У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на рішення Млинівського
районного суду Рівненської області від
08 липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 10 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором у сумі 13 934,89 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на те, що 08 грудня 2005 року між
банком та відповідачкою був укладений
кредитний договір № б/н, згідно з яким
остання отримала кредит в розмірі 7 000
грн зі сплатою 36% річних.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником кредитних зобов'язань
станом на 31 січня 2014 року утворилась
заборгованість в сумі 13 934.89 грн, яка
складається з заборгованості за
кредитом - 3 286,46 грн, заборгованості за
відсотками - 9 508,67 грн, штрафу (
фіксована частина) - 500 грн, штрафу (
процентна складова) - 639,76 грн, яку банк
просив стягнути з відповідачки.

Рішенням Млинівського районного суду
Рівненської області від 08
липня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 10 вересня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення та ухвалу судів попередніх
інстанцій, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції,
з висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
позивач пропустив строк позовної
давності, встановлений ст. 257 ЦК
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Так, докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судами, що строк позовної
давності для звернення до суду з даним
позовом у ПАТ КБ «ПриватБанк»
закінчився 30 грудня 2013 року, проте банк
подав позов лише 21 травня 2014 року.

З огляду на вищенаведене, правильним є
висновок судів про відмову в
задоволенні позову з передбачених ст.
257 ЦК України підстав.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди з
урахуванням встановлених обставин
справи та з урахуванням п. 31 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» обґрунтовано дійшли
висновку про відмову в позові.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити, рішення
Млинівського районного суду
Рівненської області від 08 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 10 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова