Справа № 583/3235/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого-судді -
Плотникової Н.Б.

при секретарі -
Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Охтирка Сумської
області справу за позовом ОСОБА_1

до Чупахівської селищної ради
Охтирського району Сумської області,
третя особа: ОСОБА_2

про визнання права власності на
будинковолодіння за набувальною
давністю,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до відповідача про
визнання права власності на
будинковолодіння за набувальною
давністю, в якому просить суд визнати
за ОСОБА_1 право власності на
будинковолодіння, яке за свідоцтвом
про право на спадщину за законом від
25.02.1983 року належало ОСОБА_3, смерть якої
настала ІНФОРМАЦІЯ_1, зі складовими у
вигляді житлового бдинку А-1ж площею 61.1
кв.м., господарських споруд та
надвірних будівель у вигляді прибудови
а площею 25.1 кв.м., погреба а1 (1) площею 11.5
кв.м., тамбура аІІ (2) площею 5.7 кв.м.,
навісу а ІІІ (3) площею 2.4 кв.м., сараю Б
площею 35.3 кв.м., сараю - прибудови б
площею 6.0 кв.м., погреба пг площею 7.0
кв.м., літньої кухні В площею 14.4 кв.м. та
огорожі № 1, 2, розташованих за адресою
по АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що
домоволодіння та земельна ділянка по
АДРЕСА_1 належали на праві власності
ОСОБА_3, яка є далекою родичкою йому
(позивачу). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Після смерті ОСОБА_3 ніхто з її родичів
не пред'явив жодної претензії щодо
будинковолодіння і земельної ділянки,
які залишилися пустувати, ніхто там не
проживав, не вів ніякого господарства,
на спадщину ніхто не претендував. З
березня 2004 року, він (позивач) з дозволу
дочки померлої ОСОБА_3 разом зі своєю
сім'єю вселився в спірне
будинковолодіння та став в ньому
постійно проживати, провів капітальні
ремонти житлового будинку, господарчих
споруд та надвірних будівель, сплачує
комунальні послуги, став обробляти за
цільовим призначенням земельну
ділянку, та по даний час проживає у
будинковолодінні, тобто відкрито та
безперервно володіє та користується
ним більше 10 років поспіль.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
зявився, про час і місце судового
розгляду справи повідомлений в
установленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, просить визнати за ОСОБА_1
право власності на будинковолодіння,
яке за свідоцтвом про право на спадщину
за законом від 25.02.1983 року при житті
перейшло у власність ОСОБА_3, смерть
якої настала ІНФОРМАЦІЯ_1, зі
складовими у вигляді житлового бдинку
А-1ж площею 61.1 кв.м., господарських
споруд та надвірних будівель у вигляді
прибудови а площею 25.1 кв.м., погреба а1 (1)
площею 11.5 кв.м., тамбура аІІ (2) площею 5.7
кв.м., навісу а ІІІ (3) площею 2.4 кв.м.,
сараю Б площею 35.3 кв.м., сараю -
прибудови б площею 6.0 кв.м., погреба пг
площею 7.0 кв.м., літньої кухні В площею
14.4 кв.м. та огорожі № 1, 2, розташованих
за адресою по АДРЕСА_1.

Представник відповідача - Чупахівської
селищної ради Охтирського району
Сумської області Бекірова О.Р. в
судовому засіданні позов визнала та
пояснила, що ОСОБА_1 разом зі своєю
сімєю через пару тижнів після смерті
ОСОБА_3 почав проживати в домоволодінні
за адресою: АДРЕСА_1. Він з сімєю
підтримують будинок, здійснюють
ремонт, зробили добудову. До селищної
ради ніяких претензій ні від родичів,
ні від будь - кого іншого з цього
приводу не надходило, ніхто своїх
претензій з приводу права власності на
дане домоволодіння не заявляв. З
позовом про визнання спадщини після
смерті ОСОБА_3 відумерлою Чупахівська
селищна рада не зверталася.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином. З письмової заяви, що надійшла
від представника за довіреністю ОСОБА_2
- ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_2 не
заперечує проти позову ОСОБА_1 про
визнання за ним права власності на
будинковолодіння по АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
покази свідків, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, при цьому суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України -
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України - у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
№2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальні частині рішення
посилання на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 23.02.2004 року. (а.с.10)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, що складається з земельної
ділянки площею 0,1934 га для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства, розташованої на
території АДРЕСА_1, яка належала
померлій на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
серія IV-СМ №003969, виданого на підставі
рішення шостої сесії 23 скликання
Чупахівської селищної ради народних
депутатів від 12.03.1999 року, та з
житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого по АДРЕСА_1,
який належав померлій на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 25.02.1983 року, виданого
нотаріусом другої Охтирської
державної нотаріальної контори та
зареєстрованого в реєстрі за № 223.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 13.06.1979
року склала заповіт, згідно якого все
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося, і взагалі все те, що
їй буде належати на день смерті і на що
вона за законом матиме право, заповіла
ОСОБА_7 і ОСОБА_2.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла ОСОБА_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2.

03 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Чупахівської
селищної ради Охтирського району
Сумської області про визнання права
власності на будинковолодіння та
земельну ділянку по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування, що належали ОСОБА_3

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 19.05.2014 року,
яке ухвалою апеляційного суду Сумської
області від 09.07.2014 року залишено без
змін, у задоволенні вищевказаного
позову було відмовлено.

21 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до Охтирської районної
державної нотаріальної контори,
Чупахівської селищної ради
Охтирського району Сумської області
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини, в
якому просила суд визначити додатковий
строк протягом двох місяців з дня
набрання законної чинності рішення
суду, достатнього для подання заяви про
прийняття спадщини за заповітом від
13.06.1979 року після смерті матері ОСОБА_3,
смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Охтирського
міськрайонного суду Сумської області
від 24.03.2014 року, яке набрало законної
сили, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено
без задоволення за безпідставністю
вимог.

З довідки виконкому Чупахівської
сільської ради від 30.01.2014 року
вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та
проживала в АДРЕСА_1, інші особи за
даною адресою зареєстрованими не були
(а.с.11).

Судом встановлено, що спадщину після
смерті ОСОБА_3 ніхто не прийняв, що
підтверджується Інформаційними
довідками зі Спадкового реєстру від
29.09.2014 року (а.с. 53-55), згідно яких після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємці з заявами про прийняття
спадщини та/або про відмову від
спадщини не зверталися, спадкова
справа не відкривалась, свідоцтва про
право на спадщину не видавалися,
заповіт не посвідчувався.

Встановлено, що в березні 2004 року, після
смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 разом зі своєю
сімє'ю з дозволу дочки ОСОБА_3 - ОСОБА_2
вселився до будинковолодіння за
адресою: АДРЕСА_1, став постійно
проживати в ньому, вести господарство,
поліпшувати домоволодіння, сплачувати
за комунальні послуги, користуватися
земельною ділянкою за даною адресою, та
проживає в даному домоволодінні
безперервно по даний час.

Даний факт підтверджується показами
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном,
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'ятнадцяти років,
набуває право власності на це майно
(набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно, транспортні засоби,
цінні папери набувається за рішенням
суду.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав» - при
вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності.

Оскільки судом встановлено, що після
смерті ОСОБА_3 належний їй на праві
власності житловий будинок з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1 не
був успадкований, відумерлою спадщина
не визнавалась, відповідно хто є
власником спірного домоволодіння та
про відсутність підстав набуття права
власності позивач не знав та не міг
знати, що свідчить про добросовісність
володіння позивачем спірним
домоволодінням.

Протягом 10 років позивач ОСОБА_1
проживає разом зі своєю сімєю у
спірному будинку, оплачує комунальні
послуги, обробляє земельну ділянку, на
якій розташований будинок, тобто
відкрито та безперервно володіє ним і
протягом цього часу жодних претензій
щодо володіння будинком ні від кого не
надходило.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
виходить із того, що позивач протягом 10
років володіє майном на підставах, не
заборонених законом, що узгоджується з
приписами ст. 328 ЦК України, згідно з
якою право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом; у судовому засіданні знайшли
своє підтвердження всі ознаки
тривалого, добросовісного, відкритого
та безперервного володіння майном з
боку ОСОБА_1 як своїм власним, тому з
урахуванням встановлених в судовому
засіданні обставин суд дійшов
висновку, що позивач відповідно до ч. 1
ст. 344 ЦК України набув право власності
на це майно, а саме: будинковолодіння зі
складовими у вигляді житлового бдинку
А-1ж площею 61.1 кв.м., господарських
споруд та надвірних будівель у вигляді
прибудови а площею 25.1 кв.м., погреба а1
площею 11.5 кв.м., тамбура аІІ площею 5.7
кв.м., навісу а ІІІ площею 2.4 кв.м., сараю
Б площею 35.3 кв.м., сараю - прибудови б
площею 6.0 кв.м., погреба пг площею 7.0
кв.м., літньої кухні В площею 14.4 кв.м. та
огорожі № 1, 2, розташованих за адресою
по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ст. ст. 16, 316, 328, 344 ЦК України,
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності за набувальною давністю на
домоволодіння, що складається з
житлового бдинку А-1ж площею 61.1 кв.м.,
господарських споруд та надвірних
будівель у вигляді прибудови а площею
25.1 кв.м., погреба а1 площею 11.5 кв.м.,
тамбура а ІІ площею 5.7 кв.м., навісу а ІІІ
площею 2.4 кв.м., сараю Б площею 35.3 кв.м.,
сараю - прибудови б площею 6.0 кв.м.,
погреба пг площею 7.0 кв.м., літньої кухні
В площею 14.4 кв.м. та огорожі № 1, 2,
розташованих за адресою АДРЕСА_1, що
належали на праві власності ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд протягом
10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Плотникова Н.Б.