Cправа № 235/3300/14-ц
Провадження № 2/235/1364/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючого-судді
учасники цивільного процесу:
позивач ОСОБА_1 (не
представник відповідача Іщенко
розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в місті
Красноармійську Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради про
визнання права власності, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання права власності
до Красноармійської міської ради, і в
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід
ОСОБА_3, який постійно мешкав у своєму
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1. Після його смерті відкрилася
спадщина на вищезазначений будинок з
надвірними спорудами, який належав
спадкодавцю на підставі договору про
відновлення прав забудовника,
посвідченого державним нотаріусом
Красноармійської нотаріальної контори
24 січня 1948 року за реєстром 165. На
підставі ст.1223 Цивільного кодексу
України спадкоємцем вказаного майна є
позивачка по справі, як онука
спадкодавця, оскільки він на підставі
заповіту, посвідченого приватним
нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 06 вересня
2002 року за реєстром №4302 все своє майно
заповідав їй. Осіб, які б мали право на
виділ обов'язкової частки відповідно
до ст.1241 Цивільного кодексу України
немає. Державним нотаріусом Першої
красноармійської державної
нотаріальної контори, до якого
звірнулася позивачка щодо оформлення
відповідних документів на спадкове
майно на її ім'я, було роз'яснено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, в
зв'язку з тим, що нотаріусу необхідно
перевірити факт смерті спадкодавця,
час і місце відкриття спадщини,
наявність підстав для закликання до
спадкоємців, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців
витребовуються документи, які
підтверджують вказані факти. Видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів, які
зареєстровані відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, щодо належності цього
майна спадкодавцю. Нотаріус пояснила,
що позивачці необхідно звернутись з
правовстановлюючим документом до
державного реєстратора, щодо
реєстрації його та отримання Витягу з
Державного реєстру речових прав та
винесла відповідну Постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Однак, державний реєстратор роз'яснив
позивачці, що реєстрація можлива лише
власником майна та неможлива на ім'я
померлого, тому і вона як спадкоємець
не може в даний час отримати свідоцтво
про право на спадщину. Позивачка
просила визнати за нею право власності
на житловий будинок з надвірними
спорудами загальною площею 45,2кв.м.,
житловою площею 31,8кв.м., та прибудови,
ганку, погрібу, літньої кухні, двох
сараїв, убиральні, водопроводу, двох
огорож, розташований за адресою:
Позивач у судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, наполягала на
задоволенні позовних вимог в повному
Представник відповідача у судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи без участі
представника, вирішення справи
залишила на розсуд суду.
Суд вважає, що в справі є достатньо
матеріалів про права i взаємовідносини
сторін i немає необхідності
вислуховувати особисті пояснення осіб,
які не з'явилися до суду.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 - дідусь позивачки /а.с. 5, 8,
При житті 06 вересня 2002 року ОСОБА_3
склав заповіт, яким все своє майно, яке
буде йому належати на день смерті, де б
воно не знаходилось і з чого не
складалось, а також все те, на що він за
законом матиме право, заповідав
позивачці по справі - ОСОБА_1 /а.с. 27/.
Заповіт посвідчений приватним
нотаріусом Красноармійського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_4, зареєстровано в
реєстрі за №4302.
29 січня 2007 року відкрито спадкову
справу № 53 після смерті ОСОБА_3 /а.с. 28,
Згідно Постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 16 травня
2014 року державний нотаріус Першої
Красноармійської державної
нотаріальної контори Шиленко С.В.
оскільки спадкоємцем не надано
правовстановлюючий документ, а саме
Договір про відновлення права
забудовника посвідчений державним
нотаріусом нотаріальної контори 24
січня 1948 року реєстровий №165 на
вищезазначений будинок у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом відмовила /а.с. 29/.
Відповідно до даних технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1
власником вказаного будинку є ОСОБА_3
/а.с.10-13/. Зазначений будинок
розташований на земельній ділянці
призначеної для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель, площею 0,0880га,
яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого на підставі рішення виконкому
Красноармійської міської ради від 16
червня 2004 року за №325, та зареєстровано
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
Відповідно повідомлення КП БТІ від
15.04.2014 року №262 до 01 січня 2013 року,
будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 на
підставі договору про відновлення
права забудовника посвідчений
державним нотаріусом нотаріальної
контори від 24.01.1948 року реєстр 165 /а.с. 31/.
Відповідно до рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень №12838529 від 06 травня 2014 року
встановлено, що із заявою про державну
реєстрацію права власності на житловий
будинок, що розташований: АДРЕСА_1,
звернулася неналежна особа - ОСОБА_1, а
тому у державній реєстрації права
власності відмовлено /а.с.30/.
Дослідивши надані суду докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
виходячи з наступного.
Право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності, відповідно
статті 392 ЦК України.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про
нотаріат» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК України та
Законом України від 01 липня 2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації цього права.
Враховуючи, що спадкодавцю ОСОБА_3
належав будинок АДРЕСА_1 на підставі
Договору про відновлення прав
забудовника, посвідченого державним
нотаріусом Красноармійської
нотаріальної контори 24 січня 1948 року за
реєстром №165, однак спадкоємцем
правовстановлюючий документ через
неможливість його реєстрації у
Державного нотаріуса, оскільки
реєстрація можлива лише власником
майна та не можлива на ім'я померлого,
тому відсутня можливість іншим засобом
крім вирішення спору судом захистити
право власності позивача, суд вважає
можливим визнати за позивачем ОСОБА_1
право власності на будинок АДРЕСА_1 у
порядку спадкування після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.
На підставі статей 392, 1225, 1261, 1268 - 1270 ЦК
України, керуючись статтями 11, 57, 174, 208,
209, 212, 213-218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Красноармійської міської ради про
визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності на житловий
будинок з надвірними спорудами
загальною площею 45,2кв.м., житловою
площею 31,8кв.м., та прибудови, ганку,
погрібу, літньої кухні, двох сараїв,
убиральні, водопроводу, двох огорож,
розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення терміну подачі
апеляційної скарги, яка подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.О. Коваленко