Справа № 149/3407/14-ц
Провадження №2/149/1093/14
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.2014 року
м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільник цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Соколівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з цивільним позовом до
Соколівської сільської ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
року померла тітка позивача - ОСОБА_2,
яка після своєї смерті залишила
заповіт, відповідно до якого все своє
майно заповіла позивачу. Позивач
зазначає, що він фактично прийняв
спадщину, оскільки постійно проживав
зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Також після відкриття
спадщини, позивач звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, однак, нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, а саме на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований по АДРЕСА_1
та земельну ділянку площею 2,11 га., що
розташована на території Соколівської
сільської ради. Проте, довідкою
Соколівської сільської ради, а також
копією державного акта підтверджено,
що вказане майно належало ОСОБА_2 За
таких підстав позивач просить визнати
за ним право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований по
АДРЕСА_1, а також земельну ділянку
площею 2,11 га., що розташована на
території Соколівської сільської ради,
що належали померлій ОСОБА_2 Також
позивач зазначає, що оригінал
державного акту на земельну ділянку
втрачено, про що опубліковано
оголошення в газеті «Життєві обрії».

У судове засідання позивач,
представник позивача не з'явились,
відповідно до поданих заяв, просили
розглянути справу за їх відсутності, в
якій зазначили, що позовні вимоги
підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача - Соколівської
сільської ради у судове засідання не
з'явився, відповідно до заяви від 27.11.2014
року відповідач позовні вимоги визнав
повністю, просив розглядати справу у
відсутності представника відповідача.

Враховуючи подані сторонами заяви, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданим Соколівською сільською радою
Хмільницького району Вінницької
області від 16.12.2013 року підтверджено, що
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.8).

Відповідно до заповіту від 02 липня 1988
року посвідченого секретарем
Соколівської сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області зареєстрованого в реєстрі № 1
ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий
будинок і все її майно - ОСОБА_1. Згідно
запису сільського голови від 13.10.2014
року вказаний заповіт не змінено і не
відмінено (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно, серед якого:

- житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 загальною
площею 50,5 кв. м., житловою площею 19,2 кв.
м., допоміжною площею 24,3 кв.м., площею
літніх приміщень 7,0 кв. м. зазначений
під літерою "А", а також відповідні
господарські споруди.

Вказане підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виданий АПНВП "Візит"
від 04.11.2014 року (а.с.12-14). При цьому суд
враховує, що у технічному паспорті
відсутні відмітки що про те, що дане
нерухоме майно є самочинно
побудованим, наявний запис про
відсутність правовстановлюючих
документів. Як видно з технічного
паспорта житловий будинок був
збудований 1966 року, а господарські
споруди 1960, 1962, 1965 р.

Довідкою Соколівської сільської ради
№265 від 09.10.2014 року (а.с.34), виписками з
погосподарської книги №3 (а.с.32)
підтверджено, що будинок АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2.

Копією державного акта на право
приватної власності на землю (а.с.15),
витягом №2937 від 02.10.2014 року (а.с.16), а
також листом управління
Держземагенства у Хмільницькому
районі Вінницької області (а.с.31)
підтверджено, що ОСОБА_2 на підставі
рішення 20 сесії 3 скликання
Соколівської сільської ради від 07.07.2001
року передано у приватну власність
земельну ділянку площею 2.11 га., що
розташована на території Соколівської
сільської ради, акт зареєстрований в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за ВН №9.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1
липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані
погосподарських книг були звітом про
житлові будинки, що знаходяться на
праві власності громадян.

Судом встановлено, а також доведено
належними та допустимими доказами факт
належності вищевказаного будинку з
господарськими спорудами ОСОБА_2
Здобуті докази свідчать про те, що за
життя вона володіла, користувалась та
розпоряджалась вищевказаним
будинковолодінням, яке перебувало у її
власності, відповідно до вимог діючого
на той момент законодавства.

Також підтверджено, що ОСОБА_2 на праві
приватної власності належала земельна
ділянка, що підтверджується копією
державного акта на право приватної
власності на землю (а.с. 15), а також
листом Управління Держземагенства у
Хмільницькому районі Вінницької
області № 5107 від 08.12.2014 року відповідно
до якого, на підставі рішення 20 сесії 3
скликання Соколівської сільської ради
від 07.07.2001 року ОСОБА_2 був виданий
державний акт на право приватної
власності на землю серії ВН, для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 2,11 га. на території Соколівської
сільської ради, акт зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 9 (а.с. 31).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Довідкою Соколівської сільської ради
№250 (а.с.33) підтверджено, що ОСОБА_1 за
пів року до дня смерті своєї тітки
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року
постійно проживав з нею без реєстрації
в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах не
заборонених законом.

Як встановлено судом, позивач
звертався до приватного нотаріуса
Хмільницького районного нотаріального
округу ОСОБА_3, однак свідоцтво про
право на спадщину не отримав, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
як на будинок так і на земельну ділянку
(а.с.18).

Про втрату державного акту на право
приватної власності на землю серії ВН,
виданого жительці с. Соколови ОСОБА_2
було розміщено оголошення в газеті
"Життєві обрії", випуск від 26.09.2014 року
(а.с. 17).

Листом завідуючої Хмільницької
районної державної нотаріальної
контори Горщинської Ю.П. №972/01-16 від
08.12.2014 року повідомлено, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, спадкоємці з
заявами про прийняття та/або відмову
від спадщини не звертались, спадкова
справа не заводилась і відповідно
свідоцтва про право на спадщину не
видавались (а.с.29).

Враховуючи встановлені судом
обставини, наявні підстави для
задоволення позову, оскільки доведено,
що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом,
який прийняв спадщину після смерті
ОСОБА_2, відповідач позов визнав,
задоволення позову не суперечить
вимогам та законним інтересам сторін
та відповідає чинному законодавству
України.

Судові витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1225, 1268, 1270
ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212-
215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
порядку спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
порядку спадкування за заповітом право
власності на земельну ділянку площею
2,11 га. для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що розташована на території
Соколівської сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області, яка належала померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії ВН виданого на
підставі рішення 20 сесії 3 скликання
Соколівської сільської ради від 07.07.2001
року.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
оголошення, а особами які не приймали
участь у судовому засіданні протягом
цього ж строку з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Олійник І.
В.