РІШЕННЯ

іменем
України

№142/2110/14-ц

№2/142/430/14

"04" грудня 2014 р.

Піщанський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючий суддя
Боднар В.В.

при секретарі
Ласка Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про участь батька у додаткових
витратах на дитину , -

ВСТАНОВИВ :

Своїм позовом до суду ОСОБА_1 просила
стягнути з ОСОБА_2 на її користь 5343 грн.
додаткових витрат на дитину .

При цьому посилалась на те , що з
відповідачем перебувала у шлюбі , від
якого мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання
шлюбу відповідач сплачував на її
користь аліменти на утримання доньки і
заборгованість по аліментам за
рішенням суду . Також рішенням суду
відповідача було позбавлено
батьківських прав щодо доньки .

В травні 2014 року Володимира
закінчила навчання у школі і перед
вступом до вищого навчального закладу
позивач , для поглибленого вивчення
певних учбових дисциплін , наймала для
доньки репетиторів , роботу яких
оплатила в сумі 2910 грн.

На участь в проведенні випускного
вечора в школі нею на доньку було
витрачено 4209 грн.

Витрати на проїзд для здачі донькою
ЗНО склали 360 грн.

Проїзд до м. Київ для складання
іспитів становив 308.51 грн. , а також ,
після вступу доньки до учбового
закладу , оплата за проживання в
гуртожитку становила 2900 грн.

Таким чином , на думку позивача ,
відповідач повинен сплатити їй
половину витрачених коштів , що від
загальної суми 10687 грн. становить 5343
грн.

При цьому позивач посилалась на ст.
185 СК України .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої вимоги зменшила і наполягала
стягнути з відповідача частину витрат ,
пов*язаних з проведенням випускного
вечора в школі : 250 грн. на оплату
випускного фотоальбому і 1000 грн. по
організації і підготовці випускного
вечора , а всього 1250 грн. ; частину
витрат на проїзд потягом до м. Київ і
назад - 308.90 грн. ; частину з 2900 грн. -
витрат на оплату проживання доньки у
гуртожитку .

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з*явився , звернувшись до
суду з письмовими запереченнями на
позов і проханням розглянути позов ,
проти задоволення якого заперечує , у
його відсутність .

В своїх письмових запереченнях
відповідач посилається на те , що
додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини .
Також посилаючись на ст. 185 СК України ,
вважав , що участь у додаткових
витратах на дитину батьки зобов*язані
нести лише тоді , коли вказані витрати
викликані особливими обставинами (
розвиток здібностей дитини , її хвороба
, каліцтво тощо ) . Вважав , що позивач не
надала суду доказів викладених в
позові обставин , які , на його думку , не
викликані особливими обставинами в
розумінні ст. 185 СК України .

Аналізуючи встановлене , суд вважає ,
що в задоволенні позову слід відмовити
, виходячи з наступного .

У відповідності до ст. 31 ЦПК України
позивач має право протягом усього часу
розгляду справи збільшити або зменшити
розмір позовних вимог , що і було
зроблено позивачем по справі ОСОБА_1

З наявного в матеріалах справи
свідоцтва про розлучення встановлено ,
що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3 (
а.с.9 ) .

Дійсно , згідно ст. 185 СК України той з
батьків , з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину зобов*язаний брати
участь у додаткових витратах на дитину
, що викликані особливими обставинами (
розвитком здібностей дитини , її
хворобою , каліцтвом тощо ) .

Наведене міститься і в п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року « Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства ,
материнства та стягнення аліментів « .
Пленум зазначає , що в цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати .

Наявні в справі рішення суду
свідчать про те , що відповідач сплачує
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 (
а.с.10-12 , 13-14 ) .

Згідно рішення Лановецького
районного суду Тернопільської області
від 17.12.2013 року відповідач позбавлений
батьківських прав щодо своєї дочки
ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК
України не звільняє його від обов*язку
щодо утримання дитини .

Таким чином , у позивача є всі
об*єктивні причини звертатись з
позовом саме до ОСОБА_2 .

Разом з тим , зменшивши свої вимоги
до стягнення з відповідача частини
витрачених на проведення випускного
вечора , проїзду в потязі та витрачених
на оплату проживання , після вступу в
учбовий заклад , в гуртожитку коштів ,
позивач не переконала суд в тім , що
саме ці витрати викликані особливими
обставинами .

Додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини .
Це кошти , які додатково витрачаються у
зв*язку з собливими обставинами : на
розвиток здібностей дитини - розумових
, фізичних , музичних … ; на лікування
дитини - придбання певних ліків ,
спеціальний медичний догляд ,
санаторно-курортне лікування тощо .

Позивач не надала суду жодного
доказу , який би свідчив про понесення
нею саме таких витрат.

З встановленого суд приходить до
висновку , що витрати , на які
посилається позивач , не викликані
особливими обставинами в тому
розумінні , як передбачено ст. 185 СК
України .

Керуючись ст. 185 СК України ,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 3 від 15.05.2006 року № Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ , щодо батьківства , материнства
та стягнення аліментів « , ст.ст. 15 , 57 , 88
, 208 , 209 , 212-215 , 292 , 294 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про участь батька у додаткових
витратах на дитину відмовити за
безпідставністю .

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави .

З мотивованим рішенням сторони
можуть ознайомитись 09.12.2014 року о 16
годині .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 днів .

Суддя :