АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами представника ОСОБА_1 за
довіреністю - ОСОБА_2 та представника
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» за
довіреністю - Гулейкова ІгоряЮрійовича
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
банк Сбербанку Росії», третя особа:
Національний банк України, про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа №761/15773/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/14635/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Малинников
О.Ф.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Гаращенко Д.Р.28 травня 2014
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»,
у якому з урахуванням уточнень просив
визнати відмову ПАТ «Дочірній Банк
Сбербанку Росії» в поверненні йому
готівкових коштів в іноземній валюті
(доларах США) сумі 349 930,62 доларів США в
повному обсязі в порядку,
передбаченому укладеними між ним та
банком договорами, незаконною і
зобов'язати ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» видати йому з його
поточного рахунку № НОМЕР_1 готівкою
одноразовою операцією через касу банку
відповідно до договору № 263/37/425628 від
13.05.2013 року про відкриття депозитного
рахунку (вклад «Традиційний») в рамках
Договору щодо банківського
обслуговування, договору від 29.04.2013 №
2620/37/421050 про відкриття вкладного
рахунку (вклад «Ощадний») в рамках
Договору щодо банківського
обслуговування та договору
банківського мультивалютного рахунку
від 21.11.2011 р. № НОМЕР_1/980/Р у валюті, в
якій укладено договір № 263/37/425628 від
13.05.2013 р. та договір від 29.04 .2013 р.№
2620/37/421050, суму вкладу і нарахованих
відсотків в розмірі 349 930,62 доларів США,
що еквівалентно 4 531 601 грн. 53 коп. за
офіційним курсом НБУ станом на 03.11.2014
року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
ним та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» був укладений Договір № 263/37/425628
про відкриття депозитного рахунку
(вклад «Традиційний») в рамках Договору
щодо банківського обслуговування від
13.05.2013 року, за умовами якого банк
прийняв на депозитний рахунок 325 000
доларів США, термін повернення вкладу -
15 травня 2014 р., процентна ставка за
вкладом - 7,65 % річних. Бажаючи отримати 15
травня 2014 року всі належні йому кошти в
повному обсязі в іноземній валюті
готівкою через касу він своєчасно
повідомив про це банк, однак кошти
виплачені не були з посиланням на п. 5
Постанови правління Національного
банку України «Про врегулювання
діяльності фінансових установ і
проведення валютних операцій» від 29
квітня 2014 року № 245.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2014 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково,
зобов'язано ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» видати ОСОБА_1 з його
поточного рахунку № НОМЕР_1 готівкою
відповідно до договору № 263/37/425628 від
13.05.2013 року про відкриття Депозитного
Рахунку (вклад «Традиційний») в рамках
Договору щодо банківського
обслуговування, договору від 29.04.2013
року № 2620/37/421050 про відкриття Вкладного
рахунку (вклад «Ощадний») в рамках
Договору щодо банківського
обслуговування та договору
банківського мультивалютного рахунку
від 21.11.2011 р. № НОМЕР_1/980/Р у валюті, в
якій укладено договір № 263/37/425628 від
13.05.2013 р. та договір від 29.04.2013 р. №
2620/37/421050, суму вкладу і нарахованих
відсотків в розмірі 349 930,62 доларів США,
що еквівалентно 4 531 601 грн. 53 коп. за
офіційним курсом НБУ станом на 03.11.2014
року у порядку, встановленому
законодавством України та
нормативно-правовими актами.

07 листопада 2014 року представник ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, неповне
з'ясування обставин справи, просила
його скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову ОСОБА_1
у повному обсязі. В обґрунтування
заявлених вимог апелянт вказала, що
відмова банку у видачі ОСОБА_1 вкладу не
відповідає вимогам чинного
законодавства, а тому є незаконною.
Також апелянт вважає, що суд першої
інстанції на власний розсуд змінив
суть позовних вимог, оскільки не
зобов'язав банк повернути кошти
«одноразовою операцією через касу
банку» та самовільно додав
словосполучення «у порядку,
встановленому нормативно-правовими
актами».

17 листопада 2014 року представник ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії» за
довіреністю - Гулейков І.Ю. подав
апеляційну скаргу на вказане рішення, у
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_7

В обґрунтування заявлених вимог
апелянт вказав, що ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» не порушував ст. 526 ЦК
України та належним чином виконав свої
зобов'язання шляхом перерахування суми
вкладу на поточний рахунок позивача.
Також апелянт вважає, що ПАТ «Дочірній
банк Сбербанку Росії» діяв у
відповідності з Постановою правління
Національного банку України № 245 від 29
квітня 2014 року. На думку апелянта,
висновки суду першої інстанції є
суперечливими, оскільки відмовивши у
задоволенні позову в частині визнання
відмови у видачі коштів незаконною суд
вважав такі дії протиправними і
зобов'язав повернути кошти. Додатково
апелянт вказав, що суд першої інстанції
невірно здійснив розподіл судових
витрат, так як позов було задоволено
частково.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2
підтримала свою апеляційну скаргу та
просила її задовольнити, апеляційну
скаргу представника банку просила
відхилити.

Представник ПАТ «Дочірнього банку
Сбербанку Росії» Ліпська О.В. просила
відхилити апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 та задовольнити
апеляційну скаргу банку.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представників сторін,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 13 травня 2013 року між
ОСОБА_1 та ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» був укладений Договір № 263/37/425628
про відкриття Депозитного Рахунку
(вклад «Традиційний») в рамках Договору
щодо банківського обслуговування, за
умовами якого банк прийняв на
депозитний рахунок 325 000 доларів США
строком до 15 травня 2014 року зі сплатою
7,65 % річних.

Згідно Умовами банківського
обслуговування фізичних осіб в АТ
«СБЕРБАНК РОСІЇ», затвердженими
Наказом Голови Правління № 37 від
16.01.2012р. (із змінами та доповненнями),
які є невід'ємною частиною всіх
укладених ОСОБА_1 договорів (п.3.3.3.5)
повернення вкладу та виплата процентів
здійснюється банком у безготівковій
формі шляхом перерахування належних
вкладнику сум на поточний рахунок
вкладника в день настання міну
повернення вкладу.

На виконання вище зазначеного ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
перерахував суму депозиту у розмірі 325
000,00 доларів США та нараховані проценти
у розмірі 24 930,62 доларів США) по договору
на поточний рахунок ОСОБА_1

У зв'язку з введенням обмежень
постановою Правління Національного
банку України № 245 від 29.04.2014 р. «Про
врегулювання діяльності фінансових
установ і проведення валютних
операцій» (далі - Постанова № 245), ПАТ
«Дочірній банк Сбербанку Росії»
відмовив ОСОБА_1 у видачі всіх належних
йому коштів, обмеживши видачу
еквівалентом 15 000 грн. на добу.

15 травня 2014 року ОСОБА_1 розмістив суму
349 930,62 доларів США (далі - Вклад) на
вкладному рахунку в Банку по Договору
від 29.04.2013 року №2620/37/421050 про відкриття
Вкладного рахунку (вклад «Ощадний») в
рамках Договору щодо банківського
обслуговування (далі - Договір 3). Факт
залучення коштів на вкладний рахунок
підтверджується платіжним дорученням
в іноземній валюті або банківських
металах №51858332 від 15.05.2014 року.

Листом від 20 травня 2014 року ОСОБА_1
повідомив ПАТ «Дочірній банк Сбербанку
Росії» про своє бажання отримати в касі
банку кошти у розмірі 349 930, 62 дол. США, на
що отримав відмову.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції керувався ст.ст. 6,
56 Закону України «Про Національний
банк України», ст.ст. 509, 526, ч. 1 ст. 610, ч. 1
ст. 612, ч.ч. 1-3 ст. 1058 ЦК України та виходив
з того, що неповернення позивачу коштів
на його вимогу є порушенням ст. 526 ЦК
України.

Колегія суддів не в повній мірі
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 та ч. 1 ст. 1067 ЦК
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами.

У силу ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Разом з тим, листом від 22 травня 2014 року
за № 84/7/63-4 ОСОБА_1 відмовлено у видачі
грошових коштів готівкою одноразовою
операцією у відповідній валюті та сумі
через касу відділення банку з
посиланням на положення п. 5 Постанови
правління Національного банку України
«Про врегулювання діяльності
фінансових установ і проведення
валютних операцій» від 29 квітня 2014 року
№ 245 (а.с. 11).

Пунктом 5 Постанови правління
Національного банку України «Про
врегулювання діяльності фінансових
установ і проведення валютних
операцій» від 29 квітня 2014 року № 245
встановлено, що уповноваженні банки
зобов'язані обмежити видачу (отримання)
готівкових коштів в іноземній валюті з
поточних та депозитних рахунків
клієнтів через каси та банкомати в
межах 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного
клієнта в еквіваленті за офіційним
курсом НБУ.

Згідно ст. 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Виключно ст. 1074 ЦК України встановлено,
що обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Отже, на законодавчому рівні
встановлено обмеження, за умови
існування яких допускається обмеження
права розпоряджатися грошовими
коштами, що знаходяться на його
рахунку.

Постанова правління Національного
банку України «Про врегулювання
діяльності фінансових установ і
проведення валютних операцій» від 29
квітня 2014 року № 245 не може бути
підставою для відмови позивачу в
задоволенні позову, оскільки
суперечить ст. 1074 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності підстав для задоволення
вимог позивача про визнання відмови
ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» в
поверненні коштів незаконною.

Однак не може погодитись з рішенням
суду першої інстанції в частині того,
що видача коштів повинна здійснюватися
у порядку, встановленому
законодавством України та
нормативно-правовими актами, та в
гривневому еквіваленті, оскільки права
ОСОБА_1 порушуються внаслідок
виконання банком постанови Правління
НБУ «Про врегулювання діяльності
фінансових установ і проведення
валютних операцій» від 29 квітня 2014 року
№ 245, що є підзаконним
нормативно-правовим актом і суперечить
умовам договору та вимогам ст. 1074 ЦК
України.

Правовідносини сторін визначені
укладеними між сторонами договорами №
263/37/425628 від 13.05.2013 року про відкриття
депозитного рахунку (вклад
«Традиційний») в рамках Договору щодо
банківського обслуговування, договору
від 29.04.2013 № 2620/37/421050 про відкриття
вкладного рахунку (вклад «Ощадний») в
рамках Договору щодо банківського
обслуговування та договору
банківського мультивалютного рахунку
від 21.11.2011 р. № НОМЕР_1/980/Р у валюті, в
якій укладено договір № 263/37/425628 від
13.05.2013 р. та договір від 29.04 .2013 р.№
2620/37/421050.

Право самостійного розпорядження
коштами, які знаходяться на власному
поточному рахунку позивача, закріплені
в п.1.3.4.1. умов п. 6.1 договору 2.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції, що банком були
порушені права позивача щодо невиплати
йому належних йому сум, однак вважає, що
такі дії повинні бути зроблені банком
одноразово, через касу банку в повному
обсязі і всієї суми і в тій валюті, які
були покладені на рахунок, як того
вимагає власник грошових коштів згідно
з умовами договорів.

Колегія суддів вважає, що таким і є
порядок, який встановлений
законодавством України та
нормативно-правовими актами, а тому з
резолютивної частини рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05 листопада 2014 року посилання
на те, що стягнення суми вкладу і
нарахованих відсотків становить
еквівалент 4 531 601, 53 грн. за офіційним
курсом НБУ станом на 03 листопада 2014
року у порядку, встановленому
законодавством України та
нормативно-правовими актами необхідно
виключити.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
за довіреністю - ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній банк Сбербанку Росії» за
довіреністю - Гулейкова Ігоря
Юрійовича - відхилити.

Виключити з резолютивної частини
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 листопада 2014 року
посилання на те, що стягнення суми
вкладу і нарахованих відсотків
становить еквівалент 4 531 601, 53 грн. за
офіційним курсом НБУ станом на 03
листопада 2014 року у порядку,
встановленому законодавством України
та нормативно-правовими актами.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді