АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/929/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3549/14
Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В.
Доповідач Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 9 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Фермерського господарства "Горизонт"
про розірвання договору оренди
земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що 22
липня 2011 року уклала з ФГ «Горизонт»
договір №б/н оренди, за умовами якого
передала відповідачу в оренду на 10
років належну на праві власності
земельну ділянку, площею 3,91 га, що
розташована на території
Комендантівської сільської ради
Кобеляцького району, Полтавської
області.

У порушення умов договору оренди, ФГ
«Горизонт» не здійснювало оброблення
орендованої земельної ділянки,
припинило здійснення господарської
діяльності та залучало до обробітку
землі інших юридичних осіб, крім того,
неналежно використовувало земельну
ділянку, що призводило до погіршення її
властивостей.

З цих підстав, просила розірвати
укладений між сторонами договір оренди
від 22 липня 2011 року.

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 9 жовтня 2014
року у позові відмовлено.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_1,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просить
зазначене рішення суду першої
інстанції скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні
вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1
на праві власності належить земельна
ділянка для сільськогосподарського
виробництва, площею 3,91 га, розташована
на території Комендантівської
сільської ради, Кобеляцького району,
Полтавської області.

22 липня 2011 року між сторонами було
укладеного договір оренди земельної
ділянки, за умовами якого ОСОБА_1
передала вищевказану земельну ділянку
в оренду ФГ «Горизонт» строком на 10
років.

Пред'являючи позов про розірвання
договору оренди, позивачка
обґрунтовувала свої вимоги тим, що
відповідач припинив здійснення
господарської діяльності, порушує свої
зобов'язання, припинивши з 2013 року
самостійне оброблення земельної
ділянки, фактично передавши її у
використання третій особі, що свідчить
про наявність підстав, передбачених
положеннями ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» для розірвання договору.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з недоведеності
позивачем факту припинення здійснення
відповідачем самостійної
господарської діяльності та передачі
останнім орендованої землі іншій
особі.

Колегія суддів вважає такі висновки
місцевого суду вірними з наступних
підстав.

З огляду на вимоги ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог ст.
ст. 57-60 ЦПК України.

За змістом положень ст. ст. 24, 25 Закону
України «Про оренду землі» орендар
земельної ділянки має право самостійно
господарювати на землі з дотриманням
умов договору оренди землі, а
орендодавець має право вимагати від
орендодавця здійснювати використання
земельної ділянки за цільовим
призначенням згідно з договором
оренди, дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження
родючості ґрунтів, додержання
державних стандартів, норм і правил та
своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ст. 32 цього ж Закону, на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Таким чином, для розірвання договору з
підстав, передбачених ст. 32 Закону
України «Про оренду землі», позивачем
має бути доведено невиконання
відповідачем своїх обов'язків, як
орендарів земельної ділянки,
припинення ним здійснення
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої земельної
ділянки, передачі ділянки третім
особам та сплати останніми орендної
плати орендодавцю.

Стаття 58 ЦПК України визначає
належними такі докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження припинення
відповідачем господарської
діяльності, позивачем надано відповідь
на запит адвоката ОСОБА_2 від
начальника Управління Пенсійного
фонду України у Кобеляцькому районі
Полтавської області про те, що звіти до
фонду за період з січня 2013 року по
серпень 2013 року ФГ «Горизонт» не
подавалися у зв'язку з повідомленням
підприємства про відсутність з 1 січня
2013 року найманих працівників.

Між тим, зазначені обставини не можуть
вважатися належним доказам того, що
ФГ «Горизонт» припинило
господарську діяльність з
безпосереднього цільового
використання орендованої земельної
ділянки, оскільки стосуються лише
подання господарством звітних
документів до відповідних державних
фондів.

Твердження апелянта відносно того, що
неподання до компетентних органів
розрахунку сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та статистичної звітності
є неоспорюваним фактом того, що орендар
припинив здійснення господарської
діяльності, з посиланням на правову
позицію Верховного Суду України,
висловлену у постанові від 12 лютого 2014
року у справі №6-161цс13, є безпідставним,
ураховуючи, що вказана постанова такої
правової позиції не містить, будь-яких
висновків щодо подання звітів
суб'єктів господарювання до державних
органів у даній справі не було
зроблено.

Так, у вказаній справі за позовом
фізичної особи до ТОВ «Лан» про
розірвання договору оренди землі,
Верховним Судом України висловлено
правову позицію, у відповідності до
якої, припинення орендарем
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої земельної
ділянки та передачі третім особа
функцій з її обробітку й оплати
орендної плати орендодавцю, виходить
за межі господарської діяльності, яку
може здійснювати орендар без
погодження з орендарем, та є підставою
для розірвання договору оренди
земельної ділянки за ст. 32 Закону
України «Про оренду землі».

У справі містяться довідки
Кременчуцького ОДПІ від 7 березня 2013
року та довідки Кременчуцької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Полтавській області від 25
березня 2014 року відносно того, що ФГ
«Горизонт» є платником фіксованого
сільськогосподарського податку (а.с. 40,
41, 65).

Слід зазначити, що у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців
(http://irc.gov.ua/ua/Poshuk-v-YeDR.html), відсутні записи
щодо перебування ФГ «Горизонт»
(ідентифікаційний код 13948156) в процесі
припинення.

Також колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду, що надані
позивачем фотографії, у розумінні
статті 59 ЦПК України, не є належними
доказами передачі відповідачем
орендованої земельної ділянки третім
особам, оскільки не дають можливості
встановити час, місце та обставини, що
засвідчені на даних світлинах.

Не надано доказів й відносно того, що
орендна плата позивачем отримувалася
не від відповідача, як орендаря
земельної ділянки, а від іншої особи,
між тим, порушене у апеляційній скарзі
питання повноти сплати орендної плати
предметом судового розгляду у даній
справі не було, позовних вимог щодо
стягнення орендної плати не
заявлялось.

Ураховуючи, що у матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
припинення орендарем ФГ «Горизонт»
господарської діяльності з
безпосереднього цільового
використання орендованої земельної
ділянки чи передачі земельної ділянки
третім особам, місцевий суд дійшов
вірного висновку щодо відсутності
передбачених ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» підстав для задоволення
позову.

Посилання апелянта на те, що місцевим
судом було проігноровано розпаювання
ФГ «Горизонт», колегією суддів не
береться до уваги, оскільки дана
обставина безпосередньо не стосується
предмету позову, яким є виконання
відповідачем своїх обов'язків за
укладеним між сторонами договором
оренди землі та дотримання останнім
вимог ст. ст. 24, 25 Закону України «Про
оренду землі».

Доводи апелянта щодо протиправної
бездіяльності відповідача, яка
загрожує збереженню орендованої
земельної ділянки та порушення
законних інтересів й майнових прав є
безпідставними та такими, що не
підтверджуються наявними у справі
матеріалами, якими кожна зі сторін
обґрунтовувала свої вимоги та
заперечення.

Решта доводів апеляційної скарги також
не спростовує вірність висновків
місцевого суду щодо обставин справи,
яким була надана належна правова
оцінка.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 9 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
С.Ю. Мартєв

О.Ю. Кузнєцова

З оригіналом згідно:

суддя
В.А. Чічіль