АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 19 вересня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_1, третя особа
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Західбудінвест
Компані Консалтинг» про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року Банк звернувся
із позовом до відповідачки, уточнивши
який зазначив, що 03 квітня 2007 року між
позивачем та ТОВ «Інкрістар» був
укладений кредитний договір № 010/14/043 та
26 липня 2007 року Додаткова угода №
010/14/04/165, за яким підприємству була
відкрита не відновлювальна кредитна
лінія з лімітом 7 000 000 доларів США
строком до 31 березня 2014 року зі сплатою
процентної ставки в розмірі Libor (1 month) +
6.18% річних за користування кредитом та
одноразової комісійної винагороди за
розрахунково-касове обслуговування
кредиту в розмірі 0.99% від ліміту
кредитної лінії.

03 квітня 2007 року кредитні кошти
були проконвертовані в національну
валюту та в суму 35 353 500 грн. зараховані
на поточний рахунок позичальника.

29 вересня 2008 року ТОВ
«Інкрістар» за згодою позивача уклав
договір переводу боргу за яким перевів
борг в сумі 6 200 000 доларів США на нового
боржника ТОВ «Західбудінвест Компані
Консалтинг» та була укладена Додаткова
угода № 010/14/04/443 до кредитного договору
№ 010/14/043 від 03 квітня 2007 року.

Між Банком та ТОВ
«Західбудінвест Компані Консалтинг»
були укладені Додаткові угоди до
кредитного договору № 010/14/043 від 03
квітня 2007 року: від 30 березня 2009 року №
010/14/043/456, від 29 березня 2010 року № 010/14/6,
від 25 червня 2010 року № 010/14/7, від 28
грудня 2010 року № 010/14/7.

На забезпечення виконання
зобов'язань боржника ТОВ
«Західбудінвест Компані Консалтинг», 29
вересня 2008 року між Банком та ОСОБА_1
був укладений договір поруки № 12/14/03/569
(з додатковими угодами до нього № 010/
14/03/569/466 від 30 березня 2009 року та №
010/14/03/569/2 від 28.12.2010 року).

Боржник не виконує зобов'язань
за кредитним договором, тому, позивач
просив стягнути на свою користь із
відповідачки як поручителя 6 276 720. 44
доларів США заборгованості за
кредитним договором, з яких 4 073 677.19
доларів США заборгованості за тілом
кредиту; 1 773 327.50 доларів США
заборгованості за відсотками, 386 260.90
доларів США пені за кредитом, 43 454.85
доларів США пені за відсотками та 3219
грн. судового збору.(т. 1 а.с. 1-9 т.2 а.с. 78,
103, 232 т.3 а.с. 27)

Представники відповідача та
третьої особи заперечували проти
позову.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 19 вересня 2014 року позов
задоволено.(т.3 а.с.48, 50-54, 81)

В апеляційній скарзі відповідач
посилалася на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог Банку.
Обґрунтовуючи скаргу апелянт
зазначила, що суд не з'ясував обставин
та доказів якими обґрунтовані
заперечення проти заявленого позову і
дійшов помилкового висновку про його
задоволення.(т. 3 а.с. 102-105)

В судовому засіданні представник
третьої особи Пархоменко О.О.
підтримала скаргу і просила її
задовольнити.

Інші особи до суду не прибули були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази. ОСОБА_1 посилаючись на
відрядження та її представник ОСОБА_4
зазначаючи про зайнятість в іншій
справі просили відкласти розгляд цієї
справи.

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити враховуючи
наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Судом встановлено, що 03 квітня 2007
року між позивачем та ТОВ «Інкрістар»
був укладений кредитний договір №
010/14/043 та 26 липня 2007 року Додаткова
угода № 010/14/04/165, за яким підприємству
була відкрита не відновлювальна
кредитна лінія з лімітом 7 000 000 доларів
США строком до 31 березня 2014 року зі
сплатою процентної ставки в розмірі Libor
(1 month) + 6.18% річних за користування
кредитом та одноразової комісійної
винагороди за розрахунково-касове
обслуговування кредиту в розмірі 0.99%
від ліміту кредитної лінії.

03 квітня 2007 року кредитні кошти
були проконвертовані в національну
валюту та в суму 35 353 50 грн. зараховані
на поточний рахунок позичальника.

29 вересня 2008 року ТОВ
«Інкрістар» за згодою позивача уклав
договір переводу боргу за яким перевів
борг в сумі 6 200 000 доларів США на нового
боржника ТОВ «Західбудінвест Компані
Консалтинг».

29 вересня 2008 року між Банком та
ТОВ «Інкрістар» була укладена
Додаткова угода № 010/14/04/443 до
кредитного договору № 010/14/043 від 03
квітня 2007 року.

Між Банком та ТОВ
«Західбудінвест Компані Консалтинг»
були укладені Додаткові угоди до
кредитного договору № 010/14/043 від 03
квітня 2007 року: від 30 березня 2009 року №
010/14/043/456, від 29 березня 2010 року № 010/14/6,
від 25 червня 2010 року № 010/14/7, від 28
грудня 2010 року № 010/14/7.

29 вересня 2008 року між Банком та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки №
12/14/03/569 (з додатковими угодами до нього
№ 010/ 14/03/569/466 від 30 березня 2009 року та №
010/14/03/569/2 від 28.12.2010 року) на
забезпечення виконання зобов'язань
боржника ТОВ «Західбудінвест Компані
Консалтинг». (т.1 а.с.1-115)

Боржник не виконує зобов'язань
за кредитним договором, тому виникла
заборгованість у розмірі 6 276 720. 44
доларів США, з яких 4 073 677.19 доларів США
заборгованості за тілом кредиту; 1 773
327.50 доларів США заборгованості за
відсотками, 386 260.90 доларів США пені за
кредитом, 43 454.85 доларів США пені за
відсотками. (т.3 а.с.29-31)

Рішенням Господарського суду
міста Києва від 24 жовтня 2012 року,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 15 січня 2012 року
стягнуто солідарно із ТОВ
«Медія-Експерт» та ТОВ «Інкрістар»
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором, проте доказів
виконання цього рішення і фактичного
погашення боргу перед кредитором до
суду не надано і судом не встановлено.
(т.2 а.с. 30-41)

Відповідачка та її представник
не надали власного розрахунку
заборгованості, посилання
представника третьої особи в суді
апеляційної інстанції на необхідність
призначення судової бухгалтерської
експертизи колегія суддів відхилила
зважаючи на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК
України та те, що протягом тривалого
часу розгляду справи районним судом (із
серпня 2012 року до 19 вересня 2014 року)
відповідачкою та третьою особою не
оспорювався розмір такої
заборгованості і клопотання про
призначення відповідної експертизи не
заявлялось

Колегія суддів перевірила та
відхилила доводи апелянта враховуючи
наступне.

За висновком № 0699
почеркознавчого дослідження
проведеного 04 грудня 2013 року він був
складений не на виконання ухвали суду,
а за заявою представника відповідачки
ОСОБА_4, дослідження проведено за
електрографічною копією договору
вищевказаного договору поруки,
оригінал договору на дослідженні не
перебував. (т.2 а.с.84-88)

Судом першої інстанції за
клопотанням представника відповідача
була призначена судова почеркознавча
експертиза, оплату за проведення
експертизи покладено на ОСОБА_1 (т.2
а.с.118-131)

Для проведення експертизи ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» були надані:
оригінал договору поруки № 010/14/03/569 від
29 вересня 2008 року, оригінали листів за
вих. № 36 від 08 жовтня 2008 року та за вих..
№ 53 від 09 грудня 2008 року.(т.2 а.с. 195)

За повідомленням директора
КНДІСЕ МЮ України від 28 березня 2014 року
№ 85/86/14-32, експертиза не була
проведена з причин, що оплата вартості
експертизи до інституту не надійшла.

Тому колегія суддів дійшла
висновку, що на виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК
України судом першої інстанції
забезпечена реалізація права
відповідачки на призначення судової
почеркознавчої експертизи та
відхилила доводи апелянта щодо причин
її не проведення.

Зважаючи на викладене колегія
суддів відхилила посилання
відповідачки на висновок № 0699
почеркознавчого дослідження
проведеного 04 грудня 2013 року за
електрографічною копією договору
поруки.

В мотивувальній частині
оскаржуваного рішення судом першої
інстанції наведені розрахунки з
переведенням іноземної валюти в гривні
по курсу, встановленому НБ України на
день ухвалення рішення, тому колегія
суддів відхилила відповідні доводи
апелянта.(т. 3 а.с. 50-54)

За таких обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення позову.

Доводи скарги цих висновків не
спростовують, не впливають на
правильність ухваленого судом рішення,
тому з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК
України, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.
308, ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 19 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13943/2014

Унікальний номер 2-7572/12

Головуючий у першій інстанції
НабудовичІ.О.

Доповідач Левенець Б.Б.