АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 29 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
вселення та встановлення порядку
користування квартирою, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року позивач
звернулася із зазначеним позовом на
обґрунтування якого зазначила, що у
серпні 2001 року надала відповідачу, який
є її сином, гроші як допомогу для
придбання трьохкімнатній квартирі
АДРЕСА_1, взамін чого відповідач
пообіцяв та згодом надав їй окрему
кімнату для проживання у квартирі, де
позивачка і зареєстрована. Певний час
позивачка проживала за іншою адресою у
старшого сина та у зв'язку із похилим
віком та погіршенням здоров'я, за
згодою відповідача вирішила
повернутись проживати за місцем
реєстрації у належній відповідачу
трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, проте
відповідач не вчиняє дій щодо надання
доступу до житла.

Тому, просила зобов'язати
відповідача вселити позивачку у
зазначену квартиру, встановити
порядок користування квартирою, за
яким виділити позивачці для проживання
кімнату 12.4 кв.м. з балконом, зобов'язати
відповідача не чинити позивачці
перешкод у користуванні жилим
приміщенням.(а.с. 1-23)

Відповідач проти позову не
заперечував.(а.с. 30-31)

Рішенням Деснянського районного
суду міста Києва від 29 липня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено, визначено
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, виділивши у користування
ОСОБА_3 житлову кімнату площею 12,4 кв.м. з
лоджією площею 3,6 кв.м.; ОСОБА_4 житлову
кімнату площею 17,3 кв.м. з лоджією площею
3,6 кв.м., житлову кімнату площею 12,4 кв.м.
Місця загального користування
залишено в загальному користуванні
сторін. Вселено ОСОБА_3 в спірну
квартиру, а саме в кімнату площею 12,4
кв.м. з лоджією площею 3,6 кв.м.
Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод в
користуванні виділеною ОСОБА_3
кімнатою. (а.с.32-35)

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову. На
обґрунтування скарги зазначила, що
районний суд не врахував обставин та
доказів, що апелянт є дружиною
відповідача, проте подружжя не
підтримує стосунків і проживають в
різних кімнатах, оскільки квартира
придбана в шлюбі, суд вирішив питання
про права апелянта щодо проживання у
квартирі. (а.с. 40-48)

В судовому засіданні ОСОБА_2, її
представник ОСОБА_5 підтримали скаргу і
просили її задовольнити, ОСОБА_3, її
представник ОСОБА_6, ОСОБА_4
заперечували проти скарги і просили її
відхилити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково за
наступних підстав.

Судом встановлено, що за
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу від 06 серпня 2001 року
ОСОБА_4 придбав трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1. (а.с. 20)

За довідкою, у квартирі
зареєстровані і проживають: ОСОБА_4,
дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, син дружини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_3.(а.с. 15)

Згідно схематичного плану
квартира АДРЕСА_1 складається з:
житлової кімнати площею 17.3 кв.м. із
лоджією 3.6 кв.м., житлової кімнати
площею 12.4 кв.м. із лоджією 3.6 кв.м.,
житлової кімнати площею 12.4 кв.м., кухні
площею 8.4 кв.м., ванної кімнати площею 2.7
кв.м., вбиральні площею 1.3 кв.м., коридору
площею 13.9 кв.м.. Кімнати є ізольованими,
жила площа зазначеної квартири складає
42.1 кв. м., загальна площа квартири 72
кв.м.(а.с. 27-28).

Зазначена квартира придбана
ОСОБА_4 у період перебування у
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом від 02
квітня 2001 року, а відтак, з огляду на
положення ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України, який був чинним на час
придбання ОСОБА_4 вищевказаної
квартири, остання є спільною сумісною
власністю подружжя. (а.с. 43)

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК
України, чинного на час розгляду справи
судом, дружина та чоловік мають рівні
права на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Відповідно до ст. 166 Житлового
кодексу України, договір найму жилого
приміщення в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, може бути змінено
тільки за згодою наймача, членів його
сім'ї і наймодавця, за винятком
випадків вселення батьками своїх
неповнолітніх дітей (частина перша
статті 161), а також надання наймачеві
після закінчення капітального ремонту
будинку (квартири) іншого жилого
приміщення (частина третя статті 165).

За таких обставин суд першої
інстанції не врахував наявності права
ОСОБА_2 на вищевказану квартиру, не
притягнув її до участі у справі як
відповідача і дійшов передчасного
висновку про задоволення позову.

Вирішення цього спору за умов
притягнення до участі у справі як
відповідача лише одного із
співвласників цієї квартири, колегія
суддів визнала не обґрунтованим.

Проте ЦПК України в редакції
Закону чинній на час розгляду справи не
дає апеляційному суду повноважень
усунути ці недоліки та залучити до
участі у справі як відповідачів, осіб,
які мають право власності
(користування) житлом.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову в задоволенні заявлених ОСОБА_3
вимог. При цьому, колегія суддів
враховує, що позивачка зареєстрована і
фактично проживає в цій квартирі та не
позбавлена права звертатись із
зазначеними вимогами до власників
вищевказаної квартири, тобто з інших
підстав.

Інші доводи скарги цих висновків
не спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307,
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного
суду міста Києва від 29 липня 2014 року
скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про вселення та
встановлення порядку користування
квартирою.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва     Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13903/2014

Унікальний номер 754/10509/14-ц

Головуючий у першій інстанції Буша Н.Д.

Доповідач Левенець Б.Б.