Справа № 758/2995/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

при секретарі - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-ті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з даним
позовом, в якому просить визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з тим, що вказане приміщення не
належить йому на праві власності,
власниками є ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала, просила задовольнити.
Пояснила, що в квартирі ОСОБА_2 було
зареєстровано після укладення шлюбу, а
до цього він був зареєстрований у своєї
матері в м. Чернігові. Питання
стосується виключно відповідача,
теперішнє місце проживання якого не
відоме, оскільки з травня 2013 року за
зазначеною адресою не проживає,
визначив собі інше місце проживання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час, день та місце
розгляду справи повідомлявся належно,
причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, на
підставі наявних у справі даних та
доказів та ухвалити заочне рішення,
оскільки проти такого вирішення справи
позивачка не заперечує.

Третя особа ОСОБА_3, пояснила, що
відповідач (колишній зать) з травня 2013
року за даною адресою не проживає, його
речей в квартирі не має.

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримав,
зазначив, що у відповідача є інша сім'я,
зібрав речі і пішов з квартири з травня
2013 року.

Суд, вислухавши позивачку, третіх осіб,
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка є співвласником квартири, за
адресою: АДРЕСА_1, разом із її матір'ю та
братом, що підтверджується договором
міни квартир від 08.08.1998 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу (а.с. 4, 6).

19.02.2005 р. між позивачкою та ОСОБА_2 було
укладено шлюб. Відповідача
зареєструвала в дану квартиру 31.08.2006
року як чоловіка, що підтверджено
довідкою форми № 3 від 05.03.2014 р. № 277
виданої КП «Виноградар» Подільського
району м. Києва у вищезазначеній
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.11).

Заочним рішенням Подільського
районного суду м. Києва від 14.11.2013 року
шлюб, між позивачем та відповідачем,
розірвано (а.с. 8). Зі змісту позовної
заяви про розірвання шлюбу вбачається,
що ОСОБА_2 (позивач по справі) зазначає,
що проживав з ОСОБА_1 однією сім'єю до
травня 2013 р. (а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає у квартирі з
травня 2013 року. Факт не проживання
ОСОБА_2 також підтверджується актом
перевірки паспортного режиму на
предмет проживання (не проживання) в
квартирі АДРЕСА_1, затвердженого
директором КП «Виноградар» від 05.03.2014
року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що
у разі будь-яких обмежень у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном власник має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого майнового
права, зокрема, із позовом про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року "Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні" зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється в день
звернення особи на підставі заяви
особи або її законного представника,
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою, свідоцтва про смерть.

Аналізуючи зазначене, враховуючи, що в
судовому засіданні встановлено, що
відповідач не проживає у квартирі без
поважних причин понад один рік, а саме з
травня 2013 р., проте по теперішній час
зареєстрований у вказаному житловому
приміщенні, позивачка є співвласником
даної квартири і сплачує кошти за
житлово-комунальні послуги за
відповідача, чим порушуються її права,
суд вважає, що позовні вимоги доведені
та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають
відшкодуванню понесені та
документально підтверджені вимоги
позивача про стягнення судового збору
у сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, Законом
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст. 8, 10, 15, 60, 212-215, 224 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати у розмірі 243,60.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через Подільський
районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун