У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Закропивного О.В.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
майна спільною сумісною власністю та
визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, до якої
приєдналася ОСОБА_5, на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 7 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулись до суду з указаним позовом,
в якому просили визнати квартиру
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Визнати за
кожним з них право власності на Ѕ
частину зазначеної квартири, Ѕ частину
гаражу НОМЕР_1 у Гаражному товаристві
по експлуатації гаражів
«Павлоградець», яке залишилося після
померлого ОСОБА_8., та розподілити майно
між ними та ОСОБА_6, ОСОБА_10

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
після смерті їх батька - ОСОБА_8. не
залишилось заповіту. Зазначали, що у
встановлені законом строки вони
звернулися до Першої Павлоградської
державної нотаріальної контори
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтв про право на спадщину за
законом на частину квартири АДРЕСА_1 їм
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
документів, які підтверджують право
власності на нерухоме майно. Вказували,
що були позбавлені можливості належним
чином здійснити своє право на
спадкування, оформити право власності
на майно спадкодавця, оскільки ОСОБА_6
навмисно перешкоджала їм в отриманні
свідоцтв про право на спадщину.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 травня 2013 року позов
ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_8 та
ОСОБА_6

У задоволенні решти позову ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 липня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
та ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, до якої
приєдналася

ОСОБА_5, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість рішення
апеляційного суду в межах касаційного
оскарження, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, частково скасувавши
рішення суду першої інстанції та
ухваливши в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суд дійшов вірного висновку
про те, що спір щодо визнання квартири
АДРЕСА_1 спільною власністю подружжя
може бути лише між подружжям, однак ні
ОСОБА_8 при житті, ні ОСОБА_6 ці питання
не ставили та спір щодо зазначеної
квартири між ними не виникав.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення апеляційного
суду не дають підстав для висновку про
те, що судом при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, до якої
приєдналася ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 липня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

О.В. Закропивний

М.Є. Червинська