У х в а л а

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В.,Попович О.В.,Парінової
І.К.,Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про поділ спільного майна
подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6 про розподіл спільного майна
подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_7
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 29 травня 2014 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 18 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про
поділ спільного майна подружжя. ОСОБА_7
звернулася до суду із зустрічним
позовом про розподіл спільного майна
подружжя.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 29 травня 2014 року
позов ОСОБА_6 та зустрічний позов
ОСОБА_7 задоволено частково.

У порядку розподілу спільного майна
подружжя визнано за ОСОБА_6 право
власності на:

- 50/100 частин земельної
ділянки для ведення садівництва
загальною площею 0,0612 га за адресою:
АДРЕСА_1 вартістю 161 207 грн;

- 50/100 частин
незакінченого будівництвом житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 загальною вартістю 512 061 грн;

- земельну ділянку
площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_2
вартістю 320 025 грн;

- будівельні матеріали
та конструкції, які знаходяться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2
вартістю 127 554 грн.

У порядку розподілу спільного майна
подружжя визнано за ОСОБА_7 право
власності на:

- 50/100 частин земельної
ділянки для ведення садівництва
загальною площею 0,0612 га за адресою:
АДРЕСА_1 вартістю 161 207 грн;

- 50/100 частин
незакінченого будівництвом житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1 загальною вартістю 512 061 грн;

- житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_3, на
земельній ділянці площею 0,05 га,
загальною ринковою вартістю 589 273 грн;

- рухоме майно, що
знаходиться в житловому будинку по
АДРЕСА_3, а саме: шафу, диван із штучної
шкіри, спальню, телевізор Philips,
телевізор Hitachi, музичний центр LG,
фотоапарат Olimpus, відеокамеру Toshiba, стіл
та стільці з натурального дерева,
кухонні меблі, холодильник Sharp, пральну
машину Bosch, мікрохвильову піч LG,
кондиціонер Dekker, DVD плеєр Philips, газову
плиту Goreniе вартістю 53 375,30 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_6 та
зустрічного позову ОСОБА_7 в інших
частинах відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 18 серпня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_6 та
зустрічного позову ОСОБА_7

Визнано спільним майном подружжя
наступне майно:

- земельну ділянку з
цільовим призначенням для ведення
садівництва загальною площею 0,0612 га за
адресою: АДРЕСА_4;

- будівельні матеріали і
конструкції незакінченого
будівництвом житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- земельна ділянка
загальною площею 0,15 га по АДРЕСА_2

- будівельні матеріали
та конструкції, які знаходяться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2;

- житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_3;

- рухоме побутове майно,
що знаходиться в житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_3 вартість якого за
погодженням сторін складає 53 тис. грн;

- грошові кошти від
реалізації ОСОБА_6 автомобіля Тойота
Авалон, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в
сумі 198 450 грн;

- вартість майна в ТОВ
«Альянс Ролл Хаус» в сумі 40 тис. грн.

Визнано за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 право
власності на спільне майно подружжя в
рівних частках, а саме по Ѕ частині за
кожним.

У порядку розподілу спільного майна
подружжя виділено ОСОБА_6 в особисту
власність наступне майно:

- земельну ділянку з
цільовим призначенням для ведення
садівництва загальною площею 0,0612 га за
адресою: АДРЕСА_1, вартістю 161 207 грн;

- будівельні матеріали і
конструкції незакінченого
будівництвом житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 374 825 грн;

- вартість майна в ТОВ
«Альянс Ролл Хаус» в сумі 40 тис. грн;

- грошові кошти від
реалізації ОСОБА_6 автомобіля Тойота
Авалон, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 в
сумі 198 450 грн;

Всього на суму 773 482 грн.

У порядку розподілу спільного майна
подружжя виділено ОСОБА_7 в особисту
власність наступне майно:

- житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_3,
вартістю 307 764 грн;

- рухоме побутове майно,
що знаходиться в житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_3, вартість якого за
погодженням сторін визначена у
загальній сумі 53 тис. грн;

- земельну ділянку
загальною площею 0,15 га по АДРЕСА_2,
загальною вартістю 320 025 грн;

- будівельні матеріали
та конструкції, які знаходяться на
земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2,
вартістю 127 554 грн.

Всього на суму 808 343 грн.

У порядку компенсації вартості
ідеальної частини майна подружжя
стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 24 861
грн.

У задоволенні інших вимог за первісним
та зустрічним позовами відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_7 звернулася
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просила скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
зустрічний позов, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з
10 жовтня 1998 року по 6 квітня 2012 року
перебували в зареєстрованому шлюбі. У
цей період, ІНФОРМАЦІЯ_1, в них
народилася донька ОСОБА_8. Сторонами не
заперечується той факт, що з червня 2011
року вони не проживають спільно.

Відповідно до статті 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

З огляду на це, вирішуючи спори між
подружжям щодо майна, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
ними майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання.

ОСОБА_6 за договором міни від 25 квітня
2008 року придбав будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_3, а за
договором купівлі-продажу від 30 жовтня
2010 року-земельну ділянку площею 0,15 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Також
ОСОБА_6 було придбано автомобіль Тойота
Авалон, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2,
який після припинення спільного
проживання з ОСОБА_7 продано за 198 450 грн.

Спільним майном є й рухоме майно, що
знаходиться у будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_3, вартість якого за
погодженням сторін визначена в розмірі
53 тис. грн.

ОСОБА_7 згідно з договором
купівлі-продажу від 26 червня 2007 року
набула у власність земельну ділянку
площею 0,0612 га, що знаходиться в АДРЕСА_2

Під час перебування у шлюбі сторони
здійснювали будівництво житлових
будинків по АДРЕСА_1 та у АДРЕСА_2
Будівництво зазначених будинків не
завершено, рішення про прийняття їх в
експлуатацію не приймалося.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції вважав, що найбільш
доцільним є поділ майна у такий спосіб:
за ОСОБА_6 визнано право власності на
50/100 частин земельної ділянки по
АДРЕСА_1; 50/100 частин незакінченого
будівництвом житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1; земельну
ділянку площею 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_2; будівельні матеріали та
конструкції за цією ж адресою.

За ОСОБА_7 визнано право власності на
50/100 частин земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1; 50/100 частин
незакінченого будівництвом житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого по АДРЕСА_2;
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_3 на земельній ділянці площею 0,05
га; рухоме майно, що знаходиться в
житловому будинку по АДРЕСА_3, а саме:
шафу, диван із штучної шкіри, спальню,
телевізор Philips, телевізор Hitachi, музичний
центр LG, фотоапарат Olimpus, відеокамеру
Toshiba, стіл та стільці з натурального
дерева, кухонні меблі, холодильник Sharp,
пральну машину Bosch, мікрохвильову піч LG,
кондиціонер Dekker, DVD плеєр Philips, газову
плиту Goreniе загальною вартістю 53 375,30
грн.

Апеляційний суд рішення суду першої
інстанції скасував, ухвалив нове про
поділ майна у такий спосіб: за ОСОБА_6
визнано право власності на земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1; будівельні
матеріали і конструкції незакінченого
будівництвом будинку по АДРЕСА_2; майно
в ТОВ «Альянс Ролл Хаус» вартістю 40 тис.
грн; грошові кошти від реалізації
ОСОБА_6 автомобіля Тойота Авалон, 2008
року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 198
450 грн, а всього на суму 773 482 грн.

За ОСОБА_7 у порядку поділу спільного
майна визнано право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_3;
рухоме побутове майно, що знаходиться в
житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3,
вартість якого за погодженням сторін
визначена у загальній сумі 53 тис. грн;
земельну ділянку площею 0,15 га,
розташовану по АДРЕСА_2 будівельні
матеріали і конструкції, що
знаходяться на земельній ділянці по
АДРЕСА_2, а всього на суму 808 343 грн.

Крім того, ОСОБА_6 було присуджено
компенсацію вартості ідеальної
частини майна подружжя у розмірі 24 861
грн, яку стягнуто з ОСОБА_7

Однак із такими висновками суду
апеляційної інстанції повністю
погодитися не можна, адже вони не
відповідають закону та не ґрунтуються
на доказах, наявних у матеріалах
справи.

У випадку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором. За рішенням суду
частка майна дружини, чоловіка може
бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування (частини 1, 3 статті 70 СК
України).

Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 71
СК України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до норм частини 4, 5 статті 71
СК України присудження одному з
подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених ЦК України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Згідно з частиною 2 статті 331 ЦК України
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно стає
об'єктом цивільних правовідносин з
моменту завершення його будівництва,
прийняття до експлуатації або
державної реєстрації права власності
на нього.

Як встановлено судом та не
заперечувалося сторонами, житлові
будинки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2
незакінчені будівництвом, не прийняті
до експлуатації, а право власності на
них не зареєстровано у встановленому
законом порядку.

Разом із цим суд апеляційної інстанції
безпідставно визнав право власності
ОСОБА_6 на будівельні матеріали і
конструкції незакінченого
будівництвом будинку по АДРЕСА_1, а за
ОСОБА_7 - будівельні матеріали і
конструкції, що знаходяться на
земельній ділянці по АДРЕСА_2, адже не
звернув уваги на те, що визнання права
власності на будівельні матеріали та
конструкції як на окремі від
незавершеного будівництва речі є
неможливим, так як будучи
використаними в процесі створення
майна вони стають невіддільними від
нього і не можуть бути
індивідуалізованими.

Таким чином майно, будівництво якого не
завершено, яке не прийнято до
експлуатації або право на яке не
зареєстровано у встановленому законом
порядку, не може входити до складу
майна, яке підлягає поділу.

Також апеляційний суд дійшов
неправильного висновку щодо залишення
у власності ОСОБА_6 майна ТОВ «Альянс
Ролл Хаус» вартістю 40 тис. грн, при
цьому не зваживши на те, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 є його учасниками та внесли до
статутного фонду цього товариства по 20
тис. грн.

Визнавши право власності ОСОБА_6 на 198 450
грн, отримані ним від реалізації
автомобіля Тойота Авалон, 2008 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_2, суд апеляційної
інстанції не з'ясував наявності у нього
зазначених грошових коштів на час
розгляду справи та не звернув уваги на
те, що у разі коли при розгляді вимоги
про поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Крім цього, суд, при вирішенні спору про
поділ майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
згідно з частинами 2, 3 статті 70 СК
України в окремих випадках може
відступити від засади рівності часток
подружжя, враховуючи обставини, що
мають істотне значення для справи, а
також інтереси неповнолітніх дітей,
непрацездатних повнолітніх дітей (за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування).

Апеляційний суд при ухваленні рішення
належним чином не обґрунтував висновок
про відсутність підстав для відступу
від засад рівності часток подружжя з
огляду на те, що дочка ОСОБА_7 та ОСОБА_7 -
ОСОБА_8, яка проживає з матір'ю,
перебуває на диспансерному обліку з
діагнозом бронхіальна астма.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
належним чином не визначився зі
складом майна, наявним на час розгляду
справи, яке підлягає поділу, у повній
мірі не врахував інтереси сторін при
поділі майна і не з'ясував можливості
відступу від засад рівності часток
подружжя.

За таких обставин суд неправильно
застосував норми матеріального права,
в порушення норм процесуального права
не встановив усіх фактичних обставин,
які мають значення для правильного
вирішення справи, відтак судове
рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції з
підстав, визначених частинами 2, 3
статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 18 серпня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:М.В.
Дем'яносов І.К. Парінова О.В. Попович С.П.
Штелик