У х в а л а

ІМенем УКраїни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
правонаступником якої є ОСОБА_6, про
розподіл житлового приміщення між
співвласниками та компенсацію
вартості частки, зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
правонаступником якої є ОСОБА_6, про
стягнення витрат на оплату
теплопостачання, за касаційною скаргою
ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_3, на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 1 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом. Зазначала, що
квартира АДРЕСА_1 належить позивачу та
відповідачам на праві спільної
часткової власності. Частка позивача
складає 2/9, з яких 1/9 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 3 січня 2001 року, а також 1/9
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 26 липня 2010 року, зареєстрованих у
комунальному підприємстві «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості» 21
січня 2002 року та 19 жовтня 2010 року. Між
позивачем та відповідачами виник спір
про порядок користування і володіння
квартирою. Домовленості про поділ
квартири досягнуто не було.
Посилаючись на наведене, просила
задовольнити позов, стягнути грошову
компенсацію за належну їй частку у
квартирі.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зустрічним позовом. Свої вимоги
обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
не виконують своїх обов'язків щодо
сплати за теплопостачання та СДПТ, такі
витрати несе вона. Тому просила
зустрічний позов задовольнити,
стягнути з відповідачів на свою
користь кошти, витрачені на утримання
спільного майна у розмірі,
пропорційному часткам останніх у
ньому.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 20 серпня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено, у задоволенні
зустрічного позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 компенсацію вартості 2/9 частин
трикімнатної квартири загальною
площею 62,3 м. у розмірі 98 401 грн. Стягнуто
з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3
витрати пов'язані з проведенням
експертиз у розмірі 3 200 грн. Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 1 липня 2014 року рішення суду
першої інстанції скасовано і ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні
первісного позову відмовлено,
зустрічний позов задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на
оплату теплопостачання та СДПТ у
розмірі 2 510 грн 06 коп. Стягнуто з ОСОБА_5,
правонаступником якої є ОСОБА_6, на
користь ОСОБА_4 витрати на оплату
теплопостачання та СДПТ у розмірі 839
грн 37 коп.

ОСОБА_7, який діє від імені ОСОБА_3,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що сторони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1 із
яких позивачу належить 2/9 частини,
ОСОБА_5 - 2/27 частини, а ОСОБА_4 - 19/29
частин.

Згідно до ст. 360 ЦК України співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Як встановлено судом, квартира
перебуває на балансі КП ЖКС
«Черьомушки» ділянка № 3, яке надає
послуги по утриманню майна у належному
стані.

Статтею 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову ОСОБА_4
апеляційний суд виходив із того, що
зобов'язання співвласника брати участь
в утриманні своєї частки у праві
спільної власності не може залежати
від факту проживання чи не проживання
співвласника, незалежно від причин, у
приміщенні, що є спільною власністю, та
враховуючи, те, що вартість наданих
послуг сплатила ОСОБА_4, задовольнив її
позов.

Однак в ухваленому рішенні не вказано
розмір сплачених позивачем за
зустрічним позовом коштів на утримання
спільного майна в розрізі порядку
нарахування, зокрема, не зазначено, чи
ставився розмір нарахувань в
залежність від осіб, які проживають
(користуються) приміщенням.

Вирішуючи вказані позовні вимоги, суд
мав виходити з того, що на співвласнику
лежить обов'язок по утриманню
спільного майна пропорційно частці.
Такий обов'язок виникає перед особою,
яка надає такі послуги, а у разі їх
сплати визначеною власниками
уповноваженою особою - то така може
подати позов про стягнення сплачених
коштів на свою користь.

Задовольняючи зустрічний позов,
апеляційний суд не з'ясував чи була
ОСОБА_4 уповноваженою особою, які кошти
вона сплатила, їх характер та
структура, як вони нараховувались і за
що конкретно.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції
зазначив, що за умов незгоди інших
співвласників на виплату їй грошової
компенсації вартості її частки у
спільному майні та відмови
відповідачів внести суму грошової
компенсації, визначену судом, на
депозитний рахунок суду відсутні
підстави для припинення права ОСОБА_3
на частку у спільному майні.

Наведені апеляційним судом підстави
відмови у задоволенні цього позову не
ґрунтуються на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України кожен
із співвласників спільної часткової
власності має право на виділ у натурі
частки, що є у спільній частковій
власності.

За неможливості такого
виділу у зв'язку з неподільністю речі
(ч. 2 ст. 183 ЦК України) співвласник,
який бажає виділу, має право на
одержання від інших співвласників
грошової або іншої матеріальної
компенсації вартості його частки.

Виходячи з аналізу
зазначених норм у взаємозв'язку з
положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції
України, ст. ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України
передбачене частиною другою ст. 364
цього Кодексу право співвласника на
виділ частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні не може бути
обмежене іншими співвласниками і
такому праву співвласника, що
виділяється, кореспондується обов'язок
інших співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається виходячи з дійсної
вартості майна на час розгляду судом
справи.

При цьому зазначеною нормою
передбачено, що у разі припинення права
власності співвласника на його вимогу
останньому сплачується грошова
компенсація.

Можливість отримання ним грошової
компенсації із внесенням вартості
частки на депозитний рахунок суду, як
помилково зазначено у рішенні суду,
законодавець не пов'язує.

У випадку задоволення вказаного позову
суд має визначити хто і в якому розмірі
має сплатити грошову компенсацію, яка
нова частка у праві власності має
складати тих учасників спільної
власності, з яких присуджена до
стягнення компенсація, з кого
стягуються кошти.

Вказані порушення апеляційним судом
норм процесуального права (ст. ст. 10, 60,
179, 212 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, у зв'язку з чим
ухвалене ним рішення не може вважатись
законним і обґрунтованим та в силу ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 1 липня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:
В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І.
Наумчук А.С. Олійник