АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Нежури В.А.

при секретарі:
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 жовтня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини та стягнення
аліментів на її утримання,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/15285/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Сальникова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітньої дитини та
стягнення аліментів на її
утриманнязадоволено частково.

Визначено місце проживання
малолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір'ю - ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј
частки його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 19 серпня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просила
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення аліментів на
утримання дитини змінити,
задовольнивши її вимоги про стягнення
з відповідача ОСОБА_2 на її користь
аліментів на утримання сина в твердій
грошовій сумі у розмірі 1200,00 грн.
щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви до суду і до досягнення
ним повноліття, а також стягнення на її
користь витрат на правову допомогу в
сумі 4000,00 грн. Зазначає, що у зв'язку із
складною економічною ситуацією, яка
склалася в державі, кожного місяця на
придбання товарів повсякденного
вжитку та продуктів для сина вона
витрачає близько 2000,00 грн. Крім того,
щомісяця вона оплачує заняття сина з
хореографії в сумі 180,00 грн. та
англійської мови в сумі 400,00 грн.
Самостійно нести такі витрати вона не
може, оскільки її середньомісячний
дохід становить 1300,00 грн. В свою чергу,
ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах
з ТОВ «АДАМАНТ-10» та отримує від цієї
роботи певний дохід. З 11 березня 2001 року
відповідач має статус суб'єкта
підприємницької діяльності, займався
діяльністю у сфері побуту та розваг та
отримував відповідний дохід від цього.
Крім того у власності відповідача
перебуває квартира АДРЕСА_1, а також
транспортні засоби, які ще за час шлюбу
він використовував для отримання
додаткових доходів, надаючи іншим
особам послуги з перевезення. Однак,
ухвалюючи рішення, судом не було
враховано, що крім офіційного, ОСОБА_2
має ще і неофіційний дохід. Також,
вважає, що суд безпідставно відмовив в
задоволенні її вимог про відшкодування
їй витрат на правову допомогу на
підставі ст. 22 ЦК України.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції
підтримала апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав та просила її
задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6
заперечували проти апеляційної скарги,
вважали, що спір судом вирішений
правильно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, з 11 вересня 2004 року
по 18 серпня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі
(а.с.7,36-38).

Від шлюбу сторони мають малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

15 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
просила визначити місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
з нею, а також стягнути з ОСОБА_2 на її
користь на утримання малолітнього сина
аліменти в твердій грошовій сумі 1 200,00
грн. щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви і до досягнення дитиною
повноліття.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, визначивши
місце проживання малолітньої дитини -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з його матір'ю -
ОСОБА_1 та стягнув з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини
аліменти в розмірі ј частки його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 19 серпня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ст. 182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує:1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; 2) стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; 3) наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Статтею 183 СК України встановлено
порядок визначення розміру аліментів у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено,
що частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Таким чином, Законом встановлено, що
аліменти на утримання дітей
стягуються, як правило, у частках до
заробітку (доходу) (ст. 183 СК України).
Проте в окремих випадках установлення
розміру аліментів у такому порядку
викликає певні труднощі. У статті 184 СК
України надається приблизний перелік
таких випадків: нерегулярний мінливий
дохід; одержання частини доходу в
натурі; інші обставини, що мають
істотне значення.

Разом з тим, заявляючи вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з
дня подачі позову і до досягнення
дитиною повноліття, позивачкою не було
надано суду доказів на підтвердження
того, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, отримує дохід від
підприємницької діяльності та надання
послуг перевезення, інших обставин, що
мають істотне значення, а також на
підтвердження того, що він має
можливість сплачувати аліменти у
визначеному нею розмірі.

Відповідно до довідки ТОВ «АДАМАНТ-10»
від 21 жовтня 2014 року №22-10-2014 ОСОБА_2
працює в ТОВ «АДАМАНТ-10» та має
регулярний заробіток (а.с.47).

Відтак, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
визначення аліментів, які підлягають
стягненню з ОСОБА_2 в частці від його
заробітку (доходу).

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

При цьому, колегія суддів вважає за
необхідне роз'яснити ОСОБА_1 право на
звернення до суду з позовом про
стягнення з відповідача додаткових
витрат на дитину, що викликані
особливими обставинами, зокрема,
розвитком її здібностей у порядку,
визначеному ст. 185 СК України.

Також, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції безпідставно відмовив в
задоволенні вимог про відшкодування їй
витрат на правову допомогу на підставі
ст. 22 ЦК України, оскільки за змістом ст.
ст. 79, 84 ЦПК України витрати на правову
допомогу відносяться до судових
витрати та підлягають розподілу за
правилами, визначеними ст. 88 ЦПК
України.

Порушуючи питання про відшкодування
витрат на правову допомогу, ОСОБА_1 не
було надано суду документального
підтвердження витрат на правову
допомогу, а також розрахунку таких
витрат, що є підставою для відмови у їх
відшкодуванні.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, позовна заява була підписана та
подана особисто ОСОБА_1 ОСОБА_8, який
брав участь в судовому засіданні 23
жовтня 2014 року, як представник ОСОБА_1,
діяв на підставі довіреності, а не на
підставі договору про надання правової
допомоги, долученому позивачкою до
матеріалів справи (а.с.22-23,54).

Разом з тим, зазначаючи в резолютивній
частині про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання
малолітньої дитини аліментів в частці
від його заробітку (доходу) щомісячно,
судом не було зазначено, що розмір
аліментів, які підлягають стягненню не
може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку відповідно до
положень ст. 182 СК України.

Крім того, в резолютивній частині судом
було помилково зазначено про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання малолітньої дитини,
починаючи з 19 серпня 2014 року, тоді як
позов було пред'явлено ОСОБА_1 15 серпня
2014 року (а.с. 25).

У зв'язку з цим рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014
року підлягає зміні шляхом викладення
абзацу третього резолютивної частини в
новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 23 жовтня 2014 року
змінитишляхом викладення абзацу
третього його резолютивної частини в
наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання малолітнього
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј
частки від усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 15
серпня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття,

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.А. Нежура