Справа № 705/6807/14-ц
У Х В А Л А

17 листопада 2014 року
Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді
Гончарука В.М.

при секретарі
Шаповал Н.В.

державного виконавця
Уманського МВ ДВС ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані заяву
Уманського міського відділу ДВС
Уманського МРУЮ про встановлення
способу виконання рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 12 грудня 2013 року про
виселення ОСОБА_3 з будинковолодіння №
15 по вул. С.Лазо, м. Умані Черкаської
області, яке належить ОСОБА_2, -

В С Т А Н ОВ И В:

Уманський МВ ДВС Уманського МРУЮ
звернувся до суду із заявою про
встановлення способу виконання
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року про виселення ОСОБА_3 з
будинковолодіння № 15 по вул. С.Лазо, м.
Умані Черкаської області, яке належить
ОСОБА_2.

Заява мотивована тим, що на примусовому
виконанні знаходиться зазначене
виконавче провадження, у відповідності
до ст.25 Закону України «Про виконавче
провадження» надано термін – 15 днів
для добровільного виселення боржника.
Під час виконання рішення суду ОСОБА_3
відмовилася від добровільного
виселення з житлового будинку № 15 по
вул. С.Лазо, м. Умані та встановлено, що
вона являється опікуном 5 малолітніх
дітей, які проживають разом з нею у
зазначеному будинку. Виселення дітей
не передбачено виконавчими
документами, дана обставина
перешкоджають виконати рішення суду
про виселення ОСОБА_3

З метою недопущення порушення прав
малолітніх дітей, державним виконавцем
11 квітня 2014 року було направлено листа
службі у справах дітей Уманської
міської ради та направлено заяву до
суду про встановлення способу і
порядку виконання рішення суду. Згідно
листа служби у справах дітей від 28
квітня 2014 року було встановлено, що по
вул. С.Лазо, 15, м. Умані разом з ОСОБА_3
проживають її онуки, які позбавлені
батьківського піклування та
знаходяться під її опікою. Погодитися
на виконання даного рішення суду
служба не може, до того часу поки не
буде вирішене питання про забезпечення
житлом дітей, які перебувають під
опікою.

Державним виконавцем 28 жовтня 2014 року
на адресу боржника направлено повторно
вимогу виконати рішення суду та з метою
виконання рішення суду 22 жовтня 2014 року
державним виконавцем направлено листа
до служби у справах дітей про залучення
представників служби під час перевірки
повторного виконання боржником
рішення суду, яке було призначено на 28
жовтня 2014 року. 27 жовтня 2014 року на
адресу ДВС надійшов лист служби у
справах дітей Уманської міської ради №
995 від 24 жовтня 2014 року в якому
зазначено. Що представники служби
приймали участь у судових справах та
захищали права дітей, чинним Законом не
передбачено участь представника
служби у виконавчому провадженні та
просить врахувати її побажання щодо
неможливості виселення ОСОБА_3 так як
вона є опікуном малолітніх дітей, а
діти повинні проживати разом з
опікуном, в разі виселення її з
помешкання є реальна загроза залишення
дітей без житла. 28 жовтня 2014 року
державним виконавцем здійснено вихід
на місце проживання боржника з метою
перевірки виконання рішення суду
ОСОБА_3, але остання рішення не виконала
та відмовилася виселятися, про що був
складений акт. Після чого на боржника
накладено штраф в подвійному розмірі.

В зв’язку з викладеним вона звернулася
до суду із заявою про встановлення
способу подальшого виконання судового
рішення про примусове виселення ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
Уманського МВ ДВС ОСОБА_1 подану заяву
підтримала, просила її задоволити та
пояснила, що в неї на виконанні
знаходиться виконавчий лист про
виселення ОСОБА_3, а про виселення
дітей, які знаходяться під опікою
ОСОБА_3 та проживають з нею у
виконавчому листі не зазначено, тому
вона не може виконати рішення суду. В
межах виконавчого провадження нею було
здійснено вихід на місце проживання
боржника, але остання відмовилася
виселятися, про що був складений акт,
тому вона не бере на себе
відповідальність виконувати рішення
суду від 12 грудня 2013 року про виселення.
Вона зверталася до суду із заявою про
встановлення способу та порядку
виконання рішення суду, але суд
відмовив в її задоволенні в зв’язку з
необґрунтованістю заяви, дана ухвала
залишена в силі апеляційним судом
Черкаської області. З ствердженнями
суду вона не погоджується тому що
державний виконавець не може допустити
в своїй роботі порушення Основного
Закону України – Конституції України,
а саме ст.47, в якій чітко визначено, що
ніхто не може бути позбавлений житла
інакше, як на підставі Закону за
рішенням суду. З метою належного
виконання зазначеного рішення суду
державним виконавцем 22 жовтня 2014 року
до служби у справах дітей було
направлено лист про залучення
представника служби для участі під час
проведення виконавчих дій. До відділу
ДВС надійшла відповідь, що участь
служби у справах дітей під час
виконання рішення суду про виселення
не передбачена чинним законодавством
України та зазначено про неможливість
виселення ОСОБА_3 в зв’язку з тим, що
вона є опікуном малолітніх дітей.

Стягувач ОСОБА_2, в судовому засіданні
заяву не визнала та пояснила, що спосіб
виконання рішення суду встановлений
Законом України «Про виконавче
провадження». Суди різних інстанції
неодноразово підтверджували рішення
суду про виселення ОСОБА_3 та щодо
дітей, яке цілком є зрозумілим,
державний виконавець Бундєлєва О.В.
умисно не виконує рішення, ухиляючись
від виконання своїх посадових
обов’язків без поважних причин, її
звернення по примусове виселення
ігнорує, порушила строки проведення
виконавчих дій з приводу чого вона
звернулася до суду із скаргою на
бездіяльністю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення державного
виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_1,
стягувача ОСОБА_2, суд вважає, що заява
задоволенню не підлягає, так як
безпідставна, належним чином
необґрунтована та не підтверджена
відповідними належними та допустимими
доказами, оскільки аналогічна заява
державного виконавця Уманського МВ ДВС
ОСОБА_1 про встановлення способу і
порядку виконання рішення Уманського
міськрайонного суду від 12.12.2013 року про
виселення ОСОБА_3 із будинку № 15 по вул.
С.Лазо, м. Умані Черкаської області,
який належить ОСОБА_2, із зазначенням
таких же підстав як і дана заява, була
предметом розгляду Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області з приводу чого суд постановив
ухвалу від 20 травня 2014 року про відмову
в задоволенні заяви, яка залишена без
змін ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 24 липня 2014 року.

У відповідності до ст.373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім’ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця, суд, який видав виконавчий
документ, розглядає питання про зміну
чи встановлення пособу виконання
рішення суду і у виняткових випадках
може змінити спосіб і порядок
виконання рішення.

Такі ж, норми викладені в ст.36 З.У. «Про
виконавче провадження», на яку
посилається заявник.

Таким чином, вказаною статтею
передбачено зміну способу виконання
рішення суду за винятковими
обставинами. Заявником не наведено
виняткових обставин, що утруднюють
виконання рішення суду та виданого
виконавчого листа, а навпаки зазначені
обставини, щодо проживання з боржником
ОСОБА_3 та знаходження під її опікою
дітей були предметом розгляду у даній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, третя особа орган опіки та
піклування Уманської міської ради про
усунення перешкод у володінні майном
та виселення, як місцевим судом так і
апеляційним, висновки судів викладені
в рішенні Уманського міськрайонного
суду від 12 грудня 2013 року та ухвалі
апеляційного суду Черкаської області
від 26 лютого 2014 року.

Всупереч ст. 78 З.У. «Про виконавче
провадження», яким передбачена чітка
процедура виконання рішення суду про
виселення, державний виконавець
Бундєлєва О.В. будь-яких дій
передбачених даною статтею
примусового характеру з приводу
виконання рішення суду не вчинила, чим
фактично сприяє невиконанню рішення
суду без поважних причин, оскільки
встановлені факти в рішенні суду, яке
набрало законної сили, є
обов’язковими. Судом не встановлено
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, а
згідно ч. 3 ст.36 З.У. «Про виконавче
провадження», щодо інших рішень
встановлення способу та порядку
виконання рішення не допускається.

Зазначені факти, пояснення ОСОБА_1 в
судовому засіданні, що вона не бере на
себе відповідальність виконувати
рішення суду від 12 грудня 2013 року про
виселення в зв’язку з проживанням з
ОСОБА_3 малолітніх дітей, внесення на
розгляд даної заяви державним
виконавцем Бундєлєвою О.В. без
відповідних підстав після розгляду
попередньої заяви, суд оцінює, як
істотне порушення прав і законних
інтересів ОСОБА_2 та ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», щодо
неупередженого, своєчасного і в
повному обсязі вчинення виконавчих
дій. Такі дії спрямовані на затягування
виконання рішення суду та сприяють
продовженню порушення права володіння,
користування і розпорядження житлом
ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 36 З.У. «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 209, 212-215, 218, 373 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Уманського
міського відділу ДВС Уманського МРУЮ
про встановлення способу виконання
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 12 грудня 2013
року про виселення ОСОБА_3 з
будинковолодіння № 15 по вул. С.Лазо, м.
Умані Черкаської області, яке належить
ОСОБА_2 – відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено
до апеляційного суду Черкаської
області протягом 5 днів з дня її
проголошення, а особами, які не були
присутніми під час її проголошення, з
дня отримання копії ухвали, через
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області.

Суддя