Ухвала

іменем україни

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
стягнення коштів за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Полтавської області від 28 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що 22 квітня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Комерційний
банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра») та
ОСОБА_5 укладено договір
строкового банківського вкладу
«Класичний без поповнення». За умовами
вказаного договору вкладником внесено
кошти у розмірі 2 млн. 500 тис. грн. Термін
повернення вкладу за договором було
встановлено 22 квітня 2009 року.
27 червня 2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «КБ
«Надра» було укладено договір
«Класичний без поповнення», за яким на
вкладний рахунок вкладником внесено
кошти у розмірі 874 335 грн. За вказаними
договорами відповідач не виплатив
вкладнику проценти за користування
кошти у період з 23 квітня 2009
року по 29 червня 2010 року та з 28 червня 2009
року по 29 червня 2010 року відповідно.
Загальна сума заборгованості за
відсотками становить 755 561 грн 17 коп.
ОСОБА_5 померла, він є її спадкоємцем.

Ураховуючи наведене, позивач просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість за вказаними
договорами.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 21 листопада 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Справа в апеляційному порядку
розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 28 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_4 за депозитним договором № 830099
від 22 квітня 2008 року, укладеним між ВАТ
«КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ «КБ
«Надра») та

ОСОБА_5, відсотки по вкладу за період з 6
травня 2010 року по 29 червня

2010 року у розмірі 70 273 грн 97 коп. та 3 %
річних у розмірі 311 грн 17 коп., разом - 70
585 грн 14 коп.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь
ОСОБА_4 за депозитним договором № 832642
від 27 червня 2008 року, укладеним між ВАТ
«КБ «Надра» (правонаступник - ПАТ «КБ
«Надра») та ОСОБА_5, відсотки по вкладу
за період з 28 червня 2009 року по 29 червня
2010 року у розмірі 166 578 грн 78 коп. та

3 % річних у розмірі 4 999 грн 36 коп., а
разом - 171 578 грн 14 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Скасовуючи рішення суду та частково
задовольняючи позовні вимоги,
апеляційний суд, на підставі доказів,
поданих сторонами, які належним чином
оцінені (ст. 212 ЦПК України), врахувавши
вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи, дійшов до правильного
висновку про те, що є рішення суду, що
набрало законної сили, про відмову
ОСОБА_5, спадкодавцю позивача, ОСОБА_4, у
задоволенні вимог про стягнення
відсотків згідно договору
банківського вкладу за період після 22
квітня 2009 року до 5 травня 2010 року, що
згідно вимог ч. 2 ст. 223 ЦПК України
унеможливлює повторний розгляд
позовних вимог чи оспорення вже
встановлених судом фактів і
правовідносин.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 28 серпня 2014 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник