Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_10 до
секретаря Дніпровської селищної ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області Ступник
Тетяни Миколаївни про визнання
нотаріальних дій неправомірними,
визнання заповіту нікчемним,
зобов'язання вчинити певні дії, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, приватний нотаріус ОСОБА_8, за
касаційною скаргою, поданою ОСОБА_9 в
інтересах ОСОБА_10, на рішення
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 18 червня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_10 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
визнати нотаріальні дії, вчинені
посадовою особою Дніпровської
селищної ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області
Ступник Т.М., щодо посвідчення заповіту
ОСОБА_11 22 листопада 2010 року такими, що
вчиненні з порушенням форми та
процедури нотаріального посвідчення
заповіту, а також визнати заповіт,
посвідчений секретарем Дніпровської
селищної ради Ступник Т.М. 22 листопада
2010 року від імені ОСОБА_11 нікчемним
та зобов'язати секретаря Дніпровської
селищної ради Ступник Т.М. скасувати
рішення щодо нотаріального
посвідчення заповіту від 22 листопада
2010 року від імені ОСОБА_11,
зареєстрованого в реєстрі № 212 і внести
відповідні зміни до книги реєстрації
заповітів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
секретарем Дніпровської селищної ради
було порушено порядок оформлення
заповіту від імені ОСОБА_11, так як, у
порушення вимог Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій посадовими
особами виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад
народних депутатів України, у заповіті
не було здійснено помітку про те, що
документ було прочитано ОСОБА_11 вголос,
оскільки він був сліпим.

Рішенням Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 серпня
2014 року, позовні вимоги ОСОБА_10.
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_10. - ОСОБА_9 просить скасувати
оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, а
справу передати на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про залишення
позовних вимог без задоволення суд
першої інстанції виходив із
відсутності правових підстав для їх
задоволення.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про відмову у задоволенні
заявлених позовних вимог, оскільки
оскаржений заповіт складено без
порушень ст. 1247 ЦК України та з
дотриманням положень Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
посадовими особами виконавчих
комітетів сільських, селищних, міських
рад народних депутатів України, при
цьому позивачем, у відповідності до
положень ст. 60 ЦПК України, не доведено
факту, що заповідач на момент складання
заповіту був сліпим.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанції, відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно
досліджено та оцінено обставини у
справі, а матеріали справи та доводи
касаційної скарги не свідчать про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, крім того
наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу, подану ОСОБА_9 в
інтересах ОСОБА_10, відхилити.

Рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук В.С.
Висоцька І.М. Фаловська