справа № 2/489/2664/14
рішення

Іменем україни

25 грудня 2014 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Комфі
Трейд» (далі - ТОВ «Комфі Трейд») про
захист прав споживача

встановив:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом після уточнення якого
остаточно просила стягнути з
відповідача 1799,00 грн. вартості
мобільного телефону, 259,00 грн. - чохла,
149,00 грн. - катки пам'яті, 39,00 грн. -
захисної плівки, 269,52 грн. вартості
послуги страхування, 2914,38 грн.
неустойки та 1000,00 грн. компенсації
моральної шкоди.

У обґрунтування вимог вказала, що у
магазині відповідача придбавала
мобільний телефон Lenovo A706, вартістю 1799,00
грн., а також додаткові послуги та
товари, нерозривно пов'язані із
телефонним апаратом, - страхування
телефону, чохол, картку пам'яті і
захисту плівку.

Телефонний апарат виявився
неналежної якості. Під час
експлуатації, в період гарантійного
строку, зникав сигнал мережі, внаслідок
чого неможливо здійснювати телефонні
дзвінки та використовувати телефон за
цільовим призначенням.

Тричі здавала телефон до сервісного
центру, в останнє 10.07.2014, але станом на
01.09.2014 його не повернуто.

Позивач вважає недолік телефону
істотним, так як він проявлявся
декілька раз, а ремонт телефону
перевищує 14 календарних днів, що є
підставою для стягнення з відповідача
вартості телефону, разом із супутніми
послугами і товарами та моральної
шкоди.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила задовольнити.

Відповідач представника в судове
засідання не направив. До суду від його
представника надійшли письмові
заперечення проти позову в яких
вказано на безпідставність вимог,
оскільки недолік телефону не
відноситься до істотного в розумінні
Закону України «Про захист прав
споживачів» та відмовою позивача
надати телефон для діагностики до
сервісного центру відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи і оцінивши
зібрані в ній докази, вважає позов
таким, що задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що
16.03.2014 ОСОБА_1 придбала у магазині «Comfy»
ТОВ «Комфі Трейд» мобільний телефон
Lenovo A706, вартістю 1799,00 грн., а також
додаткові послуги та товари,
нерозривно пов'язані із телефонним
апаратом, - страхування телефону,
чохол, картку пам'яті і захисту плівку
на суму 215,52 грн., що підтверджується
чеком № 25807 від вказаної дати.

Позивач пояснила, що в період
експлуатації телефону, в межах
гарантійного строку, виявлено недолік,
а саме зникав сигнал мережі, внаслідок
чого неможливо здійснювати дзвінки та
використовувати телефон за цільовим
призначенням.

10.04.2014 звернулася до запропонованого
відповідачем сервісного центру із
заявою про усунення виявленого в
товарі недоліку, що підтверджується
квитанцією сервісного центру № 184746.

Наступне звернення до сервісного
центру було 20.05.2014, що оформлено
квитанцією № 186528.

Втретє здала телефон до сервісного
центру «Еталон» 10.07.2014, що
підтверджується квитанцією № 189383.

Позивач пояснила, що до теперішнього
часу телефон знаходиться в сервісному
центрі, але так як тричі телефон
виходив з ладу, а своєї згоди на його
гарантійний ремонт більше 14
календарних дній при останній поломці
не надавала, необхідності в його
зворотному отриманні не має, так як
вважає недолік істотним.

Із її пояснень також встановлено, що
для з'ясування результатів ремонту
телефону в кінці серпня 2014 року вона
звернулася по телефону до сервісного
центру, де їй повідомили, що на той час
телефон не був відремонтований.
Останнє звернення позивача до
сервісного центру було під час
розгляду справи, працівники якого
повідомили про можливість отримання
телефону. Але, так як спір знаходиться
на розгляді в суді вона відмовилася
його забрати, крім того, як пояснила
позивач через неодноразову поломку
телефону втратила до нього інтерес.

Таким чином, на спірні правовідносини
поширюються положення законодавства
про захист прав споживачів, зокрема,
Закону України від 12.05.1991 N 1023-XII «Про
захист прав споживачів» (далі - Закон N
1023-XII), яким установлено права
споживачів, а також визначено механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Як встановлено судом, між сторонами
виник спір щодо придбання товару
неналежної якості.

За змістом частини першої статті 8
Закону N 1023-XII у разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
недоліків споживач, в порядку та у
строки, що встановлені законодавством,
має право вимагати: 1) пропорційного
зменшення ціни; 2) безоплатного
усунення недоліків товару в розумний
строк; 3) відшкодування витрат на
усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом
встановленого гарантійного строку
істотних недоліків, які виникли з вини
виробника товару (продавця, виконавця),
або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

За частиною третьою статті 8 Закону N
1023-XII вимоги споживача, встановлені
частиною першою цієї статті,
пред'являються на вибір споживача
продавцеві за місцем купівлі товару,
виробникові або підприємству, що
задовольняє ці вимоги за
місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з
вимог, передбачених частиною першою
цієї статті, а в разі її невиконання
заявити іншу вимогу, передбачену
частиною першою цієї статті.

З аналізу наведеної норми Закону N 1023-XII
слідує, що законодавець визначив певні
способи захисту порушеного права,
реалізація споживачем яких залежать
від ступеню недоліку.

Так, відповідно до пункту 12 Закону N
1023-XII під терміном «істотний недолік»
розуміється недолік, який робить
неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Таким чином, для визнання недоліку
істотним, що надає право споживачу на
розірвання договору і повернення
коштів, повинно бути три обов'язкові
ознаки та хоча б одна із трьох
факультативних ознак.

Згідно із статтею 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні інтереси та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом, які повинні
бути підтвердженні належними і
допустимими доказами, наданими суду у
відповідності до статей 57 - 60 ЦПК
України.

Між тим, наявні у справі докази не
підтверджують, що недолік мобільного
телефону є істотним у розумінні Закону
N 1023-XII, оскільки здавши 10.07.2014 телефон в
сервісний центр і в подальшому більше
ніж через місять звернулася до
сервісного центру із вимогою про
отримання телефону, фактично своїми
діями позивач погодилася на ремонт
телефону більше 14 календарних днів.

За таких обставин та враховуючи те, що
зі слів позивача на дату ухвалення
рішення у справі телефон
відремонтовано і його можна отримати в
сервісному центрі, що свідчить про
усунення недоліку, позов задоволенню
не підлягає в повному обсязі.

Слід зазначити, що відповідно до пункту
5 частини першої статті 4 та статті 16
Закону України «Про захист прав
споживачів» шкода, завдана внаслідок
недоліків продукції (дефекту в
продукції), відшкодовується відповідно
до закону.

Таким законом є Закон України від 19.05.2011
N 3390-VI «Про відповідальність за шкоду,
завдану внаслідок дефекту в
продукції», згідно положень якого
шкода - це завдані внаслідок дефекту в
продукції каліцтво, інше ушкодження
здоров'я або смерть особи, пошкодження
або знищення будь-якого об'єкта права
власності, за винятком самої продукції,
що має дефект.

У даному випадку, така шкода позивачу
не завдана.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212 - 214 ЦПК
України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про захист
прав споживача - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, яка може бути
подана до апеляційного суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 30.12.2014.