АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3087/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 62 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Подорога В. М. УХВАЛА
10 грудня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПодороги В.
М.суддівБородійчука В. Г. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
03 листопада 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_6, заінтересована особа - орган
опіки та піклування Черкаської РДА про
обмеження дієздатності ОСОБА_7,
встановлення опіки та призначення
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернувся в суд із заявою про
обмеження дієздатності ОСОБА_7 В
обґрунтування своєї заяви зазначав, що
його батько ОСОБА_7 не працює, за станом
здоров'я працювати не може, пенсію
оформляти не хоче, переніс трепанацію
черепа, у нього відсутнє ліве око, однак
зловживає спиртними напоями, та на
ґрунті алкоголізму викрадає речі
B подальшому, вказавши на необхідність
отримання пенсії ОСОБА_7 та оформлення
його до будинку для інвалідів, збільшив
вимоги своєї заяви та просив суд,
обмежити ОСОБА_7 в цивільній
дієздатності, встановити опіку над
ОСОБА_7 та визначити його опікуном.
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 03 листопада 2014
року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на не повне з'ясування
обставин справи, просив скасувати
рішення суду та постановити нове, яким
визнати ОСОБА_7 обмежено дієздатним.
Призначити його опікуном ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають зі встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
заявник не надав будь-яких документів,
що свідчать про психічну хворобу
ОСОБА_7, із заяви лише вбачається, що
ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, що
не подобається заявнику.

З такими висновками погоджується і
судова колегія.

Відповідно до положень 39 ЦК України суд
може обмежити цивільну дієздатність
фізичної особи, якщо вона страждає на
психічний розлад, який істотно впливає
на її здатність усвідомлювати значення
своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок обмеження цивільної
дієздатності фізичної особи
встановлюється Цивільним
процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність фізичної особи є
обмеженою з моменту набрання законної
сили рішенням суду про це.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що Ухвалою
Черкаського районного суду Черкаської
області від 07 травня 2014 року у справі
відносно ОСОБА_7 призначено
судово-психіатричну експертизу,
проведення якої було доручено
експертам КЗ «Черкаської обласної
психіатричної лікарні»(а.с.66).

Експертиза не була проведена, у зв'язку
з недостатнім обсягом та видом наданої
інформації щодо психічного стану
ОСОБА_7 та надали перелік необхідних
додаткових матеріалів(а.с.67).

Згідно листа КЗ «Черкаської обласної
психіатричної лікарні» від 02 вересня
2014 року № 765/03, повідомлено про
неможливість вирішення експертних
питань щодо психічного стану ОСОБА_7,
поставлених в ухвалі суду від 07 травня
2014 року у зв'язку з недостатнім обсягом
необхідних матеріалів для проведення
судово-психіатричної експертизи(а.с.104).

Ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 08 вересня 2014
року відновлено провадження у вказаній
справі(а.с.105).

Частиною 1 ст. 238 ЦПК України визначено,
що у заяві про обмеження цивільної
дієздатності фізичної особи повинні
бути викладені обставини, що свідчать
про психічний розлад, істотно
впливають на її здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними, чи обставини, що
підтверджують дії, внаслідок яких
фізична особа, яка зловживає
спиртними напоями, наркотичними
засобами, токсичними речовинами,
азартними іграми тощо, поставила себе
чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких
вона за законом зобов'язана утримувати,
у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ
від 28 березня 1972 року № 3 «Про судову
практику в справах про визнання
громадянина обмежено дієздатним чи
недієздатним», при проведенні
підготовки справи до судового розгляду
від заявника повинні бути витребувані
дані про психічну хворобу, недоумство
громадянина або зловживання спиртними
напоями чи наркотичними засобами.
Даними про психічну хворобу можуть
бути довідки про стан здоров'я, виписка
з історії хвороби й інші документи,
видані лікувально-профілактичними
закладами.

В справах про визнання громадян
обмежено дієздатними такими даними
можуть бути акти міліції і громадських
організацій, рішення товариських судів
та інші докази, які підтверджують факти
зловживання спиртними напоями або
наркотичними засобами, а також, що
громадянин ставить себе і свою сім'ю в
тяжке матеріальне становище.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_7 під наглядом лікаря-психіатра
КЗ «ЧОПНД» не перебуває і не перебував,
у КЗ «ЧОПНД» лікування не отримував, що
підтверджується повідомленням КЗ
«Черкаський обласний
психоневрологічний диспансер» №
1214/01-37/1 від 10 липня 2014 року (а.с.77).

Відповідно до повідомлення КЗ
«Черкаський обласний наркологічний
диспансер» № 01-14/596 від 11 липня 2014 року,
ОСОБА_7 в період з 01 січня 2012 року по
теперішній час на стаціонарному
лікуванні в диспансері не перебував і
за меддопомогою не звертався, на обліку
по м. Черкаси не перебуває (а.с. 89).

Згідно повідомлення Черкаської
центральної районної лікарні № 07/1776
від 06 серпня 2014 року ОСОБА_7 звертався
за наданням медичної допомоги у
березні 2014 року до
лікаря-невропатолога та до
лікаря-окуліста в зв'язку з наслідками
внутрішньочерепної травми та
пресбіопії (а.с.95).

З Довідки до акта медико-соціальною
експертною комісією вбачається, що
ОСОБА_7 має другу групу інвалідності
безтерміново, у зв'язку із загальним
захворюванням (а.с.132).

Посилання апелянта на витяг з історії
хвороби стаціонарного хворого № 5286
ОСОБА_7, в якому міститься запис лікаря
неврологічного відділення про
наявність у хворого наслідків раніше
перенесеної тяжкої ЧМТ (1981р.) у вигляді
вираженої змішаної гідроцефалії,
помірно-вираженого цефалгічного,
вестибуло-атактичного та
астено-невротичного синдромів, змін на
КТ, атрофії лівого зорового нерва, є
необґрунтованими та безпідставними,
оскільки не можуть вважатися
достатніми для висновку про психічний
розлад чи зловживання спиртними
напоями, що істотно впливає на
здатність усвідомлення значення своїх
дій і керування ними, а лише вказує на
стан здоров'я ОСОБА_7

Обов'язок доказування відповідно до
статті 10 ЦПК покладений на сторони у
справі. Згідно зі статтею ч.1 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_6. не надав переконливих доказів
про зловживання спиртними напоями чи
інших даних, які могли б слугувати
підставою для обмеження цивільної
дієздатності його батька ОСОБА_7

Тому колегія суддів вважає, що рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
в межах заявлених позовних вимог і на
підставі доказів, яким суд дав
правильну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 03 листопада 2014
року у справі за заявою ОСОБА_6,
заінтересована особа - орган опіки та
піклування Черкаської РДА про
обмеження дієздатності ОСОБА_7,
встановлення опіки та призначення
опікуна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :