБА_8,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду змінити та визнати за нею
право власності на ? частину спірного
житлового будинку в порядку
спадкування за законом після смерті
батька - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить
рішення суду скасувати, в задоволенні
позову ОСОБА_7 - відмовити; позовні
вимоги ОСОБА_9, ОСОБА_5 - задовольнити.

Апелянти посилаються на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги їхні
доводи і пояснення по справі, не
враховано, що вони фактично прийняли
спадщину та мають право на частину
спадкового майна.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 21.08.2013 року апеляційній
скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилено,
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25.06.2014 року
ухвалу апеляційного суду Харківської
області скасовано, справу направлено
на новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

При новому судовому розгляді колегія
суддів, вислухавши суддю - доповідача,
пояснення осіб, що з'явилися,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг
вважає, що скарга ОСОБА_3 не підлягає
задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
задовольняючи повністю позовні вимоги
ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з
того, що спірний житловий будинок було
побудовано під час перебування в шлюбі
з ОСОБА_8, після смерті якого тільки
ОСОБА_7 прийняла спадщину у
встановленому законом порядку.

Проте повністю погодитись з такими
висновками судова колегія не може з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
та обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги та
заперечення, якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Встановлено, що рішень виконкому
Люботинської міської ради про
виділення земельної ділянки в м.
Люботин на ім'я ОСОБА_8 в 1976 році не
приймалося ( Т. 1 а.с. 132 ).

Рішенням 12 сесії 6 скликання
Люботинської міської ради Харківської
області №98 від 30 березня 2012 року надано
дозвіл на збереження самочинно
побудованого житлового будинку з
надвірними будівлями по вул.
Полтавський шлях, 40-а в м. Люботин
Харківської області та надано згоду на
виділення земельної ділянки
орієнтовною площею 1000 кв.м. під уже
збудоване нерухоме майно за вказаною
адресою ( Т. 1 а.с. 134 ).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК
України, висновки і мотиви, з яких
скасовані рішення є обов'язковими для
суду першої чи апеляційної інстанції
при новому розгляді справи.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ при розгляді справи встановив, що
спірний житловий будинок є самочинним
будівництвом, право власності на
вказане майно у встановленому законом
порядку не зареєстровано, про що
зазначив в ухвалі від 25.06.2014 року ( Т. 2
а.с. 136 - 138 ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що критеріями самочинного будівництва
є: будівництво на земельній ділянці,
яка не відведена для цієї мети,
будівництво, здійснене без дозволу або
проекту, будівництво, здійснене з
порушенням норм і правил.

Право власності на самочинне
будівництво може бути визнане за
особою, що вимагає такого визнання,
виключно за умови наявності документів
про право власності на землю або право
користування земельною ділянкою, що
визначають цільове призначення такої
ділянки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012
року № 6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» при розгляді
справ зазначеної категорії судам слід
мати на увазі, що самочинним вважається
будівництво житлового будинку,
будівлі, споруди, іншого нерухомого
майна, якщо вони збудовані (будуються)
на земельній ділянці, що не була
відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил. Під наданням
земельної ділянки слід розуміти
рішення компетентного органу влади чи
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у власність
або надання у користування, або
передачу права користування земельною
ділянкою на підставі цивільно-правових
договорів із фізичною чи юридичною
особою.

Доказів на підтвердження того, що
земельна ділянка, на якій знаходиться
спірний житловий будинок з надвірними
будівлями передана відповідними
органами у власність або користування
будь-якій особі сторонами у справі не
надано.

За таких обставин, ухвалене в
справі судове рішення в частині
задоволення позову ОСОБА_7 не можна
визнати законним й обґрунтованим.

Крім того, оскільки житловий будинок та
інші споруди є самочинним
будівництвом, підстав для визнання
права власності на будинок за
спадкоємцями немає, зважаючи на
роз'яснення Пленуму Верховного Суду
України у п.7 постанови „Про судову
практику у справах про спадкування",
згідно з якими, якщо спадкодавцем було
здійснене самочинне будівництво до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використані в
процесі будівництва.

Отже, рішення в частині відмови у
задоволенні позовів ОСОБА_9, ОСОБА_5, та
ОСОБА_3 з підстав відсутності права на
спадкування спірного майна також не
можна визнати законним й
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
ухвалене в справі судове рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в позовах.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 -
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Люботинського міського
суду Харківської області від 12 липня 2013
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, третя особа:
Люботинська міська рада Харківської
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,
визнання договору купівлі-продажу
недійсним та витребування майна з
незаконного володіння та в задоволенні
зустрічних позовів ОСОБА_3 до
Люботинської міської ради Харківської
області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та ОСОБА_7 до Люботинської
міської ради Харківської області,
ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді