Дата документу 05.11.2014
Справа № 334/7641/14-ц
Провадження № 2/334/2843/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014р. Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі: головуючого -
судді Нікітенко Н.П., при секретарі
Сагайдак Г.В., представників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором
купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, в якому просила стягнути з
відповідача суму боргових зобов`язань
за договором купівлі-продажу від
13.12.2011р. в сумі 346 201 грн., а саме: суму
основного боргу у розмірі 27001 грн. та
суму штрафних санкцій у розмірі 319 200
грн.

06.10.2014р. ОСОБА_3 подала уточнену позовну
заяву, в якій просила стягнути з
відповідача штрафні санкції в розмірі
319 200 грн. Від позовних вимог про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 27001 грн. відмовилась.

Заява ОСОБА_3 про відмову від позовних
вимог була прийнята судом, про що
06.10.2014р. було винесено ухвалу.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
зазначила, що 13.12.2011р. між нею як
продавцем та відповідачем як покупцем
було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна.

Згідно з п. 2.1 договору продаж майна
вчинено за 700 000 грн., які покупець
зобов`язався перерахувати на картковий
рахунок продавцеві, а продавець
зобов`язався надати номер рахунку та
прийняти гроші в повному розмірі
строком до 30.06.2014р. відповідно до
визначеного договором графіку
платежів.

Відповідно до п. 4.4 договору у разі, якщо
з вини покупця розрахунок за договором
в цілому або в будь-якій його частині не
відбудеться в строки, зазначені в п.2.1
цього договору, покупець сплачує на
користь продавця штраф у розмірі 0,05 %
від загальної вартості відчужуваного
майна, вказаної у п. 2.1 цього договору,
за кожний день прострочення.

З 30.12.2011р. і по день виконання договору
розрахунки виконувалися не в повному
обсязі, а тому виконувалися частково та
не у встановлені договором терміни.
Відповідачем порушувався п. 4.4
договору, внаслідок чого на суму
основного боргу нараховувались
відповідні штрафні санкції відповідно
до п. 4.4 договору. Позивачка просить
стягнути з відповідача на її користь
штрафні санкції 0,05 % за кожен день
прострочення за період з 30.12.2011р. по
27.06.2014р. в сумі 319 200 грн., а також судовий
збір в сумі 3462,01 грн.

Відповідач ОСОБА_4 надав письмові
заперечення, в яких зазначив, що він
своєчасно, у повному обсязі, відповідно
до встановленого сторонами графіку
платежів, щомісячно видавав
представнику відповідачки ОСОБА_5
грошову суму. Остаточний розрахунок з
позивачкою відбувся 27.06.2014р., про що
позивачка склала заяву, в якій вказала,
що сума у розмірі 700000 грн. отримана нею
у повному обсязі та у відповідності до
умов договору купівлі-продажу від
13.12.2011р. Вважає, що позивачкою не надано
належних та допустимих доказів
несвоєчасного виконання відповідачем
зобов`язань за договором
купівлі-продажу від 13.12.2011р. Крім того,
посилається на сплив строку позовної
давності для вимог позивачки про
стягнення штрафних санкцій. В позові
просить відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
та її представник ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.
ОСОБА_3 пояснила суду, що розрахунки за
договором купівлі-продажу
здійснювалися готівкою, про що вона
видавала відповідачу розписки. Одного
разу відповідач перерахував на її
картковий рахунок 4000 грн., але надати
письмові докази з цього приводу вона не
може. Позивачка пояснила, що
відповідач порушував графік платежів,
визначений договором купівлі-продажу,
та просить стягнути з відповідача на її
користь штрафні санкції в розмірі 0,05 %
за кожен день прострочення за період з
30.12.2011р. по 27.06.2014р. в сумі 319 200 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні проти позову
заперечує повністю. Підтримала
заперечення відповідача. Надала суду
копію заяви ОСОБА_3 від 27.06.2014р. про те,
що сума у розмірі 700000 грн. отримана
ОСОБА_3 у повному обсязі та у
відповідності до умов договору
купівлі-продажу від 13.12.2011р., претензій
до ОСОБА_4 ОСОБА_3 не має. ОСОБА_2 просить
відмовити в позові в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивачки,
представників сторін, дослідивши
надані докази та матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 не
обґрунтовані та не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного .

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що 13.12.2011р. між
ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_4 як
покупцем було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 Згідно з п. 2.1 договору
продаж нерухомого майна вчинено за 700 000
грн., які покупець зобов`язався
перерахувати на картковий рахунок
продавцеві, а продавець зобов`язався
надати номер рахунку та прийняти гроші
в повному розмірі строком до 30.06.2014р. в
порядку, визначеному графіком
платежів.

Відповідно до п. 4.4 договору у разі, якщо
з вини покупця розрахунок за договором
в цілому або в будь-якій його частині не
відбудеться в строки, зазначені в п.2.1
цього договору, покупець сплачує на
користь продавця штраф у розмірі 0,05 %
від загальної вартості відчужуваного
нерухомого майна, вказаної у п. 2.1 цього
договору, за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 614 ч.1 ЦК України особа,
яка порушила зобов`язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка не надала суду належних та
допустимих доказів несвоєчасного
виконання відповідачем зобов`язань за
договором купівлі-продажу від 13.12.2011р.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_3
надала суду роздруківки тексту
розписок про отримання грошових коштів
від відповідача. Вказані роздруківки
не мають ознак документа, вони не
містять відомостей про обставини, які
мають значення для справи, а тому в
сенсі ст. 64 ЦПК України вони не є
письмовими доказами.

Твердження позивачки про прострочення
відповідачем здійснення платежів,
передбачених договором
купівлі-продажу від 13.12.2011р., є
припущенням.

27.06.2014р. ОСОБА_3 склала заяву про те, що
суму, яка дорівнює 700000 грн., отримана
ОСОБА_3 від ОСОБА_4 у повному обсязі
відповідно до умов договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
13.12.2011р. Претензій до ОСОБА_4 вона не має.

В судовому засіданні позивачка
визнала, що вона дійсно підписала цю
заяву.

Отже, умови договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 13.12.2011р. були
виконані відповідачем в повному
обсязі, належним чином. Обставини
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов`язань за вказаним
договором судом не встановлені.

Враховуючи наведене, суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 30, 60, 209, 214-215, 218
ЦПК України, суд,

В и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення боргу за договором
купівлі-продажу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів.

Суддя:
Нікітенко Н. П.