У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві, Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м.
Києва від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просив стягнути за рахунок
державного бюджету з Державної
казначейської служби України на свою
користь майнову шкоду в розмірі 1 982 000
грн та моральну шкоду в розмірі
20 000 грн, завдану незаконними
діями державного виконавця
Святошинського РУЮ в м. Києві.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в
провадженні ВДВС Святошинського РУЮ у
м. Києві знаходилось виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа №2-136, виданого 15
червня 2010 року Святошинським
районним судом м. Києва про стягнення з
нього на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі
1 924 024 грн. 57 коп.

В рамках даного виконавчого
провадження державним виконавцем було
накладено арешт на чотири автобуси
марки «KING LONG BASES», належні
йому (позивачу) на праві власності.

Згідно висновку з експертної оцінки
вказаних вище транспортних засобів,
проведеної Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
експертна група» (далі - ТОВ
відповідальністю «Українська
експертна група»), яке було залучене до
участі у виконавчому провадженні
державним виконавцем, загальна їх
вартість станом на 08 листопада 2010 року
становила 1 093 940 грн.

10 грудня 2010 року ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві уклало
договір з ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» про надання
послуг з організації і проведення
аукціону з реалізації арештованого
рухомого майна, після чого
вищезазначені автобуси двічі - 29 грудня
2010 року та 17 січня 2011 року виставлялися
на аукціон, який у зв'язку з відсутністю
покупців не відбувся, майно було знято
з продажу та запропоновано стягувачу у
рахунок погашення боргу залишити це
майно собі.

18 січня 2011 року державним виконавцем
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві
Пекліним О.А. була винесена постанова
про передачу майна ОСОБА_5 у рахунок
погашення боргу та складено
відповідний акт.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
02 лютого 2012 року дії державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві Пекліна О.А. щодо проведення
оцінки транспортних засобів згідно з
висновком з експертної оцінки майна
ТОВ «Українська експертна група»
визнані незаконними, а сам висновок
визнано таким, що не відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна.

Крім того, визнано незаконними дії
державного виконавця в частині
призначення суб'єкта оціночної
діяльності для участі у виконавчому
провадженні та скасовано постанову
державного виконавця від 18 січня
2011 року про передачу майна стягувачу
в рахунок погашення боргу.

Згідно зі звітом про оцінку майна,
проведеного іншим оцінювачем - ТОВ
«Некос Естимейт», вартість лише одного
автобусу марки «KING LONG BASES» становить 991
000 грн, тобто ринкова вартість всіх
чотирьох автобусів на момент передачі
стягувачу становила 3 964 000 грн.

З моменту передачі даних автобусів
ОСОБА_5 вони використовуються останнім
у його підприємницькій діяльності.

Посилаючись на незаконні дії
державного виконавця, що призвели до
позбавлення його права власності на
належне йому майно, просив
задовольнити позов.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_4
майнову шкоду в сумі 1 982 000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
08 жовтня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
майнової шкоди скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову в
позові.

У решті судове рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимоги позивача в частині стягнення за
рахунок державного бюджету з Державної
казначейської служби України майнової
шкоди є обґрунтованими та доведеними
належними доказами.

Зокрема, суд вважав, що вартість двох
автобусів - 1 980 000 грн є розміром
заподіяних збитків, яких зазнав ОСОБА_4
через неправомірні дії державного
виконавця.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог, апеляційний суд
виходив із недоведеності позивачем тих
обставин, що шкода, спричинена йому
неправомірними діями державного
виконавця, становить саме вартість
двох автобусів.

При цьому, суд зазначив, що автобуси не
знищені і повернуті позивачу, а тому
шкода може полягати лише в упущеній
вигоді, в амортизаційному зносі
автобусів через їх використання або
зменшення ринкової вартості за час їх
перебування у ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
державного виконавця, підлягає
відшкодуванню в порядку, передбаченому
цивільним законодавством.

Відповідно до статті 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно з частиною другою статті 87
Закону України «Про виконавче
провадження» збитки, завдані державним
виконавцем фізичним чи юридичним
особам під час проведення виконавчого
провадження, підлягають відшкодуванню
в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої ст. 11
Закону України «Про державну виконавчу
службу» шкода, заподіяна державним
виконавцем фізичним чи юридичним
особам під час виконання рішення,
підлягає відшкодуванню у порядку,
передбаченому законом, за рахунок
держави.

У разі завдання шкоди неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
державного виконавця особа має право
звернутись до суду з позовом про
відшкодуванням шкоди, завданої
посадовою або службовою особою органу
державної влади (статті 1174, 1166,1167 ЦК
України).

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що позивач не довів, що
дії державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві Пекліна
О.А., які ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 02 лютого 2012 року були
визнані неправомірними, є у причинному
зв'язку з наслідками, які настали для
позивача, тобто призвели до завдання
шкоди.

Дії державного виконавця саме щодо
передачі автобусів стягувачу судом не
були визнані неправомірними.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суд апеляційної інстанції з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшов висновку
про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення апеляційного суду м. Києва від
08 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова