Справа № 761/4442/14-ц
Провадження №2/761/2695/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

22 жовтня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі головуючого судді Мальцева
Д.О.при секретарі Жигня І.В.за участю
прокурора Ковтуцький М.М.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка
діє від свого імені та як законний
представник неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи
Шевченківське РВ ГУ ДМС України в м.
Києві, ТОВ «Київжитлосвіт», Відділ
опіки та піклування Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання осіб такими
що втратили право користування
житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі позивач) звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва із позовом до ОСОБА_5 яка діє від
свого імені та як законний представник
неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
треті особи Шевченківське РВ ГУ ДМС
України в м. Києві, ТОВ «Київжитлосвіт»,
відділ опіки та піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації про визнання
осіб такими що втратили право
користування житловим приміщенням за
адресою АДРЕСА_1. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі
позивача зареєстровано сім осіб .
Фактично у квартирі проживають три
особи - позивач, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.
Відповідачі у квартирі не проживають
понад вісім років про що свідчать
складені акти. Усі витрати по утриманню
квартири несе позивач. Оскільки
відповідачі не проживають у квартирі
більше восьми років, то відповідно до
положень ст.405 ЦК України вони втратили
право користування вказаним
приміщенням.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились про причини неявки суд не
повідомили.

Прокурор у судовому засіданні
заперечував проти задоволення
позовних вимог вважаючи їх
необґрунтованими.

Представник відділу служби у справах
дітей заперечував проти задоволення
позовних вимог.

За згодою позивача суд розглядає
справу в заочному порядку на підставі
наявних у справі доказів, у
відповідності до положень ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та його
представника суд дійшов до наступного
висновку.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач з 10.11.2006р. перебував з
відповідачкою - ОСОБА_5 у
зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу,
позивач та відповідач мають дітей:
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 21.11.2011р. шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано.

Відповідно до договору дарування
квартири від 07.06.2010р. зареєстрований в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 25.06.2010р. 07.06.2010р. позивач
є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно довідки за формою №. 3, в спірній
квартирі проживають і зареєстровані
ОСОБА_4 з 26.05.1995р., ОСОБА_9 з 03.02.1995р.,
ОСОБА_5 з 11.05.2006р., ОСОБА_11 з 11.05.2006р.,
ОСОБА_8 з 11.05.2006р. ОСОБА_7 з 11.05.2006р.,
ОСОБА_10 24.02.2011р..

Комісією у складі майстрів ОСОБА_12,
ОСОБА_13, бригадира ОСОБА_14 актами від
24.12.2013р., 17.01.2014р., 18.03.2014р. встановлено, що
відповідач з дітьми ОСОБА_6 1996р.
народження, ОСОБА_8 2006р.народження,
ОСОБА_7 2006р. народження у квартирі
АДРЕСА_1 не проживають.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень с.1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному власником.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач з даною заявою звернуся до
суду 10.02.2014р. В подальшому позивачем від
10.04.2014р. у судовому засіданні подана
уточнена позовна заява.

Таким чином в судовому засіданні не
знайшов підтвердження той факт, що
відповідач разом із дітьми: ОСОБА_6 1996р.
народження, ОСОБА_8 2006р.народження,
ОСОБА_7 2006р. народження як член сім'ї
власника житла більше року без
поважних причин в спірній квартирі не
проживають та не цікавляться нею.

Крім цього, частиною 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини від 20 листопада 1989
року (ратифікована Україною 27 лютого 1991
року, дата набуття чинності для України
27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питанням соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
охорону дитинства», діти - члени сім'ї
наймача або власника жилого приміщення
мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем. Органи опіки та піклування
зобов'язані здійснювати контроль за
додержанням батьками або особами, які
їх замінюють, майнових та житлових прав
дітей при відчуженні жилих приміщень
та купівлі нового житла.

Статтею 12 Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей»,
встановлено, що держава охороняє і
захищає права та інтереси дітей під час
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна. Неприпустиме зменшення або
обмеження прав та інтересів дітей під
час вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень. Органи опіки та
піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
неповнолітній ОСОБА_11, малолітні
ОСОБА_8 та ОСОБА_7. мають право
користуватися спірною квартирою, як
члени сім'ї позивача та власника цієї
квартири, на рівні з іншими жильцями
вказаної квартири, оскільки суд
вважає, що їхня відсутність має поважні
причини, так-як вони є малолітніми
дітьми, які на даний час проживають зі
своєю матір'ю, оскільки батько - позивач
по справі на момент розгляду справи не
позбавлений батьківських прав,
проживає у спірній квартирі та не
виявляє інтересу щодо проживання своїх
дітей.

За таких обставин, оскільки судом
встановлено, що позовні вимоги не
ґрунтуються на вимогах закону, суд
вважає за необхідне відмовити у
задоволенні даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.3
Конвенції про права дитини, ст.ст.29, 405
Цивільного кодексу України, ст.156
Житлового кодексу України, ст.18 Закону
України «Про охорону дитинства», ст.12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст.ст.4, 10, 11, 57-60, 64,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє
від свого імені та як законний
представник неповнолітніх ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи
Шевченківське РВ ГУ ДМС України в м.
Києві, ТОВ «Київжитлосвіт», Відділ
опіки та піклування Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації про визнання осіб такими
що втратили право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути, подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подачі скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення суду.

Суддя