Справа № 495/5746/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 листопада 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

судді - Заверюха В.О.,

при секретарі - Червинській І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, його представників
ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду в м.
Білгород-Дністровському цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору
дарування удаваним та визнання права
власності на ? частину житлового
будинку, -

В С Т А Н О В И В:

05.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовом, в якому просила суд:

- визнати договір дарування житлового
будинку, укладеного 09.10.2004 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 удаваним та
встановити, що фактично 09.10.2004 року між
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 укладений договір
купівлі - продажу житлового будинку
АДРЕСА_1

- визнати за нею право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_1,
виключивши дану частину будинку із
спадкової маси.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08.07.2014 року встановлено факт її
проживання з ОСОБА_9 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. За час спільного
проживання однією сім'єю з ОСОБА_9,
останній отримав від ОСОБА_8 у дар
житлового будинку АДРЕСА_1, внаслідок
укладання між ними відповідної угоди
дарування 09.10.2004 року. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_9 помер, спадкоємцями після його
смерті є його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які
звернулися до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини. Позивач вважає, що
оскаржуваний договір є удаваним, так як
фактично між ОСОБА_8 та покійним ОСОБА_9
укладено договір купівлі-продажу
спірного будинку, за який ОСОБА_8
отримав від ОСОБА_9 суму грошових
коштів. З урахуванням чого позивач
просить задовольнити її вимоги.

Позивач та її представник, в
судовому засіданні позов підтримали,
просили його задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву, в якій зазначає, що позов визнає
у повному обсязі та просить справу
розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 та його
представники заперечували проти
задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 заперечував проти задоволення
позову.

Вислухавши пояснення сторін,
допитаного в якості свідка ОСОБА_10,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити, виходячи з наступних
підстав.

Так під час розгляду справи
встановлено, а також підтверджено
матеріалами справи, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08.07.2014 року, залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 21.10.2014 року встановлено
факт проживання позивачки з ОСОБА_9
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
жовтня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.11,
117-119)

09.10.2004 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9
укладено договір дарування житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с.5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. (а.с.9)

Відповідач ОСОБА_8 в судовому
засіданні, яке відбулося 28.10.2014 року,
визнаючи позов пояснив, що фактично між
ним та ОСОБА_9 було укладено договір
дарування спірного будинку, внаслідок
якого він отримав від ОСОБА_9 суму
грошових коштів, в розмірі 10000 доларів
США. При цьому відповідач пояснив, що
будь-якої розписки щодо отримання ним
коштів від ОСОБА_9 не існує.

Допитана в судовому засіданні, в
якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона
займається наданням послуг з
відчуження нерухомого майна. І дійсно
їй відомо про те, що ОСОБА_8 продав
ОСОБА_9 спірне нерухоме майно, так я
особисто займалася відшукуванням
покупця на цей будинок за проханням
ОСОБА_8 і бачила як ОСОБА_9 передавав
ОСОБА_8 грошові кошти, після укладання
угоди дарування 09.10.2014 року.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із ст. 218 ЦК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами запису
та іншими доказами. Рішення суду не
може ґрунтуватися на свідченнях
свідків.

Відповідно до розяснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 27 постанови Пленуму "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
від 12 червня 2009 року № 2, виходячи зі
змісту ст. 59 ЦПК України та з
урахуванням положень ч. 1 ст. 218 ЦК
України, не може стверджуватися
показаннями свідків наявність
правовідносин, що виникають з
правочинів, для яких законом
установлено письмову форму.

Відповідно до ст. 235 ЦК України
удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили.
Якщо буде встановлено, що правочин був
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Згідно із ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобовязується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.
Договір, що встановлює обовязок
обдаровуваного вчинити на користь
дарувальника будь-яку дію майнового
або немайнового характеру, не є
договором дарування.

З урахуванням викладених обставин
суд вважає, що покази свідка ОСОБА_10, не
можуть бути прийняті до уваги, як доказ
на підтвердження позову ОСОБА_1

Суд також критично ставиться до
пояснень відповідача ОСОБА_8, які він
надавав суду, визнаючи позов, і
зазначаючи при цьому, що внаслідок
укладеного між ним та ОСОБА_9 договору
дарування житлового будинку АДРЕСА_1
отримав від ОСОБА_9 10000 доларів США,
враховуючи те, що: по-перше як вже було
зазначено вище ОСОБА_8 пояснив, що
письмової розписки, яка б посвідчувала
б отримання ним коштів від ОСОБА_9, не
існує, а по-друге, під час розгляду
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом цивільної справи № 495/1823/14-ц,
наслідком якої, стало ухвалення судом
рішення від 08.07.2-14 року, яке набрало
чинності, ОСОБА_8 було допитано в якості
свідка, з дотриманням вимог ЦПК
України, і як свідок він пояснив, що
спірний житловий будинок все таки було
ним передано у дар ОСОБА_9 (копія диску з
фіксування судового засідання
технічним засобом, а.с.103-104)

Крім того як вбачається з п. 6
оскаржуваного договору сторони
підтвердили, що цей договір не носить
характеру фіктивності та удаваної
угоди.

На думку суду вказані обставини є
вагомим підставами задля відмови у
задоволенні позову у повному обсязі,
так як під час розгляду справи, судом не
встановлено, ознак удаваності договору
дарування житлового будинку,
укладеного 09.10.2004 року між ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, а отже і усі інші вимоги
позивача, які безумовно є похідними від
вимоги про визнання договору дарування
удаваним також не підлягають
задоволенню.

Під час розгляд справи відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, заперечуючи проти
задоволення позову надавали суду заяву
про застосування строку позовної
давності. (а.с.96.) Але враховуючи те, що
суд дійшов до висновку, про відмову у
задоволенні позову по суті вимог, заява
про застосування строку позовної
давності не прийнята до уваги.

Саме з урахуванням викладених
обставин суд дійшов до висновку, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_8,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання договору
дарування удаваним та визнання права
власності на ? частину житлового
будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а сторонами, що не були
присутніми під час розгляду справи,
протягом десяти днів, з дня отримання
копії рішення.

Суддя