Справа № 358/1444/14-ц Головуючий у І
інстанції Тітов М.Б.Провадження №
22-ц/780/6201/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Міністерства
молоді та спорту України на ухвалу
Богуславського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Міністерства
молоді та спорту України та Державного
концерну "Спортивні арени України" про
зобов"язання укласти контракт з
керівником державного підприємства,-

встановила :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Міністерства молоді
та спорту України та Державного
концерну "Спортивні арени України" про
зобов"язання відповідачів укласти з
ним, як керівником державного
підприємства «Палац спорту» та
Державним концерном «Спортивні арени
України», контракт з терміном дії не
менше одного року з моменту його
укладення.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що відповідачі навмисно ухиляються від
укладання контракту, виконання вимог
чинного законодавства України,
бездіяльність відповідачів порушує ст.
43 Конституції, Кодекс законів про працю
України, Постанову Кабінету Міністрів
України «Про застосування контрактної
форми трудового договору з керівником
підприємства, що є у державній
власності» від 19 березня 1993 року №203, зі
змінами від 09 жовтня 2013 року та статут
підприємства та може стати підставою
для припинення трудових відносин з ним
(позивачем), порушуючи його права,
законні інтереси та як наслідок
призначення керівником підприємства
іншої особи, з порушенням чинного
законодавства України.

Одночасно позивач звернувся із заявою
про забезпечення позову, в якій просив
суд заборонити Міністерству молоді та
спорту України та Державному концерну
«Спортивні арени України» вчиняти дії
направлені на розірвання або обмеження
трудових правовідносин, що виникли між
громадянином України ОСОБА_2, Державним
концерном «Спортивні арени України» та
Міністерством молоді та спорту
України, а також заборонити до
вирішення справи по суті Міністерству
молоді та спорту України та Державному
концерну «Спортивні арени України»
вчиняти дії направлені на призначення
іншої особи на посаду директора
державного підприємства «Палац
спорту», оскільки в разі задоволення
позову, невжиття заходів забезпечення
позову, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, у
тому числі порушить право на працю
іншої особи.

Ухвалою Богуславського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014 року
заяву про забезпечення позову
задоволено.

Заборонено Міністерству молоді та
спорту України та Державному концерну
«Спортивні арени України» вчиняти дії
направлені на розірвання або обмеження
трудових правовідносин, що виникли між
громадянином України ОСОБА_2, Державним
концерном «Спортивні арени України» та
Міністерством молоді та спорту
України, а також заборонити до
вирішення справи по суті Міністерству
молоді та спорту України та Державному
концерну «Спортивні арени України»
вчиняти дії направлені на призначення
іншої особи на посаду директора
державного підприємства «Палац
спорту».

В апеляційній скарзі представник
Міністерства молоді та спорту України
Яковенко У.Д., просила скасувати ухвалу
суду першої інстанції з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи і порушення норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом заходи
забезпечення позову.

Частиною 2 ст.151 ЦПК України
визначено, що у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
необхідно застосувати з
обґрунтуванням його необхідності, інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову.

Статтею 152 ЦПК України встановлено
види забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Задовольняючи клопотання позивача
про забезпечення позову, суд зазначені
вимоги ЦПК України залишив без уваги .

Як видно з матеріалів справи,
позивач у вересні 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача про
зобов'язання укласти контракт з
керівником державного підприємства,
вважав, що відповідачі навмисно
ухиляються від укладання контракту,
виконання вимог законодавства України.

Задовольняючи клопотання позивача, суд
в порушення вимог ЦПК України, не
обґрунтував, чому потрібно у даній
справі забезпечувати позов, які
обставини свідчать про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення по справі
за позовом позивача. При цьому, суд
послався на ст..149 ЦПК України, яка
взагалі не стосується предмету спору
та клопотання позивача.

У ході розгляду справи в апеляційній
інстанції відповідач, на обґрунтування
апеляційної скарги послався на те, що
після закінчення 12.07.2014 року терміну
дії контракту з ОСОБА_2, наказом
Мінмолодьспорту від 14.07.2014 року №217-к/тр
останнього за його згодою призначно
виконуючим обов»язки директора
підприємства «Палац спорту».

Наказом від 11.09.2014 року №311-к/тр ОСОБА_2
увільнено від виконання обов»язків
директора ДП «Палац спорту» та
призначено іншу особу виконуючим
обов»язки директора з 12.09.2014 року до
призначення постійного керівника.
Копію даного наказу 12.09.2014 року ОСОБА_2
отримав особисто але відмовився
розписатися про ознайомлення та
отримання наказу, про що був складений
акт (а.с.19-20).

Задовольняючи клопотання позивача
щодо забезпечення позовних вимог,
зокрема, шляхом заборони Міністерству
молоді та спорту України та Державному
концерну «Спортивні арени України»
вчиняти дії направлені на розірвання
або обмеження трудових правовідносин,
що виникли між громадянином України
ОСОБА_2, Державним концерном «Спортивні
арени України» та Міністерством молоді
та спорту України, а також заборонити
до вирішення справи по суті
Міністерству молоді та спорту України
та Державному концерну «Спортивні
арени України» вчиняти дії направлені
на призначення іншої особи на посаду
директора державного підприємства
«Палац спорту», суд не з»ясував дійсні
обставини справи та не встановив, чи
існує на час звернення позивача з даним
позовом наказ про його звільнення з
посади та чи не призначено на посаду,
яку займав позивач, іншу особу.

За таких обставин, ухвала суду
постановлена без встановлення дійсних
обставин справи та не відповідає
вимогам ЦПК України, а тому не може бути
залишена без змін.

При цьому, при вирішенні клопотання
позивача, суд не з»ясував , які
правовідносини сторін випливають із
обставин справи, а також помилково
послався на ст..149 ЦПК України, яка
стосується проведення комплексної
експертизи, а не забезпечення позову.

З огляду на викладене, ухвала суду не
може бути залишена без змін, підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,-

Ухвалила :

Апеляційну скаргу Міністерства молоді
та спорту України - задовольнити.

Ухвалу Богуславського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014
року скасувати. Справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: