У Х В А Л А

22 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Мазур Л.М., Остапчука Д.О., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В.,розглянувши заяву
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
та відділу Держземагенства в
Володарському районі Донецької
області про визнання договору оренди
земельної ділянки та додаткової угоди
недійсними, скасування державної
реєстрації,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 16
грудня 2006 року між ним та Дочірнім
підприємством «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ДП
Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча») укладено
договір оренди земельної ділянки,
площею 10,230 га, що розташована на
території Республіканської сільської
ради Володарського району Донецької
області та належить позивачу на
підставі державного акта на право
власності від 24 липня 2006 року серія ДН
№ 117278.

Вказував, що договір оренди не містить
істотних умов, передбачених ст. 15
Закону України «Про оренду землі», а
саме: у ньому не вказані якісні
характеристики землі; відсутня
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки; не визначені умови
використання та цільове призначення
земельної ділянки; не вказані умови
збереження орендованої землі; не
визначені умови і строки передачі
земельної ділянки орендарю; не
визначені умови страхування земельної
ділянки та сторона, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
орендованої земельної ділянки. При
цьому фактично земельна ділянка в
оренду не передавалася, у договорі
оренди відсутні його невід'ємні
частини, зокрема акт визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

Просив визнати договір оренди
земельної ділянки від 16 грудня
2006 року № 119, додаткову угоду до
договору оренди земельної ділянки від
16 грудня 2006 року № 119, укладену 01 січня
2010 року, недійсними та скасувати їх
державну реєстрацію.

Рішенням Володарського районного суду
Донецької області від 16 травня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 15 липня 2013 року та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року, позов
задоволено частково. Визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки від 16
грудня 2006 року № 119, укладений між
ОСОБА_6 та ДП Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», зареєстрований
у Володарському районному відділі
Донецького регіонального ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам» 21 травня 2007 року, а
також додаткову угоду до договору
оренди земельної ділянки від 16 грудня
2006 року № 119, укладену 01 січня 2010
року та зареєстровану у Володарському
районному відділі Донецького
регіонального ДП «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельним
ресурсам» 15 жовтня 2010 року.
У задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

26 листопада 2014 року ДП Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

від 27 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме: ст. 15 Закону України «Про оренду
землі».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня 2014
року, постановлену за результатами
розгляду справи за позовом про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним та повернення
земельної ділянки.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Погоджуючись з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ в
ухвалі від 27 листопада 2013 року, яку
просить переглянути заявник, керувався
тим, що у спірному договорі земельної
ділянки відсутні такі суттєві умови
договору як: інформація про об'єкт
оренди; умови збереження орендованої
земельної ділянки; умови індексації
орендної плати; умови повернення
земельної ділянки; умови про передачу у
заставу і внесення в статутний фонд
права оренди земельної ділянки, що в
силу ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» є підставою для визнання
договору оренди недійсним.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції про відмову у позові, суд
касаційної інстанції в ухвалі від 24
вересня 2014 року керувався тим, що
позивач не довів у встановленому
законом порядку порушення
відповідачем його прав та охоронюваних
законом інтересів у зв'язку з
відсутністю у договорі оренди умов,
передбачених ст. 15 Закону України «Про
оренду землі».

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30
вересня 2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України» під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Із огляду на те, що наведені заявником
доводи містять ознаки, які згідно з
вимогами ст. 355 ЦПК України є підставою
для перегляду судових рішень, а саме
неоднакове застосовування положень ст.
15 Закону України «Про оренду землі»,
тому вказану справу необхідно
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_6 до Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» та відділу
Держземагенства в Володарському
районі Донецької області про визнання
договору оренди земельної ділянки та
додаткової угоди недійсними,
скасування державної реєстрації, за
заявою Дочірнього підприємства
«Ілліч-Агро Донбас» Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року допустити
до провадження Верховного Суду
України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Л.М. Мазур В.А.
Нагорняк Д.О. Остапчук Г.В. Юровська