Справа № 157/1259/14-ц
Провадження №2/157/325/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний
суд Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гамули Б.С.,

при секретарі
Семенюк О.В.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

встановив:

3 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання їх малолітньої
дитини, мотивуючи його тим, що 11
листопада 2012 року в відділі реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Луцького міського управління
юстиції Волинської області
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від
даного шлюбу 9 грудня 2013 року в них
народилася дочка ОСОБА_4, яка є
малолітньою. Оскільки відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини добровільно не надає, хоча має
таку можливість, так як працює
зварником на машинах контактного
зварювання на спільному
українсько-польському підприємстві
ТзОВ «Модерн-Експо» та отримує
стабільну заробітну плату, в той час як
позивач одна займається вихованням
дитини, тому не має можливості
влаштуватись на роботу, щоб самостійно
її утримувати, тому просить суд
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в
розмірі 1/4 частини його заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з дня пред'явлення позову та до
досягнення дитиною повноліття, а також
понесені нею судові витрати.

16 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
виключення запису про батька з
актового запису про народження дитини,
мотивуючи його тим, що не вважає себе
біологічним батьком малолітньої
ОСОБА_4, оскільки позивачка
неодноразово про це заявляла.

Ухвалою суду від 16 вересня 2014 року дані
позови об'єднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 30 грудня 2014 року
провадження у справі за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
виключення запису про батька з
актового запису про народження дитини
закрито у зв'язку з відмовою позивача
від позову.

Позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали повністю з підстав,
зазначених у заяві. ОСОБА_1 пояснила,
що можливості працевлаштуватися не
має, оскільки одна виховує дочку.
Дитина часто хворіє та потребує
постійного догляду. Відповідач
матеріальної допомоги на їх утримання
не надає, хоча має таку можливість,
оскільки має постійну роботу. Також
вказала, що під час проведення
судово-генетичної експертизи понесла
транспортні витрати в сумі 1800 грн. Щоб
дістатися до м. Луцька та повернутися
назад в у с. Раків-Ліс
Камінь-Каширського району була змушена
винаймати таксі, оскільки вік дитини та
її хворобливий стан не дозволяли
скористатися громадським транспортом.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав частково. Своє батьківство
відносно дочки ОСОБА_4 визнав.
Підтвердив, що має постійну роботу,
однак заробітну плату йому затримують.
Погодився сплачувати аліменти на
утримання дитини в розмірі, що вказаний
у заяві. Разом з тим, вважає транспортні
витрати позивачки на суму 1800 грн.
невиправданими, рахує, що в останньої
не було перешкод скористатися
громадським транспортом.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає, що позов підставний і підлягає
до задоволення повністю.

Судом встановлено, що батьками
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
сторони по справі. Дана обставина
підтверджена свідоцтвом про
народження дитини (а.с. 5) та висновок
судово-генетичної експертизи № 397 від 12
грудня 2014 року (а.с. 33), яким з великою
вірогідністю (величина 99,99 %) доводиться
біологічне батьківство ОСОБА_3
відносно малолітньої ОСОБА_5

Як вбачається із свідоцтва про шлюб
НОМЕР_2 (а.с. 4) сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2012
року.

Дитина перебуває на повному
утриманні матері, що підтверджується
довідкою Раково-Ліської сільської ради
Камінь-Каширського району № 1923 від 19
серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дітей і проживання батьків окремо
від них не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дітей.

Виходячи з наведеного, відповідач як
батько дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні та утриманні
наряду з позивачем.

Зважаючи, що відповідач має постійну
роботу та стабільний дохід у вигляді
заробітної плати (довідка ТзОВ
«Модерн-Експо» № 550 від 27.08.2014 року (а.с.
6), що забезпечує йому систематичний
офіційних дохід, суд на підставі ч. 3 ст.
181 СК України приходить до висновку про
необхідність визначення розміру
аліментів в частці від заробітку
(доходу).

У відповідності до ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України
враховуючи відсутність даних про
незадовільний стан здоров'я
відповідача, його матеріальне
становище, рівень доходу, відсутність
інших утриманців, суд визначає
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
які слід стягувати, починаючи з 3
вересня 2014 року та до досягнення
дитиною повноліття, вважаючи, що такий
їх розмір буде достатнім для
задоволення розумних матеріальних
потреб дитини.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд
допускає рішення в частині стягнення
аліментів в розмірі суми платежу за
один місяць до негайного виконання.

Задовольняючи позовні вимоги повністю,
суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує
з відповідача в дохід держави судовий
збір та на користь позивача понесені
нею судові витрати у вигляді витрат на
проїзд із с. Раків-Ліс
Камінь-Каширського району до м. Луцька
та у зворотному напрямку. Суд вважає
твердження позивача про неможливість
скористатися іншим видом транспорту
крім як приватним таксі переконливими,
зважаючи на вік та стан малолітньої
ОСОБА_4, а надані нею докази про розмір
транспортних витрат в сумі 1800 грн.
належними та допустимими.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 367
ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183 СК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, і.н. НОМЕР_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 3 вересня 2014 року
та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору та на користь ОСОБА_1 1800
(одну тисячу вісімсот) гривень судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула