Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гримич М.К.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вінницької
міської ради про встановлення
земельного сервітуту, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Вінницької області від 28 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду із вказаним позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що є
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею
0,0600 га за тією ж адресою. Для
забезпечення водопостачання та
обслуговування газопостачання
належного їм будинку просили
встановити постійний безоплатний
земельний сервітут для прокладення
ліній водогону та експлуатації
газопроводу, проти чого заперечують
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є співвласниками
сусіднього домоволодіння № 88 та
користувачами земельної ділянки за
тією ж адресою.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 грудня 2013
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 28 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення про задоволення
позову. Встановлено для ОСОБА_3, ОСОБА_4
постійний та безоплатний земельний
сервітут на право прокладення ліній
водогону та експлуатації лінії
газопроводу до будинковолодіння, що
знаходиться по АДРЕСА_1 на
земельну ділянку, розташовану по
АДРЕСА_1 довжиною 25,99 м шириною 3,0 м
відповідно до додатку № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 25 від 22 жовтня 2013 року.
Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6 в рівних
частках на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 208,8
грн. судового збору.

Додатковим рішенням апеляційного суду
Вінницької області від 29
квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5,
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові
витрати у сумі 4363 грн. 05 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 порушує
питання про скасування рішення
апеляційного суду та залишення в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив із того, що
рішенням Староміського районного суду
м. Вінниці від 25 червня 2005 року, яке
набрало законної сили, встановлено
позивачам постійний та безоплатний
земельний сервітут на право проходу та
проїзду на транспортних засобах до
належного їм домоволодіння через
земельну ділянку, якою користуються
відповідачі.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що нормальне
господарське використання земельної
ділянки, яка належить позивачам,
неможливе без обтяження сервітутом
земельної ділянки відповідачів; іншим
способом задовольнити потреби
позивачів неможливо. Крім того,
встановлення одного виду сервітуту не
виключає можливості встановлення щодо
тієї ж земельної ділянки іншого виду
сервітуту за наявності для цього
відповідної можливості.

Проте погодитись із такими висновками
суду апеляційної інстанції не можна,
виходячи з наступних підстав.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд відповідно
до вимог п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити рішення по суті
позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням установленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду було зумовлено
поважними причинами.

Установлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 є
співвласниками домоволодіння по
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею
0,0600 га за тією ж адресою. Домоволодіння
не забезпечено водопостачанням та
водовідведенням. Лінія газопроводу до
будинку проходить через земельну
ділянку, якою користуються відповідачі
ОСОБА_5, ОСОБА_6, та яка
знаходиться у власності Вінницької
міської ради.

Відповідно до вимог ст. 401 ЦК України
право користування чужим майном
(сервітут) може бути встановлене щодо
земельної ділянки, інших природних
ресурсів (земельний сервітут) або
іншого нерухомого майна для
задоволення потреб інших осіб, які не
можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі ст. 98 ЗК України право
земельного сервітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою.

За правилами ст. 402 ЦК України, ст. 100 ЗК
України сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки. У разі недосягнення
домовленості про встановлення
сервітуту та про його умови спір
вирішується судом за позовом особи, яка
вимагає встановлення сервітуту.

Право користування чужою земельною
ділянкою полягає у можливості проходу,
проїзду через чужу земельну ділянку,
прокладання та експлуатації ліній
електропередачі, зв'язку і
трубопроводів; забезпечення
водопостачання, меліорації тощо (ст. 99
ЗК України).

Встановивши для ОСОБА_3, ОСОБА_4
постійний та безоплатний земельний
сервітут на право прокладання ліній
водогону та експлуатації лінії
газопроводу на земельну ділянку по
вулиці Привокзальній, 88 у м. Вінниці,
якою користуються відповідачі ОСОБА_6,
та власником якої є відповідач
Вінницька міська рада, апеляційний суд
всупереч вимогам статей 212 - 214, 303, 315 ЦПК
України конкретно не зазначив, між ким
та в якій саме частині земельної
ділянки встановлено сервітут. Крім
того, у рішенні відсутнє мотивування
причин встановлення безоплатного
земельного сервітуту.

Ураховуючи викладене, судом
апеляційної інстанції не з'ясовано всі
обставини у справі, не досліджено
докази та не надано їм належної оцінки.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до
неправильного вирішення спору і ці
порушення допущені судом апеляційної
інстанції при розгляді справи, рішення
суду апеляційної інстанції, а також
додаткове рішення апеляційного суду
підлягають скасуванню, а справа
передачі на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 28 січня 2014 року та
додаткове рішення апеляційного суду
Вінницької області від 29 квітня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С.
Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Умнова

І.М. Фаловська