Справа № 496/5189/14-ц
Провадження 2/496/2315/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2014 року
Біляївського районного
суду

Одеської
області.

В складі головуючого судді Груца Є.Є.

При секретарі Ткаченко В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка справу за
позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання права власності суд,

В С Т А Н О
В И В:

Позивачка звернулася до суду з цією
заявою і просить суд визнати за нею у
порядку спадкування за законом право
власності на житловий будинок
загальною площею 71,60 кв. м. та житловою
39,70 кв. м. разом із надвірними спорудами:
сараєм, цистерною та огорожею,
розташованими за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка до суду не з'явилася, але
написала заяву в якій на позові
наполягає і просить суд справу
розглянути у її відсутність.

Відповідачі до суду не з'явилися, але
написали заяви в яких позов визнають і
просять суд розглянути справу у їх
відсутність.

Вивчивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1
помер чоловік позивачки ОСОБА_4, який
до дня смерті проживав за адресою:
АДРЕСА_1.

Після смерті її чоловіка
залишилось спадкове майно, яке
складалось із житлового будинку разом
із надвірними спорудами, розташованими
за вищезазначеною адресою

Спадкоємців першої черги після
смерті її чоловіка залишилось троє:
позивачка та двоє їх синів -
відповідачі по справі, які на спадкове
майно не претендували та відмовились
від нього на користь позивачки.

З метою отримання
вищезазначеного майна у власність
позивачка звернулася до приватного
нотаріуса Біляївського районного
нотаріального округу із заявою про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом. Але нотаріус
відмовив позивачці у видачі свідоцтва
(лист від 29 вересня 2014 року № 500/02-14),
повідомивши, що позивачка не може
отримати свідоцтво про право на
спадщину на житловий будинок через те,
що чоловік за життя не оформив на нього
право власності.

У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на ім`я
померлого позивачка звернулася до
Вигодянської сільської ради з
проханням видати відповідний
правовстановлюючий документ. Однак
виконавчий комітет Вигодянської
сільської ради відмовив їй у видачі
свідоцтва про право власності на
будинок у зв'язку зі смертю власника
(лист від 5 липня 2010 року № 31-11-388).

Суд вважає, що при відсутності
правовстановлюючого документу на
житловий будинок право власності
покійного чоловіка позивачки на
будинок підтверджується: довідкою
Вигодянської сільської ради від 5 липня
2014 року № 723 про запис в
погосподарській книзі; технічним
паспортом на спірний житловий будинок,
виданим Біляївською філією КП «ОМБТІ
та РОН» 9 лютого 2009 року на ім`я її
чоловіка (із зазначенням року забудови
- 1969 рік); рішенням Вигодянської
сільської ради від 24 грудня 1999 року про
безкоштовну передачу у власність
ОСОБА_4 присадибної земельної ділянки,
площею 0,07 га, прилеглої до спірного
житлового будинку.

Відповідно до положень ст. 1269
Цивільного кодексу України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадок, протягом встановленого законом
шестимісячного терміну подає до
нотаріальної контори відповідну заяву.

Згідно ст. 1297 зазначеного вище
кодексу встановлено, що спадкоємець
зобов'язаний отримати свідоцтво про
право на спадщину, якщо в складі
спадкового майна є об'єкти нерухомості.

Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» (пунктом 23) передбачено
звернення до суду за правилами
позовного провадження осіб, яким
нотаріус відмовив у оформленні права
на спадкування.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» при
вирішенні справ щодо визнання права
власності в порядку спадкування суди
мають брати до уваги той факт, що
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах.

Записи у погосподарських книгах
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

При вирішенні питання щодо визнання
права власності на житлові будинки,
споруди у порядку спадкування, записи у
погосподарських книгах оцінюються у
сукупності з іншими доказами,
наприклад, ухваленими органами
місцевого самоврядування рішеннями
про оформлення права власності
громадян на будинки, технічним
паспортом на будівлі, документами про
відведення в установленому порядку
земельних ділянок під забудову тощо.

Тому суд вважає, що позов законний,
обгрунтований, підтверджується
матеріалами справи, і підлягає
задовільненню.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, ЦПК України,
ст.ст. 1269, 1297, ЦК України суд,

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання права власності,
задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за законом право власності
на житловий будинок загальною площею
71,60 кв. м. та житловою 39,70 кв. м. разом із
надвірними спорудами: сараєм,
цистерною та огорожею, розташованими
за адресою: АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Одеської області через Біляївський
районний суд, протягом 10-ти днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ:
Груца Є.Є.