Тарутинський районний суд Одеської
________________________________________________________________________
Справа №514/86/14-ц
Провадження по справі № 2/514/170/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
с.м.т. Тарутине

Тарутинський районний суд
Одеської області у складі:

головуючого судді
Тончевої Н. М.

при секретарі
Узун Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Тарутине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, державного підприємства
"Одеський науково-дослідний та
проектний інститут землеустврою",
Веселодолинської сільської ради
Тарутинського району Одеської області,
відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
за участю третіх осіб на стороні
відповідача Тарутинського районного
бюро технічної інвентаризації,
Тарутинської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
про поновлення строку, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування рішення Веселодолинської
сільської ради, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
скасування реєстрації в поземельній
книзі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 уточнивши позовні
вимоги звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, державного підприємства
"Одеський науково-дослідний та
проектний інститут землеустврою",
Веселодолинської сільської ради
Тарутинського району Одеської області,
відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
за участю третіх осіб на стороні
відповідача Тарутинського районного
бюро технічної інвентаризації,
Тарутинської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
та просила поновити їй строк для подачі
зазначеного позову до суду, визнати
незаконним вилучення з її власності
земельної ділянки площею 0.0097 га.,
скасувати рішення №134/V двадцять другої
сесії Веселодолинської сільської ради
від 16 вересня 2009 року в частині
внесення змін та уточнень в рішення №3
від 11 лютого 1994 року щодо безкоштовної
передачі у власність громадянину
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0.1693 га,
яка розташована по АДРЕСА_1, визнати
недійсним державний акт серії ЯИ
№ 762535 на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд виданого
відділом Держкомзему у Тарутинському
районі Одеської області та
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на землю за
№33 на ім'я ОСОБА_5, скасувати
реєстрацію в поземельній книзі відділу
Держкомзему у Тарутинському районі
Одеської області від 06 лютого 2012 року
за №:02:001 державного акту серії ЯИ
№762535 на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд виданого
відділом Держкомзему у Тарутинському
районі Одеської області , визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину від 11 січня 2012 року видане
ОСОБА_2 державним нотаріусом
Тарутинської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
по спадковій справі №278/2011 та
зареєстроване в реєстрі за №85 щодо
присадибної земельної ділянки ОСОБА_5
отримане спадкоємицею ОСОБА_2 за
державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ №762535.
Свої вимоги мотивує тим, що 11.02.1994року
рішенням №3 на 16 сесії
Веселодолинської сільської ради ХХІ
скликання їй та її сусіду ОСОБА_5 були
передані у власність земельні ділянки
площею по 0,15га кожному. У жовтні 2009 році
ОСОБА_5 звернувся з заявою до відділу
Держкомзему Тарутинського району
Одеської області про виготовлення
державного акту на право приватної
власності на землю на присадибну
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд площею 0,15 га
розташовану по АДРЕСА_1. При
виготовлені державного акту ОСОБА_5
площа його земельної ділянки
збільшилась з 0,15 га на 0,1693га, а площа її
земельної ділянки навпаки зменшилась з
0,15га до 0,1403га, про що їй стало відомо
тільки коли відповідач ОСОБА_2 отримала
в спадщину зазначену вище ділянку і
самовільно змінила її межі, а саме
винесла межу захопивши її подвір'я, що
призвело до того, що господарські
будівлі / підвал та гараж/ стали
розташовані на межі земельної ділянки
відповідача ОСОБА_2. У Веселодолинській
сільській раді Тарутинського району
Одеської області за нею обліковується
земельна ділянка по АДРЕСА_2 розміром
0.15 га і з 1964 року сплачується податок, а
про те, що в неї зменшилась земельна
ділянка на користь суміжного
землевласника їй стало відомо тільки
при виготовлені технічної
документації у 2013році згідно довідки
ТОВ " Азімут", відповідно до якої за
результатами геодезичної зйомки
проведеної 13.06.2013року площа її
земельної ділянки складає 0,1403га, а не
0,15га як зазначено в рішенні
Веселодолинської сільської ради про
надання дозвілу на розроблення проекту
землеустрою. Тож, їй стало відомо, що
при виготовленні державного акту
суміжному землевласнику ОСОБА_5 було
порушено її право надане їй за рішенням
Веселодолинської сільської ради про
надання у приватну власність 0,15га.
Крім того, зазначила, що в порушення
процедури виготовлення державного
акту з нею ніхто не погоджував межі
земельної ділянки, акту про погодження
меж земельної ділянки вона не
підписувала, згоди на вилучення в неї
частини земельної ділянки не давала.
Вимушена звернутись до суду з
зазначеним позовом за захистом своїх
порушених прав.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги у
повному обсязі, просила їх
задовольнити.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_6, позовні вимоги підтримала,
посилаючись на те, що при виготовленні
державного акту на ім'я ОСОБА_5 серії ЯИ
№762535 відділом Держземагенства в
Тарутинському районі Одеської області
було порушено Інструкцію зі складання
технічної документації та ч.2 ст.198
Земельного Кодексу України де
обов'язковою умовою кадастрової зйомки
є погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками та
землекористувачами та відновлення меж
земельної ділянки на місцевості.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала
проти позову посилаючись на його
безпідставність, оскільки не доведено,
що вона порушує будь-які земельні права
позивачки.

Представник відповідача який діяв в
судовому засіданні на підставі
доручення ОСОБА_7 заперечував проти
позову посилаючись на те, що позивачка
пропустила строк позовної давності для
звернення до суду з цим позовом,
оскільки державний акт було видано ще у
2009році, крім того, відповідно до вимог
Земельного Кодексу виключно органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, тож цей позов до
суду безпідставний, так як позивачка не
представила суду рішення сільської
ради про те, що цей спір був на їх
розгляді.

Відповідач Веселодолинська
сільска рада в особі голови сільської
ради Граматік П.І. з позовом погодився.
Зазначив, що починаючи з 1964 року до
2010року згідно погосподарських книг за
батьком позивачки ОСОБА_9 числиться
0.15га та за дідом відповідачки ОСОБА_5
також 0,15га. У 1994році рішенням сільської
ради від 11.02.1994року зазначені земельні
ділянки були передані у власність
ОСОБА_1 та ОСОБА_5. До 2011року земельні
ділянки використовувались у тому ж
розмірі. Просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, оскільки
вважає, що рішення сільської ради № 134//V
двадцять другої сесії
Веселодолинської сільської ради від 16
вересня 2009 року в частині внесення змін
та уточнень в рішення №3 від 11 лютого 1994
року щодо безкоштовної передачі у
власність громадянину ОСОБА_5
земельної ділянки площею 0.1693 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 незаконне та
прийняте з порушенням земельного
законодавства України, а саме рішення
прийнято без матеріалів і документів,
що підтверджують розмір земельної
ділянки. Зазначив, що ніякої
геодезичної зйомки на місцевості
взагалі не проводилось, акт
виготовлено згідно державної програми
безкоштовної приватизації, до їх села
представник ДП " Одеського
науково-дослідного та проектного
інституту землеустрою" не приїздив.
Звідки взагалі взялася ця зйомка йому
не відомо. Межі в натурі не виносились.
Вважає, що на підставі незаконного
рішення сільської ради було
виготовлено незаконний державний акт,
які разом підлягають скасуванню. Більш
того, не зважаючи на неодноразові
рекомендації сільської ради та
фахівців районних структур про
звернення до землевпорядної
організації для винесення меж
земельної ділянки та встановлення
межових знаків , ОСОБА_2 самовільно
встановила межі які захоплюють
сусідську територію домогосподарств
розташованих по переду та позаду її
помешкання.

Відповідач відділ Держземагенства у
Тарутинському районі Одеської області
в особі заступника начальника відділу
Деде С.С., який пояснив суду, що дійсно
при виготовлені технічної
документації в порушення Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право приватної власності на
землю.....№ 43 від 04.05.99року та ст.198
Земельного Кодексу України не було
проведено відновлення меж земельної
ділянки на місцевості, а також
відсутній акт про погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами.

Відповідач ДП " Одеський науково -
дослідний та проектний інститут
землеустрою" до судового засідання не
з'явиввся, надав заяву з проханням
розглянути справу у їх відсутність.

Третя особа на стороні
відповідача Тарутинська районна
державна нотаріальна контора Одеської
області, яка не заявляє самостійних
вимог до судового засідання не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглядати справу у її
відсутність.

Третя особа на стороні
відповідача Тарутинське районне бюро
технічної інвентарізації яке не
заявляє самостійних вимог в особі
начальника Господінової Г.М. в
судовому засіданні заперечень проти
позову не мала.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що вона
є родичкою і суміжним
землекористувачем з відповідачем
ОСОБА_2. До того як вони з відповідачем
ОСОБА_2 стали землевласниками суміжних
земельних ділянок, ця земельна ділянка
площею 0,15 га належала померлому ОСОБА_5.
За життя померлий розпорядився своїм
майном та на підставі заповіту залишив
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,15 га .
Після того, як остання отримала у
спадщину після свого діда ОСОБА_5
земельну ділянку вона самовільно
встановила межі, які також порушують не
тільки права позивача, а і її також, та'
при виготовленні державного акту на
ім'я ОСОБА_5 з нею як з суміжним
землекористувачем меж ніхто не
погоджував. Крім того, сам померлий
державний акт не виготовляв, а надав
доручення на їм'я чоловіка
відповідачки.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що
під час виготовлення державного акту
на ім'я ОСОБА_5 вона працювала
землевпорядником у Веселодолинській
сільській раді. Дійсно, померлому
ОСОБА_5 належала земельна ділянка
загальною площею 0, 15 га. та за життя
померлий розпорядився своїм майном і
залишив ОСОБА_2 земельну ділянку площею
0,15 га. Зазначила, що межі на місцевості
встановлені не були і вона не бачила і
не чула , щоб проводилась геодезична
зйомка цієї земельної ділянки.

Вислухавши сторін, третіх осіб,
свідків, дослідивши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що :

Рішенням №3 шістнадцятої сесії
Веселодолинської сільської ради від 11
лютого 1994 року передано у приватну
власність громадянину України,
мешканцю села Весела Долина ОСОБА_5
землі розташовані на території
Веселодолинівської сільської ради
загальною площею 0,25 га.

Рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії
Веселодолинської сільської ради від 11
лютого 1994 року передано у приватну
власність громадянину ОСОБА_5 земельну
ділянку загальною площею 0,15 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1.

Рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії
Веселодолинської сільської ради від 11
лютого 1994 року передано у приватну
власність громадянці ОСОБА_1 земельну
ділянку загальною площею 0,15 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_2.

Рішенням №134/V двадцять другої сесії
Веселодолинської сільської ради від 16
вересня 2009 року було внесено зміни та
уточнення в рішення № 3 від 11.02.1994року
та викладено в такій редакції "
Передати громадянину ОСОБА_5
безкоштовно у власність земельну
ділянку загальною площею 0,1693га в тому
числі: для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд (
присадибна ділянка) - 0,1693 га , яка
розташована в АДРЕСА_1 та вирішено
видати ОСОБА_5 державний акт на право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,1693 га в тому числі:
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд ( присадибна ділянка)
- 0,1693 га , яка розташована в АДРЕСА_1.

З огляду на рішення №3
шістнадцятої сесії Веселодолинської
сільської ради від 11 лютого 1994 року то
ОСОБА_5 передано у приватну власність
як громадянину України та мешканцю
села Весела Долина землі розташовані
на території Веселодолинівської
сільської ради загальною площею 0,25 га
без визначення точної адреси, а
рішенням № 3/16 шістнадцятої сесії
Веселодолинської сільської ради від 11
лютого 1994 року ОСОБА_5 передано у
приватну власність земельну ділянку
загальною площею 0,15 га для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель по АДРЕСА_1. Тож,
суду взалі не зрозуміло в яке саме із
цих рішеннь вносились зміни, так як
рішення № 3 видавалось на 0,25га без
зазначення адреси а рішення № 3/16
видавалось на 0,15 га але з зазначенням
адреси. Тож на думку суду зазначені
вище зміни повинні були вноситись у
рішення № 3/16 шістнадцятої сесії
Веселодолинської сільської ради від
11.02.1994року.

14.10.2009року ОСОБА_5 звернувся до
відділу Держкомзему Тарутинського
району Одеської області з заявою про
оформлення та видачу державного акту
на право власності на земельну ділянку
для обслуговування житлового будинку
площею 0,15 га яка розташована за адресою
АДРЕСА_1.

11.11.2009року відділ Держкомзему у
Тарутинському районі Одеської області
замовив технічне завдання у ДП "
Одеський інститут землеустрою" з
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право влсності на
земельну ділянку ОСОБА_5 площею 0,1693га
яка розташована в АДРЕСА_1.

Згідно технічного завдання
зазначеного вище, повинні були
виконані польові геодезичні роботи з
установлення меж земельної ділянки,
складення кадастрового плану,
виготовлення технічної документації,
уведення земельно-кадастрової
інформації на магнітні носії. Технічна
документація повинна бути виготовлена
відповідно до статті 56 Закону України "
Про землеустрій".

Згідно пояснювальної записки, що
міститься в вище зазначеній технічній
документації для визначення меж
земельної ділянки в натурі проведена
зйомка земельної ділянки по існуючим в
натурі межах земельної ділянки, в
натурі межі земельної ділянки
закріплені межовими знаками що
зберігаються з твердими точками на
місцевості і передані актом прийомки -
передачі власнику земельної ділянки.

Однак, у дослідженному у судовому
засіданні акті прийомки - передачі
межових знаків на зберігання в натурі (
на місцевості) від 12.11.2009року
громадянин ОСОБА_5 не поставив свій
підпис, що означає , що межові знаки
йому передані не були.

13.01.2010року на підставі рішень
Веселодолинської сільської ради від
11.02.1994року № 3 16 сесії ХХІ та від
16.09.2009року № 134/У 22 сесії ОСОБА_5 видано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1693 га, яка
розташована по АДРЕСА_1.

11.01.2012року ОСОБА_2 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом, яка складається з земельної
ділянки площею 0,1693га кадастровий номер
:02:001:0032, яка належала ОСОБА_5 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯИ
№ 762535.

Рішенням Веселодолинівської
сільської ради № 126-25/УІ двадцять пятої
сесії УІ скликання від 27.05.2013року
надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
0,15 га для обслуговування житлового
будинку , господарських будівель і
споруд, ( присадибна ділянка) земельна
ділянка розташована за адресою
АДРЕСА_2.

08.10.2013 року ТОВ " Азімут" у своїй
довідці повідомили ОСОБА_1 про те, що за
результатами геодезичної зйомки площа
її земельної ділянки складає 0,1403га.

Згідно земельно шнурової книги
колгоспу " Комунар" у 1964 році за ОСОБА_9
та ОСОБА_5 рахувались земельні ділянки
по 0.15 га.

Згідно Книги погосподарського
обліку за ОСОБА_9 та ОСОБА_5 рахувались
земельні ділянки по 0.15 га. з 1964року.

Статтею 116 ч.1 Земельного Кодексу
України визначено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної та комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Виходячи зі змісту ст.ст. 152-154 ЗК
України вбачається, що держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Власник - не може бути позбавлений
права власності на земельну ділянку,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом та іншими законами України.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування без рішення
суду - не мають права втручатись у
здійснення власником повноважень щодо
володіння, користування і
розпорядження належною йому земельною
ділянкою або встановлювати
непередбачені законодавчими актами
додаткові обов'язки чи обмеження та
несуть відповідальність за шкоду,
заподіяну їх неправомірним втручанням
у здійсненні власником повноважень
щодо володіння, користування і
розпорядження земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

За ч.2, 3 ст.158 ЗК виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до п.п. г п. 2 Постанови
Пленуму ВСУ «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» № 20 від 20.12.1995 р. -
суди розглядають справи, зокрема, за
позовами про визнання незаконними
актів державних органів, органів
місцевого самоврядування, про
неправомірне втручання у здійснення
власником дій щодо володіння,
користування і розпорядження своїм
станом.

Статтями 78,81 ЗК України передбачено,
що право власності на землю - це право
володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками,
яке набувається та реалізується на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них. Громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки, на підставі зокрема :
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України -
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути : визнання права,
визнання правочину недійним,
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення, примусове виконання
обов'язку в натурі, зміна
правовідношення, припинення
правовідношення, відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди, відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади АРК або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або Законом.

Частиною 1 статті 21 ЦК України
передбачено - суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади,
або органом місцевого самоврядування,
якщо він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Пункт 27 Постанови КМУ № 1021 від
09.09.2009 р. «Про затвердження порядків
ведення Поземельної Книги і Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право власності
на земельну ділянку, на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі», яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин, вказує - запис у
Поземельній книзі скасовується
посадовою особою територіального
органу Держземагенства на підставі
рішення суду.

Частиною першою статті 79 ЗК
України визначено, що земельна ділянка
- це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Тобто зі змісту цієї норми закону
слідує, що поняття земельної ділянки
включає визначене місце її
розташування, межі, цільовє
призначення та певний обсяг прав щодо
неї.

Відповідно до ст. 56 Закону України
" Про землеустрій" технічна
документація із землеустрою щодо
поділу та об'єднання земельних ділянок
включає:а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання
документації, затверджене замовником
документації; в) кадастрові плани
земельних ділянок, які об'єднуються в
одну земельну ділянку, або частини
земельної ділянки, яка виділяється в
окрему земельну ділянку; г) матеріали
польових геодезичних робіт; ґ) акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання при поділі земельної
ділянки по межі поділу; д) перелік
обтяжень прав на земельну ділянку,
обмежень на її використання та наявні
земельні сервітути; е) нотаріально
посвідчена згода на поділ чи об'єднання
земельної ділянки заставодержателів,
користувачів земельної ділянки (у разі
перебування земельної ділянки в
заставі, користуванні); є) згоду
власника земельної ділянки, для земель
державної власності - органу,
уповноваженого здійснювати
розпорядження земельною ділянкою, на
поділ чи об'єднання земельних ділянок
користувачем (крім випадків поділу
земельної ділянки у зв'язку з набуттям
права власності на житловий будинок,
розташований на ній).

Відповідно до п.1.13 Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право приватної власності на
землю, право колективної власності на
землю, право власності на землю і
постійного користування землею та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999року (
надалі - Інструкція), складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянам у постійне користування або
при переоформленні правоустановчих
документів на ці земельні ділянки,
проводиться після відновлення меж
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затверженою
відповідною документацією.

Відповідно до п.1.16 Інструкції
технічна документація зі складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку включає крім іншого
кадастровий план земельної ділянки,
складений за результатами зйомки,
збірний кадастровий план суміжних
землевласників і землекористувачів.

Відповідно до ст. 198 Земельного
Кодексу України кадастрова зйомка - це
комплекс робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок. Кадастрова зйомка
включає: а) геодезичне встановлення меж
земельної ділянки; б) погодження меж
земельної ділянки з суміжними
власниками та землекористувачами; в)
відновлення меж земельної ділянки на
місцевості; г) встановлення меж частин
земельної ділянки, які містять
обтяження та обмеження щодо
використання землі; ґ) виготовлення
кадастрового плану.

Як вбачається із матеріалів
справи, при виготовлені Державного
акта на право власності на земельну
ділянку на імя ОСОБА_5 було порушено
встановлений порядок і суміжні межі не
були погоджені із землекористувачами
суміжних земельних ділянок . Крім того,
в технічній документації взагалі такий
акт відсутній, також встановлено, що
ОСОБА_5 в своїй заяві до відділу
Держкомзему в Тарутинському районі
Одеської області просив виготовити
технічну документацію на земельну
ділянку площею 0,15 га., і до його відома
не було доведено те, що розмір його
земельної ділянки збільшився з 0,15 га на
0,1693га.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що Державний акт про право
власності на земельну ділянку площею
0,1693 га виготовлений на ім'я ОСОБА_5 з
порушенням вимог земельного
законодавства, а тому має бути визнаний
недійсним. Також, рішення №134/V
двадцять другої сесії
Веселодолинської сільської ради від 16
вересня 2009 року в частині внесення змін
та уточнень в рішення №3 від 11 лютого 1994
року щодо безкоштовної передачі у
власність громадянину ОСОБА_5
земельної ділянки площею 0.1693 га, яка
розташована по АДРЕСА_1 підлягає
скасуванню, оскільки прийняте без
технічних матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Що стосується терміну для
звернення позивачкою до суду з позовом
за захистом своїх прав - суд вважає за
можливе його поновити, оскільки
позивачка дізналась про своє порушене
право тільки після отримання
відповідачем ОСОБА_2 свідоцтва про
право на спадщину у січні 2012року.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ч.1, ч. 4 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
установлених ст.61 ЦПК України.
Доказування не повинно ґрунтуватися на
припущеннях. Доказами в розумінні ст.57
ЦПК України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд установлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановляються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
висновків експертів.

При розгляді даної справи предмет
доказування доведений позивачем
відповідними доказами, при чому, їх
аналіз дозволяє зробити висновок про
те, що вони є належними, допустимими та
достовірними як кожний окремо, так і у
взаємному зв'язку у їх сукупності.

Що стосується відповідачів, то
під час розгляду цієї справи суду не
надано жодного доказу про
правомірність ухвалення рішення про
внесення змін а також про
відповідність технічної документації
на виготовлення державного акту
земельному законодавству України.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 10,11,60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
державного підприємства "Одеський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустврою",
Веселодолинської сільської ради
Тарутинського району Одеської області,
відділу Держземагентства у
Тарутинському районі Одеської області
за участю третіх осіб на стороні
відповідача Тарутинського районного
бюро технічної інвентаризації,
Тарутинської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
про поновлення строку, визнання
недійсним державного акту на право
власності на земельну ділянку,
скасування рішення Веселодолинської
сільської ради, визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину,
скасування реєстрації в поземельній
книзі - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подачі
позову до суду.

Визнати незаконним вилучення з
приватної власності ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0.0097 га .

Скасувати рішення №134/V двадцять
другої сесії Веселодолинської
сільської ради від 16 вересня 2009 року в
частині внесення змін та уточнень в
рішення №3 від 11 лютого 1994 року щодо
безкоштовної передачі у власність
громадянину ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0.1693 га, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт
серії ЯИ № 762535 на право власності на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд виданого
відділом Держкомзему у Тарутинському
районі Одеської області та
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на землю за
№33 на ім'я ОСОБА_5 .

Скасувати реєстрацію в
поземельній книзі відділу Держкомзему
у Тарутинському районі Одеської
області від 06 лютого 2012 року за
№:02:001 державного акту серії ЯИ
№762535 на право власності на земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд виданого
відділом Держкомзему у Тарутинському
районі Одеської області .

Визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину від 11 січня 2012 року
видане ОСОБА_2 державним нотаріусом
Тарутинської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
по спадковій справі №278/2011 та
зареєстроване в реєстрі за №85 щодо
присадибної земельної ділянки ОСОБА_5
отримане спадкоємицею ОСОБА_2 за
державним актом ОСОБА_5 серії ЯИ №762535.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а якщо сторони не
були присутні в судовому засіданні,
рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Н. М. Тончева