Справа № 348/2400/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2494/2014
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк Н.Б.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів Соколовського
В.М., Пнівчук О.В.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі до ОСОБА_2 про
стягнення переплати пенсії, за
апеляційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі на рішення
Надвірнянського районного суду від 30
жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року УПФ України в
Надвірнянському районі звернулося в
суд із вказаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 01 липня 2003 року
відповідачу призначено пенсію за віком
відповідно до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на підставі
представленої ОСОБА_2 довідки про
заробітну плату від 28.01.2003 року №061,
виданої СП «Інтерплит» за період з 01
січня 2001 року по 31 грудня 2002 року.

Зазначали, що постановою КМУ від 13.07.1998
року №1064 «Про встановлення
максимальної величини фактичних
витрат суб'єктів господарювання на
оплату праці працівників, суми
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу, з
яких справляються збори (внески) до
соціальних фондів» було встановлено
максимальну величину фактичних витрат
суб'єктів господарювання на оплату
праці працівників, суми
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу у
розмірі 1000 грн. на місяць, з яких
відповідно до законів України
справляються збори (внески) до Фонду
соціального страхування, державного
фонду сприяння зайнятості населення,
Пенсійного фонду. Дана постанова
втратила чинність у зв'язку з набранням
чинності Постановою КМУ від 07.03.2001 року
№225, якою встановлено максимальну
величину фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників в розмірі
1600 грн. Постановою КМУ від 11.04.2002 року
№494 дану суму замінено цифрами «2200», а
Постановою КМУ від 26.04.2003 року №605 - на
«2660».

Посилаючись на те, що довідка про
заробітну плату була видана без
врахування змін, внесених 22.05.2003 року до
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та обмежень,
встановлених зазначеними постановами
КМУ, що призвело до переплати пенсії за
період з 01.01.2004 року по березень 2014 року
в сумі 2354,89 грн., просили позов
задовольнити.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 30 жовтня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення
управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі посилається на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають істотне значення для справи і на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 незаконно володіє
державними коштами в сумі 2354,89 грн., які
підлягають поверненню.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду
представник УПФ в Надвірнянському
районі Жукова-Домарацька О.О.
апеляційну скаргу підтримала з
вищенаведених мотивів.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
подала письмове заперечення на
апеляційну скаргу та просить справу
слухати у її відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Надвірнянському району та отримує
пенсію по віку з 1 липня 2003 року.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (в редакції, що діяла до
внесення змін Законом України N 854-IV від
22.05.2003 року) було передбачено, що у
заробіток для обчислення пенсій не
включаються виплати одноразового
характеру, не обумовлені діючою
системою оплати праці (компенсація за
невикористану відпустку, вихідна
допомога та інші), перелік яких
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 18.05.98 року № 697.

Встановлено, що 28 січня 2003 року
відповідач звернулася в управління із
заявою про призначення пенсії на
підставі довідки про заробітну плату,
виданої СП «Інтерплит» 28.01.2003 року за
№061, за період з 01 січня 2001 року по 31
грудня 2002 року, відповідно до якої
здійснено призначення пенсії.

В зазначену довідку про заробітну
плату було включено загальну суму
заробітку без врахування обмежень
згідно постанов КМУ від 13.07.1998 року №1064,
від 07.03.2001 року №225, від 11.04.2002 року №494
та від 26.04.2003 року №605, якими було
встановлено максимальну величину
фактичних витрат суб'єктів
господарювання на оплату праці
працівників, суми оподатковуваного
доходу (прибутку), сукупного
оподатковуваного доходу на місяць, з
яких відповідно до законів України
справляються збори (внески) до Фонду
соціального страхування, державного
фонду сприяння зайнятості населення,
Пенсійного фонду і визначено, що сума
заробітної плати для обчислення
розміру пенсії обмежується з 01.07.1998
року - 1000 грн., з 01.03.2001 року - 1600 грн., з
01.05.2002 року - 2200 грн., а з 01.06. 2003 року - 2660
грн.

Згідно проведеного перерахунку, сума
переплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з
січня 2004 року по березень 2014 року
складає 2354,89 грн.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює
випадки, коли набуте особою без
достатньої правової підстави майно за
рахунок іншої особи не підлягає
поверненню.

Так, не підлягають поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача (частина перша статті 1215
ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення
із цього правила: по-перше, якщо виплата
вказаних платежів є результатом
рахункової помилки з боку особи, яка
проводила цю виплату; по-друге, у разі
недобросовісності з боку набувача.

Оскільки судом не встановлено факту
недобросовісного набуття ОСОБА_2
отриманих коштів в сумі 2354, 89 грн., які є
пенсійною виплатою, призначеною їй
Управлінням ПФУ, як не встановлено й
наявності рахункової помилки, то суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що відповідно до
статті 1215 ЦК України поверненню
зазначена сума не підлягає.

Рішення суду ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують і підстав
для його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі відхилити.

Рішення Надвірнянського районного
суду від 30 жовтня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
В.М. Соколовський

О.В. Пнівчук