інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/4297/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кристал
Рівер» на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кристал Рівер» про
стягнення грошових коштів та за
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кристал
Рівер» до ОСОБА_1 про визнання
правочину недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ТОВ «Кристал
Рівер» про стягнення грошових коштів,
посилаючись на те, що 01 липня 2010 року
між ними було укладено угоду,
відповідно до умов якої ТОВ «Кристал
Рівер» у зв»язку із набуттям у свою
власність будівель і споруд
рибопереробного цеху, розташованого у
м. Боярка Києво-Святошинського району
Київської області по АДРЕСА_1, а також у
зв»язку із отриманням в користування
(оренду) земельної ділянки, на якій
рибопереробний цех розташований,
визнав, а позивач ОСОБА_1 підтвердив, що
ним, ОСОБА_1, протягом березня-вересня
2006 року була здійснена до існуючих
будівель рибопереробного цеху
прибудова розміром 13,23х8,20+16,10х10,50+21,19х2,40
метрів (приміщення площею 42,5 кв.м., 8,8
кв.м., 33,7 кв.м., 149,9 кв.м., 48,3 кв.м.), з
надбудовою 2-го поверху (приміщення
площею 89,9 кв.м., 60,9 кв.м., 10,2 кв.м., 3,2 кв.м.)
та тамбуром розміром 6х2,36 кв.м. (площею
11,1 кв.м.). Загальна площа усіх
добудованих позивачем до будівель
рибопереробного цеху нежитлових
приміщень склала 458,5 кв.м.

З метою оформлення права власності
на вищевказані приміщення ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
відповідним позовом, який рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02 листопада 2006
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 15 січня 2007 року, було задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
листопада 2006 року та ухвала
апеляційного суду Київської області
від 15 січня 2007 року скасовані і на даний
час провадження у справі закрите.

Відповідно до п. 5 укладеної між
сторонами угоди від 01 липня 2010 року у
випадку, коли внаслідок заперечень з
боку органів державної влади і
управління, органів місцевого
самоврядування, або із будь-яких інших
причин право власності на вказану в п. 1
прибудову не буде оформлене (визнане)
за ОСОБА_1, ТОВ «Кристал Рівер»
зобов»язується відшкодувати ОСОБА_1
всі понесені ним витрати на її
будівництво у погодженому сторонами
розмірі - 1 948 625 грн. 00 коп., після чого
ТОВ «Кристал Рівер» має право
ініціювати перед уповноваженими
органами питання про оформлення права
власності на прибудову (визнання його
за) ТОВ «Кристал Рівер».

Враховуючи той факт, що
Києво-Святошинська
райдержадміністрація, як орган
державної влади і управління,
заперечує проти визнання за ОСОБА_1
права власності на прибудову, позивач
на підставі п.5 укладеної між ним та
відповідачем угоди просив стягнути з
відповідача на свою користь грошові
кошти в розмірі 1 948 625 грн. 00 коп.

В зустрічному позові ТОВ «Кристал
Рівер» просило визнати недійсною угоду
від 01 липня 2010 року, посилаючись на те,
що дану угоду товариство з ОСОБА_1 не
укладало, її текст видуманий позивачем,
не погоджувався з відповідачем і ним не
підписувався. Крім того, оспорювана
угода за своїм змістом не відповідає
статуту товариства і не піддається
ніякій логіці, а також вимогам
розумності та справедливості, що також
є підставою для визнання її недійсною.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
травня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Кристал Рівер» на
користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі
1 948 625 грн. 00 коп. та судовий збір в
розмірі 3 669 грн. 42 коп. В задоволенні
зустрічного позову ТОВ «Кристал Рівер»
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ТОВ «Кристал Рівер» подало на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просило рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та
задоволення зустрічного позову ТОВ
«Кристал Рівер».

Заслухавши доповідь судді
доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
листопада 2006 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 15 січня 2007 року, за ОСОБА_1
було визнано право власності на
самочинно збудовані нежилі приміщення
по АДРЕСА_1 у місті Боярка
Києво-Святошинського району Київської
області загальною площею 458,5 кв.м., в
тому числі на прибудову розмірами
13,23х8,20+16,1х10,5+21,19х2,4, що відповідно
становить 42,5 кв.м., 8,8 кв.м., 33,7 кв.м., 149,9
кв.м., 48,3 кв.м.; надбудову 2 площею 89,9
кв.м., 60,9 кв.м., 10,2 кв.м., 3,2 кв.м., тамбур
розміром 6х2,36 кв.м. площею 11 кв.м.

28 березня 2007 року між ТОВ «Кристал
Рівер» та ТОВ «Рибопереробний завод
«Плеяди» було укладено договір № 05/2007
оренди виробничого обладнання,
інвентарю, офісної техніки та цеху
переробки рибопродуктів, що
знаходяться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
АДРЕСА_1. На виконання вказаного
договору орендовані об'єкти були
передані ТОВ «Кристал Рівер» до ТОВ
«Рибопереробний завод «Плеяди» на
підставі акта приймання-передачі
об'єкту оренди від 28 березня 2007 року.

01 березня 2010 року між ТОВ «Кристал
Рівер» та ТОВ «Рибопереробний завод
«Плеяди» було укладено договір № 03/2010
оренди виробничого обладнання,
інвентарю, офісної техніки та цеху
переробки рибопродуктів, що
знаходяться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
АДРЕСА_1.

01 липня 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ
«Кристал Рівер» було укладено угоду, за
умовами якої останнє у зв'язку з
набуттям у свою власність будівель і
споруд рибопереробного цеху,
розташованого у м. Боярка
Києво-Святошинського району Київської
області по АДРЕСА_1, а також у зв'язку із
отриманням у користування (оренду)
земельної ділянки, на якій
рибопереробний цех розташований,
визнав, а позивач, відповідно,
підтвердив, що ним протягом
березня-вересня 2006 року була здійснена
до існуючих будівель рибопереробного
цеху прибудова розміром
13,23х8,20+16,10х10,50+21,19х2,40 метрів (приміщення
площею 42,5 кв.м., 8,8 кв.м., 33,7 кв.м., 149,9 кв.м.,
48,3 кв.м.) з надбудовою 2-го поверху
(приміщення площею 89,9 кв.м., 60,9 кв.м., 10,2
кв.м., 3,2 кв.м.) та тамбура розміром 6х2,36
кв.м. (площею 11,1 кв.м.), у результаті чого
загальна площа усіх добудованих
позивачем за первісним позовом споруд
склала 458,5 кв.м.

Відповідно до п. 5 укладеної між
сторонами угоди від 01 липня 2010 року у
випадку, коли внаслідок заперечень із
боку органів державної влади і
управління, органів місцевого
самоврядування або із будь-яких інших
причин право власності на вказану в
пункті 1 прибудову не буде оформлене
(визнане за) ОСОБА_1, ТОВ «Кристал Рівер»
зобов'язалося відшкодувати ОСОБА_1 усі
понесені ним витрати на її будівництво
у погодженому сторонами цієї угоди
розмірі - 1 948 625 грн. 00 коп., після чого
ТОВ «Кристал Рівер» має право
ініціювати перед уповноваженими
органами питання про оформлення права
власності на прибудову (визнання його
за) ТОВ «Кристал Рівер».

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 02
листопада 2006 року та ухвала
Апеляційного суду Київської області
від 15 січня 2007 року були скасовані, а
справа була направлена до суду першої
інстанції на новий розгляд, яким в
подальшому провадження у справі було
закрито.

Згідно з Витягом Серії АА № 021376 з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 01 жовтня 2012 року державну
реєстрацію ТОВ «Рибопереробний завод
«Плеяди» проведено 28 січня 2005 року,
місцезнаходження підприємства: 08150,
Київська обл., Києво-Святошинський
район, м. Боярка, АДРЕСА_1, керівник та
засновник підприємства - ОСОБА_1.

Згідно з інформацією з Реєстру
права власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 21514001 від 13 травня 2014
року: нежиле приміщення за літ. «А»
площею 1 147,9 кв.м., що знаходиться за
адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
АДРЕСА_1, було набуте у власність ТОВ
«Арго-Україна» на підставі договору
купівлі-продажу від 14 березня 2002 року; в
подальшому на підставі дозволу
Боярської міської ради від 20 квітня 2004
року № 38/39 на реконструкцію та добудову
загальну площу об'єкту за літ. «А», що
знаходиться за адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, м. Боярка,
АДРЕСА_1, було збільшено на 458,5 кв.м.; на
підставі мирової угоди, затвердженої
ухвалою Господарського суду м. Києва
від 27 березня 2007 року, право власності
на реконструйоване нежиле приміщення
за літ. «А» з добудовою площею 458,5 кв.м.,
що знаходиться за адресою: Київська
обл., Києво-Святошинський район, м.
Боярка, АДРЕСА_1, перейшло до ТОВ
«Кристал Рівер»; в подальшому вказаний
об'єкт нерухомого майна був переданий
ТОВ «Кристал Рівер» в іпотеку ПАТ
«Прайм-Банк» за договором іпотеки
№/0588-1 від 10 листопада 2009 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові ТОВ «Кристал Рівер» та
задоволення позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
вимог ОСОБА_1 та відсутності правових
підстав для задоволення зустрічного
позову ТОВ «Кристал Рівер», з чим
погоджується і колегія суддів,
виходячи з наступного.

Як зазначено вище, 01 липня 2010 року
між ОСОБА_1 та ТОВ «Кристал Рівер» в
особі директора ОСОБА_2, яка діє на
підставі статуту, укладено угоду,
відповідно до умов якої ТОВ «Кристал
Рівер» у зв»язку із набуттям у свою
власність будівель і споруд
рибопереробного цеху, розташованого у
м. Боярка Києво-Святошинського району
Київської області по АДРЕСА_1, а також у
зв»язку із отриманням в користування
(оренду) земельної ділянки, на якій
рибопереробний цех розташований,
визнав, а позивач ОСОБА_1 підтвердив, що
ним, ОСОБА_1, протягом березня-вересня
2006 року була здійснена до існуючих
будівель рибопереробного цеху
прибудова розміром 13,23х8,20+16,10х10,50+21,19х2,40
метрів (приміщення площею 42,5 кв.м., 8,8
кв.м., 33,7 кв.м., 149,9 кв.м., 48,3 кв.м.), з
надбудовою 2-го поверху (приміщення
площею 89,9 кв.м., 60,9 кв.м., 10,2 кв.м., 3,2 кв.м.)
та тамбуром розміром 6х2,36 кв.м. (площею
11,1 кв.м.). Загальна площа усіх
добудованих позивачем до будівель
рибопереробного цеху нежитлових
приміщень склала 458,5 кв.м. Вказану
прибудову ТОВ «Кристал Рівер»
зобов»язується не зносити. ТОВ
«Кристал Рівер» не заперечує проти (дає
згоду) на оформлення ОСОБА_1 права
власності на вказану вище прибудову
або не заперечує проти (дає згоду) на
визнання за ОСОБА_1 права власності на
неї у судовому порядку, а також не
заперечує проти (погоджується із)
відведенням ОСОБА_1 під будівництво,
розміщення і обслуговування указаної
прибудови частини орендованої ТОВ
«Кристал Рівер» земельної ділянки чи
не заперечує проти (погоджується із)
переоформленням існуючого договору
оренди земельної ділянки на кількох
власників.

Згідно п. 5 укладеної між сторонами
угоди у випадку, коли внаслідок
заперечень із боку органів державної
влади і управління, органів місцевого
самоврядування або із будь-яких інших
причин право власності на вказану в
пункті 1 прибудову не буде оформлене
(визнане за) ОСОБА_1, ТОВ «Кристал Рівер»
зобов'язалося відшкодувати ОСОБА_1 усі
понесені ним витрати на її будівництво
у погодженому сторонами цієї угоди
розмірі - 1 948 625 грн. 00 коп., після чого
ТОВ «Кристал Рівер» має право
ініціювати перед уповноваженими
органами питання про оформлення права
власності на прибудову (визнання його
за) ТОВ «Кристал Рівер».

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов»язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

В ст. 6 ЦК України передбачено право
сторін укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства; в договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, сторони мають право
врегулювати свої відносини, які не
врегульовані цими актами; сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

Ухвалюючи рішення про задоволення
вимог ОСОБА_1 про стягнення грошових
коштів на виконання умов укладеної між
сторонами угоди та відмовляючи у
визнанні цієї угоди недійсною, суд
першої інстанції виходив з презумпції
правомірності правочину, встановленої
ст. 204 ЦК України, відповідно до якої
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом, або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки угода від 01 липня 2010 року
укладена в належній, визначеній ст. 208
ЦК України, формі, не порушує права
третіх осіб, відповідає порядку,
проголошеному ч. 1 ст. 19 Конституції
України і підстави для визнання її
недійсною, передбачені ст. 203 ЦК
України, відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що
угода від 01 липня 2010 року директором
ТОВ «Кристал Рівер» не підписувалась,
колегією суддів до уваги не беруться,
оскільки на підтвердження даної
обставини апелянтом не надано жодних
доказів.

Посилання апеляційної скарги на те,
що оспорювана угода не відповідає
вимогам статуту ТОВ «Кристал Рівер»,
ніякій логіці та суті економіки, в
зв»язку з чим не могла бути підписана
керівником товариства, законності та
обґрунтованості рішення суду не
спростовують, оскільки правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав,
передбачених законом, а такі обставини
в якості підстав для визнання
недійсним правочину законом не
передбачені.

Доводи апеляційної скарги про
визнання угоди недійсною на підставі ч.
3 ст. 203 ЦК України в зв»язку з
невідповідністю волевиявлення
учасника правочину його внутрішній
волі, спростовуються самим фактом
підписання угоди від 01 липня 2010 року
директором ТОВ «Кристал Рівер» ОСОБА_2,
достовірність підпису якої не
спростовано жодними доказами.

Посилання апелянта на те, що
оскільки перед зверненням до суду з
позовом ОСОБА_1 не звертався до
товариства з вимогою виплатити йому
обумовлені угодою грошові кошти, то
його права не порушені і у відкритті
провадження суду належало відмовити,
підставою для скасування рішення суду
не являються, оскільки сам по собі факт
подачі ТОВ «Кристал Рівер» до суду
зустрічного позову про визнання угоди
недійсною свідчить про невизнання
товариством права ОСОБА_1 на отримання
грошових коштів, обумовлених умовами
укладеної між сторонами чинної угоди, в
позасудовому порядку.

Враховуючи відсутність правових
підстав для визнання недійсною угоди,
укладеної 01 липня 2010 року між
сторонами, зважаючи на положення
цивільного законодавства щодо
обов»язковості умов договору для його
сторін, висновок суду першої інстанції
про відмову у задоволенні зустрічного
позову ТОВ «Кристал Рівер» про
визнання правочину недійсним та
задоволення позову ОСОБА_1 про
стягнення грошових коштів є законним
та обґрунтованим і доводи апеляційної
скарги товариства його законності та
обґрунтованості не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кристал
Рівер» - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :