05.12.2014 Справа № 756/6069/14-ц
Унікальний номер 756/6069/14-ц
Справа № 2/756/3022/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року
Оболонський районний суд міста Києва в
складі:

головуючого судді -
Луценко О.М.,

при секретарі -
Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року позивач
звернувся до суду до ОСОБА_2, про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що позивач зареєстрована та
проживає в АДРЕСА_1. Крім позивача, в
квартирі також зареєстрована ОСОБА_2,
однак за вказаною адресою відповідач
фактично не проживає, оскільки разом зі
своїм чоловіком мають окреме житло
(квартиру), де мешкають протягом
останніх років. Більш ніж 10 років,
відповідач лише епізодично з'являється
в квартирі, квартирою не користується,
не веде в ній спільного з усіма
господарства, у вказаній квартирі
відсутні особисті речі відповідача.

Посилаючись на вищевикладене, позивач
просить визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги, просили суд задовольнити позов
у повному обсязі. Вказали, що причина не
проживання відповідача у спірній
квартирі більше ніж шість місяців
полягає в тому, що остання разом зі
своєю сім'єю проживає за адресою:
АДРЕСА_2, де мешкає протягом багатьох
років, веде там спільне господарство,
зберігає власні речі, предмети побуту.
Крім того, ніхто з мешканців квартири
ніколи не перешкоджали відповідачу
проживати в спірній квартирі, однак
епізодичні та рідкісні появи
відповідача у квартирі були пов'язані
не з метою постійного проживання, а з
метою лише утримати за собою частку у
житлі.

Відповідач та представник відповідача
у судовому засіданні заперечували
проти задоволення позову. Зазначили, що
у спірній квартирі проживає її мати
ОСОБА_1 яка з відповідачем знаходиться
у конфліктних стосунках, причиною
конфлікту є поділ спірної квартири між
особами, які в ній зареєстровані.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 показали, що
відповідач постійно в квартирі АДРЕСА_1
не проживає, речі ОСОБА_2 в квартирі
відсутні, у вихідні дні, відповідачка у
спірній квартирі відсутня.

Так, свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суду
показали, що їм відомо, що в квартирі
АДРЕСА_1 були постійні скандали, життя
ОСОБА_2 в квартирі стало неможливе,
відносини між сторонами були
натягнуті.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на сім'ю з 3 осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 була надана двохкімнатна
квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки за формою № 3,
виданої КП «Житлосервіс «Оболонь», від
12 лютого 2014 року, в квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані ОСОБА_1 (наймач), ОСОБА_2
(дочка), ОСОБА_13 (онука). Квартира не
приватизована, перебуває у державній
власності.

Вказана квартира складається з двох
кімнат, жилою площею 31,1 кв.м.,
знаходиться на девятому поверсі
дев'ятиповерхового будинку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім*і за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору
-судом.

Згідно з ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участи у справі.

Як вбачається з показань позивача
ОСОБА_1, відповідач не проживає в
спірному приміщенні понад 6 місяців -
більш ніж 10 років без поважних причин,
перешкод в користуванні жилим
приміщенням їй ніхто не чинив.

Суд не приймає до уваги вищевказані
пояснення, оскільки вони
спростовуються поясненнями
відповідача ОСОБА_2, її представника,
показаннями свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, а саме посилання на відсутність
відповідачки в квартирі протягом
останніх шести місяців до подання
позовної заяви не підтверджене жодними
доказами, окрім сумнівних показів
свідків, однин з яких - ОСОБА_3, яка
проживає за межами міста, але свідчення
дала щодо відсутності відповідачки за
місцем проживання в м. Києві у вихідні
дні. Більш того, твердження свідків про
відсутність речей відповідачки в
квартирі сприймається досить критично
через те, що вони не змогли пояснити
яким чином вони визначають
приналежність конкретної речі тієї чи
іншої особи, а в судовому засіданні
встановлено і не заперечувалося
сторонами, що кімната, якою
користується відповідачка зі своєю
дочкою, є закритою від позивачки на
ключ, відтак і доступу до оцінки цих
речей на предмет їх належності у
«свідків - відвідувачів» не було.

Як вбачається з висновку Оборонського
РУ ГУ МВС України в м. Києві від 07.02.2014 р.
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склались
неприязні стосунки, які не
уможливлюють спільне проживання в
спірній квартирі.

Як убачається з матеріалів
справи, на даний час у сторін по справі
склалися конфліктні відносини, що
підтверджується як поясненнями сторін
у справі, так показами свідків,
допитаних у судовому засіданні та
проживання відповідачки в іншому
житловому приміщенні ніяким чином не
стосується житлових прав відповідача
стосовно квартири АДРЕСА_1.

Спірна квартира не
приватизована, перебуває у державній
власності, особовий рахунок відкритий
на ім'я позивача ОСОБА_1, який мешкає у
спірній квартирі з 30.04.1981 року, що
підтверджується довідкою КП
«Житлосервіс «Оболонь»від 12 лютого 2014
року, за формою № 3.

Окрім того відповідачкою ОСОБА_2 в
судовому засіданні були надані копії
рахунків на сплату житлово -
комунальних послуг з яких вбачається,
що весь час з 2006 року по 2013 рік
відповідачка сплачувала комунальні
послуги в повному обсязі, окрім того
вона жодним чином не відмовляється від
сплати комунальних послуг і докази про
таке до суду не надані, борги відсутні,
вимоги про таке до них не направлялися.

Обґрунтовуючи факт
відсутності відповідача за місцем його
реєстрації, позивач не підтверджується
жодним чином, а саме жодним актом
обстеження спірної квартири.

За правилами ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За таких обставин, повно та
неупереджено дослідивши обставини
справи, оцінивши докази, надані
сторонами, суд доходить висновку, що
позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1,
є необґрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11,
60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням -відмовити.

Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку
до апеляційного суду міста Києва через
Оболонський районний суд міста Києва
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду апеляційної
скарги.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку для подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя

О. М. Луценко