АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________Про
вадження:22-ц/790/7413/14
Гол.1 інстанції - Полєхін
Справа №2/635/2219/2014
Доповідач - Міненкова Н.О.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

06 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

Головуючої судді -
Міненкової Н.О.

Суддів - Зазулинської
Т.П., Кругової С.С.

За участю секретаря -
Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та особи,
що приєдналася до апеляційної скарги
ОСОБА_3 на рішення Харківського
районного суду Харківської області від
27 червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору
дійсним та визнання права власності на
гараж, третя особа - Пісочинська
селищна рада Харківського району
Харківської області, -

в с т а н о
в и л а:

В червні 2014 року у суд звернулась
позивачка. Просила визнати договір
дійсним та визнати за нею право
власності на гараж, що розташований по
АДРЕСА_1 Посилалась на те, що 10 грудня 2009
року вона уклала договір купівлі -
продажу гаражу з ОСОБА_5 Продаж
здійснено за 10 000 грн. Покупцю переданий
технічний паспорт на гараж. Але
відповідач ухиляється від
нотаріального оформлення гаражу.

Рішенням виконавчого комітету
Пісочинської селищної ради
Харківського району Харківської
області від 12.04.2011 року №-294 нею було
отримано дозвіл на збереження
самочинно побудованого гаражу літ «А».
Був виготовлений також звіт технічного
обстеження будівельних конструкцій,
інженерних мереж, в якому зазначено, що
він відповідає цільовому призначенню
та будівельним нормам та подальша його
експлуатація можлива.

Справа розглянута за відсутності
сторін.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 27 червня 2014
року позовні вимоги задоволенні.

Не погодився з рішенням ОСОБА_2 й у
апеляційній скарзі просить його
скасувати як необгрутоване і
незаконне. Зазначає, що рішенням
порушені його інтереси, так як дане
нерухоме майно було придбано в період
шлюбу з ОСОБА_4, шлюб з якою було
розірвано 04 серпня 2009 року. 13 грудня 2010
року вона звернулась до суду з позовом
про поділ сумісного майна подружжя.
Просила визнати за нею право власності
на самочинно збудований гараж та
визнати за нею право власності на 1/3
частину гаражу, з урахуванням того, що з
нею залишається проживати син. У даному
провадженні заявив зустрічні позовні
вимоги ОСОБА_3, який стверджував, що
гараж він будував за власні кошти.
Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 04.12.2012 року в
задоволенні позову Як первісного так і
зустрічного було відмовлено.( а.с.4243).
Ухвалою судової колегії судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 05 лютого 2013
року прийнята відмова ОСОБА_4 від
апеляційної скарги за вказане рішення
і апеляційне провадження закрите.
Рішення набуло законної сили. Вважає,
що не було враховано також і те, що
земельна ділянка під будівництво
гаражу була передана ОСОБА_2 на
підставі рішення Пісочинської
селищної ради №-398 від 14.05.2001 року. Між
тим, при винесенні оскаржуваного
рішення суд першої інстанції ці
обставини не з'ясував.

До апеляційної скарги приєднався
ОСОБА_3, який апеляційну скаргу
підтримав та зазначив, що спір виник
між його сином та колишньою невісткою
щодо нерухомого майна, яке було
придбане під час шлюбу. Він, як батько
також приймав участь у будівництві
гаражу і ніс витрати, у зв'язку з чим
звертався у суд з вимогами про визнання
права власності на гараж саме за ним.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом було встановлено, що позивачем
пред'являлися вимоги до ОСОБА_5 про
визнання дійсним договору купівлі -
продажу гаражу, розташованого по
АДРЕСА_1 При цьому суду не було надано
жодного доказу на підтвердження того,
що зазначений гараж належав на праві
власності відповідачу ОСОБА_5 і це
право за ним було зареєстровано в
реєстрі прав власності. В суді
апеляційної інстанції останній
підтвердив, що документи, які б
підтверджувати його право власності на
гараж у нього відсутні.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ( майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належить права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Право
власності повинно бути підтверджено
правовстановлюючими документами.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Пісочинської селищної ради
Харківського району №-319 від 13.04.2010 року
самочинно побудованому гаражу
присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1, а
рішенням за №-294 від 12.04. 2011 року було
надано дозвіл ОСОБА_4 на збереження
самочинно побудованого гаражу( а.с.8,9). 28
січня 2011 року саме на ОСОБА_4 був
виданий технічний паспорт на гараж(
а.с.15). Докази, що гараж належав ОСОБА_5 в
матеріалах справи відсутні.

Крім того, з рішення Харківського
районного суду Харківської області від
04 грудня 2012 року, щодо розгляду
позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на гараж,
вбачається, що в позовній заяві , яка
була підтримана в суді при розгляді
справи ОСОБА_4 зазначала, що спірний
гараж було збудовано під час шлюбу на
земельній ділянці, яка була передана
безкоштовно у приватну власність
ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету
Пісочинської селищної ради від 14.05.2001
року. Просила визнати за нею право
власності на спільне майно та
збільшити частку у спільній власності
у зв'язку з тим, що з нею проживає
неповнолітня дитина.

В задоволенні позовних вимог було
відмовлено. Дане рішення остання не
оскаржила і воно є чинним.

Враховуючи викладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
постановив рішення з порушенням норм
матеріального права, а тому рішення
підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303,304.307,308,313,317,319 ЦПК
України судова колегія,-

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 задовольни. Рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 27 червня 2014
року скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили
після його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -