Справа № 405/2095/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого: Циганаш І.А.

при секретарі: Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Приватного нотаріуса Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання заповіту недійсним ,-

Встановив:

Позивач звернулася до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтувавши
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер
її дідусь - ОСОБА_4. Після його смерті
відкрилася спадщина на житловий
будинок по АДРЕСА_1, який належав йому
на підставі договору купівлі - продажу
від 22.02.1973 року №2-947. Спадкоємцем першої
черги після смерті ОСОБА_4 була його
донька - ОСОБА_5, яка спадщину прийняла,
однак не встигла оформити свої
спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її
мати - ОСОБА_5. 16 березня 2009 року
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу за
реєстровим №462 було посвідчено заповіт
від імені ОСОБА_5, відповідно до змісту
якого ОСОБА_5 все своє майно, де б воно
не було, і з чого б воно не складалось і
взагалі все те, що буде їй належати на
день смерті і на що вона за законом
матиме право заповідає в рівних
частках ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та їй.
Вважає, що в момент посвідчення
заповіту волевиявлення її матері не
було вільним, оскільки вона не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними в результаті
тяжкої хвороби. Взимку 2008 року ОСОБА_5
захворіла на рак молочної залози та
перебувала з вказаним діагнозом на
обліку в Амбулаторії загальної
практики - сімейної медицини. Від
лікування хвороби ОСОБА_5 відмовилася,
посилаючись на тяжке психологічне та
матеріальне становище. На облік в
Кіровоградський обласний
онкологічний диспансер ОСОБА_5
самостійно також не встала. Весь час
хвороби мами вона проживала з батьком,
однак кожного дня навідувалася до
матері та доглядала її аж до самої
смерті. Факт знаходження ОСОБА_5 в
стані, під час якого вона не могла
усвідомлювати значення своїх дій
можуть підтвердити свідки ОСОБА_6, який
проживав поруч з ОСОБА_5 та може
підтвердити стан її здоров'я, а також
ОСОБА_7, який являється чоловіком
померлої та бачив в якому стані
знаходилася його дружина за місяць до
смерті. Окрім того, приватний нотаріус
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3
посвідчувала заповіт ОСОБА_5 в неї
вдома, оскільки померла на той час вже
не могла вільно пересуватися та
постійно перебувала в постільному
режимі, а тому також може підтвердити
фізичний та психологічний стан ОСОБА_5
під час складання заповіту, а також
присутність під час посвідчення
заповіту відповідача та його дружини.
Просить визнати недійсним заповіт,
складений ОСОБА_5 та посвідчений 16
березня 2009 року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим №462.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали, в задоволенні позову просили
відмовити, пояснили, що у своїй
позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що в
момент посвідчення заповіту
волевиявлення її матері ОСОБА_5 не було
вільним, оскільки вона не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла керувати ними в результаті
тяжкої хвороби, перебуваючи на обліку в
Амбулаторії загальної практики -
сімейної медицини з діагнозом рак
молочної залози, проте до позову не
додається жодного документу, що
підтверджує її стан. Не додається до
позову також і відомостей про
психічний стан, про те, які ліки вживала
ОСОБА_5 та чи могли вони впливати на
здатність заповідача усвідомлювати
свої дії. ОСОБА_5 являється рідною
сестрою ОСОБА_2, а тому він в свою чергу
стверджує, що ОСОБА_5, незважаючи на
хворобу, залишалася у здоровому розумі
та при ясній пам'яті, у зв'язку з чим
розуміючи та усвідомлюючи стан свого
здоров'я, а також погіршення його в
майбутньому, спосіб життя своєї доньки
та те, що вона одружена, але чоловік
проживає з іншою сім'єю і належним
чином не піклується про доньку, тому і
прийняла рішення про посвідчення
заповіту. Крім цього, у зв'язку з
хворобою ОСОБА_5 не мала можливості
оформити спадщину після смерті свого
батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6,
а тому в той же день, коли нею був
складений заповіт, нею було складено
ще й довіреність на ім'я відповідача,
якою його було уповноважено бути її
представником з питань оформлення
спадкових прав після її батька. До цих
висновків та рішень сестра дійшла
самостійно та обдумано і за її
ініціативою був викликаний нотаріус
додому для посвідчення вказаних
документів. Що стосується свідка
ОСОБА_7, якого позивач просить допитати
в якості свідка, оскільки він був
чоловіком померлої, та на погляд
позивача, може підтвердити, що ОСОБА_5
не усвідомлювала свої дії в момент
складення заповіту, з цього приводу
відповідач пояснив, що з 2000 року сім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розпалася і останній
переїхав на постійне місце проживання
до квартири АДРЕСА_2, де він проживав
однією сім'єю з іншою жінкою, проте
шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не був
розірваний. З липня 2004 року ОСОБА_7 був
знятий з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1. Тому ОСОБА_7 не
проживав однією сім'єю з ОСОБА_5 і
взагалі ніякі стосунки з дружиною не
підтримував і відповідно не міг і не
може знати чи усвідомлювала значення
своїх дій ОСОБА_5 в момент складання
заповіту. Крім того, ОСОБА_5 ніде не
працювала і спочатку перебувала на
утриманні батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а
після їх смерті фактично його сестра
перебувала на його утриманні, а останні
місяці, коли сестра не вставала з ліжка,
він повністю здійснював разом зі своєю
дружиною за нею догляд, вони купували
продукти та необхідні сестрі речі, які
вона просила, готували їжу, прасували
речі. Сестра дійсно терпіла біль, але до
останнього відмовлялася від будь - яких
ліків та знеболюючих, не бажала
звертатись у лікарню, навіть тоді, коли
вони викликали лікаря, і взагалі до
останнього дня перебувала у здоровому
розумі та ясній пам'яті, чітко розуміла
свої дії, адекватно сприймала
оточуючих. Позивач весь цей час до
хворої матері з'являлась дуже рідко,
ніякого догляду не здійснювала. Більше
того, вона прохання та її побажання
щодо догляду не виконувала. На прохання
матері щодо догляду вона реагувала
досить агресивно. Явно висловлювала їй
своє небажання здійснювати догляд.
Місце проживання позивача йому взагалі
не відоме, оскільки коли ОСОБА_1 не
проживала у батька, вона не проживала і
разом з матір'ю. Таким чином, місце
проживання позивача останні місяці
життя ОСОБА_5 взагалі не було відоме,
тому як вона могла здійснювати догляд і
знати про стан здоров'я матері йому не
зрозуміло. Крім того, в позовній заяві
позивач посилається на ч. 1 ст. 215 ЦК
України, яка в свою чергу передбачає, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України
передбачає загальні норми,
недотримання яких є підставою для
визнання нікчемності правочину, і
застосовується лише у тому випадку,
якщо в ЦК України немає спеціальної
підстави ( норми ) для цього. Проте, ст.
1257 ЦК України містить норми щодо
недійсності заповіту, які є
спеціальними нормами, тобто
унеможливлюють застосування загальних
норм, передбачених ч. 1 ст. 215 ЦК України.
Таким чином, ст. 203 ЦК України
передбачає загальні норми,
недотримання яких є підставою для
визнання нікчемності правочину, і
застосовується лише в тому випадку,
якщо в ЦК України немає спеціальної
підстави ( норми ) для цього.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору Приватний
нотаріус Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, до суду надала
пояснення, згідно яких зазначила, що 16
березня 2009 року нею за реєстровим №462
було посвідчено заповіт від імені
ОСОБА_5. Цей заповіт був складений та
посвідчений на дому о 12:10 год. у зв'язку
з хворобою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, в
двох примірниках, один з яких
зберігається в архіві приватного
нотаріуса, а інший, викладений на
спеціальному бланку нотаріальних
документів, був виданий заповідачу. Так
як пройшло багато часу, якісь деталі
посвідчення заповіту згадати уже
неможливо, але в цілому пам'ятає
наступне - виклик здійснював ОСОБА_9.
Під час спілкування з особою, яка
замовляє виклик вона роз'яснює, яким
чином встановлюється дієздатність
особи, виясняє чи не приймає особа щодо
якої буде вчинена нотаріальна дія
лікарські препарати, що містять
наркотичні речовини. ОСОБА_2 повідомив,
що ОСОБА_5 такі лікарські препарати не
приймає. На виклик вона виїжджала з
помічником ОСОБА_10, яка на даний час
знаходиться у відпустці за доглядом за
дитиною до досягнення нею 3-річного
віку. ОСОБА_2 провів її та помічника до
хворої, а сам на її прохання, вийшов на
двір і там чекав. Чи були на подвір'ї
треті особи вона не пам'ятає, але в
приміщенні, де лежала хвора, вони
залишились втрьох - ОСОБА_5, вона та її
помічник. ОСОБА_5 знаходилася в ліжку, в
дуже холодному приміщенні, що її
вразило та запитала чому приміщення, де
вона лежить не опалюється ( думала,
можливо вона безпорадна і про неї ніхто
не піклується ), на що ОСОБА_5 відповіла,
що їй так легше. На практиці
дієздатність встановлюється шляхом
співбесіди, починаючи з елементарних
запитань - ім'я, дата народження, мета
зустрічі з нотаріусом, тощо. В
результаті спілкування з ОСОБА_5 у неї
не виникло сумнівів в її дієздатності,
вона відповідала чітко та логічно. Вона
пояснила, хто відноситься до
спадкоємців першої черги, про коло
спадкоємців, які мають право на
обов'язкову частку та інші статті
Цивільного кодексу України, пов'язані з
посвідченням заповіту. ОСОБА_5 сказала,
що бажає заповісти все своє майно
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках. І
мотивувала це тим, що вона одружена, але
з чоловіком погані відносини і вона
більше довіряє брату ОСОБА_2 і
сподівається, що він не скривдить її
доньку. Після цього вона та її
помічник, з її слів записали два
примірника заповіту. Після цього
ОСОБА_5 прочитала текст заповіту
самостійно вголос і на обох
примірниках написала фразу: «Текст
заповіту прочитаний нею вголос та
підписано власноруч » та розписалась в
реєстрі нотаріальних дій.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що
будинок АДРЕСА_1 на праві приватної
власності на підставі договору купівлі
- продажу від 22.02.1973 року №2-947 належить
ОСОБА_4. Акт введення в дію від 16.04.1987
року №221 ( а.с. 6-7, 10 ).

З копії запису акта про народження №32
від 18 травня 1971 вбачається, що батьками
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4 являються ОСОБА_4
та ОСОБА_15 ( а.с. 9 ).

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу видно, що 27 червня 1991 року гр.
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрував шлюб
з гр. ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_4, після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище ОСОБА_7 ( а.с. 10).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого 01 серпня
2012 року міським відділом по державній
реєстрації смертей Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області ( а.с. 8 ).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина.

ОСОБА_5 є донькою померлого, а отже
спадкоємцем першої черги за законом.

З постанови державного нотаріуса
Першої Кіровоградської державної
нотаріальної контори від 15.11.2012 року
вбачається, що після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 прийняла
спадщину, але не оформила своїх
спадкових прав ( а.с. 11).

Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Заповіт має
бути посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.1248 ЦК України нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих технічних
засобів.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_5 16 березня 2009 року склала
заповіт про що свідчить її
власноручний підпис, вказаний заповіт
був посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та були
витримані всі вимоги щодо складання та
оформлення заповіту ( а.с.55 ).

У відповідності до заповіту ОСОБА_5,
діючи добровільно і перебуваючи у
здоровому розумі та ясній пам'яті,
розуміючи значення своїх дій,
попередньо ознайомлена нотаріусом з
приписами цивільного законодавства, на
випадок своєї смерті зробила наступне
розпорядження: « Все своє майно, де б
воно не було і з чого б воно не
складалося, і взагалі все те, що буде їй
належати на день смерті і на що вона за
законом матиме право заповіла ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
рівних частках кожному».

Крім того, 16 березня 2009 року ОСОБА_5
склала довіреність, яка була
посвідчена приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрована в реєстрі за №461,
відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважила
ОСОБА_2 бути її представником з питань
оформлення спадкових прав після смерті
її батька ОСОБА_4, котрий помер
ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с. 47 ).

У відповідності до ч. 1 ст.56 Закону
України «Про нотаріат» нотаріуси або
посадові особи, які вчиняють
нотаріальні дії, посвідчують заповіти
дієздатних громадян, складені
відповідно до вимог законодавства
України і особисто подані ними
нотаріусу або посадовій особі, яка
вчиняє нотаріальні дії, а також
забезпечують державну реєстрацію
заповітів у Спадковому реєстрі
відповідно до порядку, затвердженого
Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, при
складенні заповіту було додержано
встановлені законом вимоги щодо його
оформлення, та посвідчено
уповноваженою на те посадовою особою -
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_3

З листа головного лікаря Комунального
закладу « Амбулаторія загальної
практики - сімейної медицини » від 15
травня 2014 року за №382 видно, що померла
ОСОБА_5 перебувала на обліку в КЗ
«АЗП-СМ» з 25 грудня 2008 року по 06 травня
2009 року з приводу злоякісного
новоутворення молочної залози в
занедбаній формі ( пізнє звернення за
медичною допомогою ). 06 травня 2009 року
хворій був виписаний рецепт №829959 на
опіоідний анальгетик трамадол для
в/м'язового застосування 5% розчин 2 мл.
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла, тому
стверджувати, що препарат міг
викликати розлад свідомості, неможливо
( а.с. 63 ).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що позивач являється його
донькою, а з померлою ОСОБА_5 він
перебував у зареєстрованому шлюбі,
який так і не було розірвано, хоча вони
перестали проживати разом з 1998 року.
Коли ОСОБА_5 захворіла, донька ОСОБА_1
переїхала до нього проживати, однак
донька доглядала за матір'ю. Про
діагноз померлої він дізнався у 2007
році, проте донька про неї піклувалася,
готувала їй їжу. Психіка у ОСОБА_5 була
порушена, це виражалося у процесі
спілкування - вона нервувала, грубо
розмовляла.

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснили, що вони являлися
сусідами померлої ОСОБА_5, яка у 2008 році
захворіла, у неї був рак, а у 2009 році
ОСОБА_5 померла. Знають про те, що догляд
за померлою здійснював її брат ОСОБА_2
та його дружина, оскільки померла
відмовлялася від лікування та
приймання ліків. Психічний стан у
ОСОБА_5 за тиждень до смерті був
нормальний, вона не заговорювалася, про
складений нею заповіт нічого не
розповідала. Свідок ОСОБА_18 пояснила,
що вона доньку померлої не бачила
жодного разу, сама померла ОСОБА_5 їй
говорила про те, що донька давно не
приходить.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що він працює сімейним лікарем
з 2005 року, на його дільниці значилася
ОСОБА_5 як онкохвора. ОСОБА_5 вперше
звернулася до нього 25.12.2008 року, однак
спочатку відмовилася від огляду. Потім
28.09.2009 року під час огляду він поставив
хворій діагноз недоброякісне
новоутворення молочної залози, в неї
була вже 4 стадія. Вважає, що у ОСОБА_5
був депресивний стан та вона була
неадекватною, однак на його питання
вона відповідала.

Відповідно до абз.2 п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах про
спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або
особою, яка через стійкий розлад
здоров'я не усвідомлювала значення
своїх дій та (або) не могла керувати
ними. Для встановлення психічного
стану заповідача в момент складання
заповіту, який давав би підставу
припустити, що особа не розуміла
значення своїх дій і (або) не могла
керувати ними на момент складання
заповіту, суд призначає посмертну
судово-психіатричну експертизу (стаття
145 ЦПК).

Відповідно до п.6 Листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року,
системний аналіз норм ЦК свідчить, що
відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК виключно
підстави недійсності правочину,
визначені у ст. 225, ст. 231 ЦК, зумовлюють
те, що волевиявлення заповідача не було
вільним та не відповідало його
внутрішній волі. Для встановлення
психічного стану заповідача в момент
складання заповіту, який давав би
підстави припустити, що особа не
розуміла значення своїх дій і (або) не
могла керувати ними на момент
складання заповіту, суд призначає
посмертну судово-психіатричну
експертизу (ст. 145 ЦПК). Суд не має права
давати оцінку медичним документам, які
потребують спеціальних знань.

За клопотанням представника позивача
судом було призначено по справі
посмертну комплексну судову
психологічно-психіатричну експертизу.

Відповідно до висновку судово -
психіатричного експерта №534 КЗ
«Кіровоградська обласна психіатрична
лікарня » від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_5
за життя не страждала психічним
захворюванням та на момент складання
заповіту 16.03.2009 року ознак психічного
захворювання не встановлено з
урахуванням перенесеної нею хвороби, а
саме злоякісного новоутворення
молочної залози в занедбаній формі.
Могла усвідомлювати значення своїх дій
та розумно керувати ними, діагноз
встановлено клінічно, при огляді 28.04.2009
року ( а.с. 94-95 ).

Згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у момент
укладення та підписання нею заповіту
усвідомлювала значення своїх дій та
могла керувати ними, при складенні
заповіту особу заповідача ОСОБА_5 було
встановлено, дієздатність її
перевірено, форму та порядок
посвідчення заповіту додержано, тому
заповіт від 16 березня 2009 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
відповідно до якого ОСОБА_5 заповідала
усе своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в
рівних частках кожному, не може бути
визнаний недійсним.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтовані та такі, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до Закону України « Про
судовий збір » позивачем при подачі
позовної заяви сплачено судовий збір
на користь держави у розмірі 243 грн. 60
коп., тому відповідно до ст. 88 ЦПК
України судові витрати необхідно
вважати фактично понесеними.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
Приватного нотаріуса Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання заповіту, складеного
ОСОБА_5 та посвідченого 16 березня 2009
року приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим №462, недійсним - відмовити у
повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача - ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
до Апеляційного суду Кіровоградської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.