Номер провадження 2/289/821/14
Справа № 289/1935/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014
м.Радомишль

Радомишльський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Горай Я. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Радомишль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,при третій особі-Управління
Державної міграційної служби України в
Житомирській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням та
примусове зняття з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до
Радомишльського районного суду
Житомирської області з позовом до
відповідача ОСОБА_2 в якому просить суд
визнати її такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, а
саме будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування
своїх позовних вимог, позивачка
зазначила, що їй на праві приватної
власності належить даний житловий
будинок, і зазначала, що у даному
будинку також зареєстрована ОСОБА_2,
яка у будинку не проживає, членом сім'ї
позивачки не являється, проживає в
іншому житлі, позивачка не може
оформити собі субсидію, а тому
позивачка змушена була звернутися до
суду за захистом свого порушеного
права.

В судовому засіданні позивачка в
повному обсязі підтримала свої позовні
вимоги, з підстав зазначених в позовній
заяві, і просить суд задовільнити її
позов.

Відповідачу судове засідання не
з»явися,про день та час слухання справи
був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився,надіслав до суду
заяву в якій просить слухати справу без
їх участі.

Вислухавши пояснення позивачки,
розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що позивачці на
праві приватної власності належить
будинок АДРЕСА_1 Житомирської області
(а.с. 18).

Як видно з пояснень свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 відповідачка ОСОБА_2 з 2005 року в
будинку позивачки не проживає, та не
бере участі в витратах на утримання
квартири (а.с. 7,9)

Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

У відповідності з ч. 1 ст. 383 та ст. 391 ЦК
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб. Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦГЖ України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач не є членом сім»ї позивачки,
за місцем своєї реєстрації, а саме в
будинку АДРЕСА_1 не проживає понад 1 рік,
не є власником спірної квартири,
витрати на її утримання не несе.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця поживання в У країні»,зняття з
реєстрації місця проживання особи,
здійснюється на підставі судового
рішення,яке може розглядатися в
порядку адміністративного
судочинства, а тому вимогу позивачки
про примусове зняття відповідачки з
реєстрації, суд залишає без
задоволення.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги є
обґрунтованими і такими, що підлягають
до часткового задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню сплачений
позивачкою судовий збір.

На підставі викладеного,та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 76, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України; ст. 72 ЖК України: ст. 405 ЦК
України: Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України»,від 12
квітня 1985р. з подальшими змінами та
доповненнями, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування будинком АДРЕСА_1
Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір у розмірі по
244 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Радомишльський районний
суд Житомирської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Радомишльського
Л. В. Свінцицький районного
суду