Провадження №2/761/8796/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про стягнення інфляційних
витрат та 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про стягнення інфляційних
витрат та 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29.05.2014 року було
розірвано угоду, яка укладена 13.08.2010
року між позивачем та відповідачем.
Однак, після розірвання угоди,
відповідачем не було сплачено суми, які
підлягають поверненню згідно
розірваної угоди. Неповернення коштів
відповідачем, який пов'язує це з
накопиченням необхідної суми коштів у
Фонді групи для повернення коштів, є
простроченням виконання грошового
зобов'язання, яке полягає в
неправомірному користуванні чужими
грошовими коштами і є підставою для
стягнення з відповідача інфляційних
витрат та 3 % річних. Позивач вважає, що
правовідносини, які склалися на
підставі договору про надання послуг, є
грошовими зобов'язаннями, а тому на них
поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного, позивач
просить стягнути з відповідача
інфляційні витрати в розмірі 10788,30 грн.
та 3 % річних в розмірі 926,53 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити, а також просив
стягнути з відповідача витрати на
правову допомогу в розмірі 6090 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
пояснивши, що прострочення грошового
зобов'язання на даний час не настало,
оскільки чисті внески будуть повернуті
позивачу після повернення чистих
внесків учасникам, яким таке
повернення відбудеться раніше. Перед
позивачем ОСОБА_1 знаходиться 30
учасників, яким необхідно повернути
відповідні кошти, тобто повернення
коштів відбувається в порядку
черговості.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 13.08.2010 року між ТОВ
«Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено
угоду № 0323502, предметом якої є надання
учаснику послуг системи АвтоТак,
спрямованих на придбання автомобіля.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29.05.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про
розірвання угоди та повернення
отриманих коштів задоволено частково.
Даним рішенням суд задовольнив позовні
вимоги в частині розірвання
вищевказаної угоди.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва
від 09.07.2014 року рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 29.05.2014 року
залишено без змін.

Відповідно до п. 13.9 ст. 13, якщо учасник
виявить бажання розірвати угоду після
терміну, встановленого в п. 13.8, але до
того, як його угода буде включена до
певної групи, він повинен повідомити
про це Авто Просто. У такому випадку
угода буде розірвана, але йому не
повертається сплачений ним вступний
внесок. Проте, якщо такий учасник
сплатив внески за угодою, ці внески
підлягають поверненню протягом 15
банківських днів після отримання
письмової заяви та банківських
реквізитів від учасника. Сплачені до
завершення формування групи повні
внески будуть повернуті учаснику в
тому ж розмірі, в якому вони були
сплачені.

Відповідно до п. 13.4.2 додатку №2 до
Угоди повернення сплачених чистих
внесків відбувається в порядку
черговості за якими пріоритет
надається тому учаснику системи, який
перший звернувся до Авто Просто з
заявою про розірвання угоди, у розмірі,
визначеному в п. 13.4.3.

Отже, порядок і строк повернення
внесків, сплачених учасниками системи,
які розірвали угоду, визначений в
угоді, тобто повернення коштів
позивачу відбудеться після повернення
коштів іншим учасникам, які розірвали
угоди раніше позивача.

Відповідно до листа ТОВ «Авто Просто»
від 18.11.2014 року, який адресований
позивачу, сплачені чисті внески будуть
повертатися позивачу із Фонду для
повернення коштів, що складається з 5 %
від загальної суми, яка надходить
щомісяця до Фонду групи. У
відповідності до положень ст.. 13
Додатку № 2 до Угоди, ТОВ «Авто Просто»
здійснює повернення чистих внесків
згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4
та п. 13.5 цієї статті, та після
накопичення необхідної суми коштів у
Фонді групи для повернення коштів.

На момент підготовки відповіді перед
ОСОБА_1 знаходяться 30 учасників,
повернення чистих внесків яким
відбуватиметься раніше за нього.

Також в листі зазначено, що чисті
внески, сплачені кожним учасником, ТОВ
«Авто Просто», у відповідності до умов
угоди, використовує для оплати
автомобілів, що передаються учасникам,
яким надано право на отримання
автомобіля та формування Фонду для
повернення коштів учасникам, які
розірвали угоди або з якими угоди було
розірвано ТОВ «Авто Просто».

Позивач вважає, що неповернення
коштів відповідачем, який пов'язує це з
накопиченням необхідної суми коштів у
Фонді групи для повернення коштів, є
простроченням виконання грошового
зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Отже, відповідно до умов угоди,
позивачу повернення чистих внесків
відбуватиметься у відповідності до
положень п. 13.4.2 ст.. 13 Додатку № 2 до
Угоди. На сьогоднішній день
здійснюється повернення коштів
учасникам, які розірвали угоду раніше
позивача, в зв'язку з чим суд вважає, що
не може мати місце прострочення
виконання грошового зобов'язання,
оскільки таке прострочення ще не
настало, а тому у позивача відсутні
правові підстави для стягнення з
відповідача на його користь 3 % річних
та інфляційних втрат.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 530, 610, 611, 625 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про стягнення інфляційних
витрат та 3 % річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання
залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя