Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року
Ужгородський
міськрайонний суд

Закарпатської
області

в складі: головуючого - судді: Семерак
І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ужгород справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т
А Н О В И В :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд
з даним позовом, мотивуючи його тим, що
13.02.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1 уклали договір №MKK7SE00000028, згідно
якого останній отримав кредит в
розмірі 7000,00 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 24,00 %
на рік.

Однак, взяті на себе зобов'язання по
поверненню кредиту відповідач не
виконав, що привело до виникнення
заборгованості, яка станом на 11.06.2013
року становить 138457.58грн., з яких: 7000,00
грн. - заборгованість за кредитом; 46306,68
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 81 475,90 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути з
ОСОБА_1 вказану заборгованість за
договором кредиту, а також судові
витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, проте надіслав до
суду заяву, в якій просить слухання
справи провести у його відсутності,
позовні вимоги підтримує та просить їх
задовольнити. Проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, хоча про дату, час і місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно, а тому що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази виходячи з їх належності та
допустимості, суд приходить до
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.02.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1 уклали договір №MKK7SE00000028, згідно
якого останній отримав кредит в
розмірі 7000,00 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 24,00 %
на рік, строком до 13.02.2009 року.

Згідно представленого позивачем
розрахунку, станом на 31 березня 2014 року
сума заборгованості позичальника за
даним кредитним договором становить
138457.58грн., зокрема: 7000,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 46306,68 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 81 475,90 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В той же час, як встановлено судом,
згідно п. 1.1. договору кредиту № MKK7SE00000028
від 13.02.2006 року відповідачу надано
кредитні кошти на строк до 13.02.2009 року, а
тому суд вважає, що позивач звернувся в
суд з вказаним позовом з пропуском
строку позовної давності.

Так, статтею 257 ЦК України встановлена
загальна позовна давність - три роки.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся до суду з вказаним
позовом 08.07.2013 року, що стверджується
вхідним штампом суду. При цьому
позивачем не ставиться питання про
поновлення строку позовної давності та
жодного належного та допустимого
доказу того, що перебіг строку позовної
давності перервався позивачем суду не
надано.

Таким чином суд вважає, що строк
позовної давності за вказаним
кредитним договором сплив 13.02.2012 року.

Ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України визначено, що
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення і
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.31 своєї Постанови від 30.03.2012,
№ 5 "Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
суди мають виходити з того, що у спорах
щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку із цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовується незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.
Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
застосовуються й до додаткових вимог
банку.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволені позову ПАТ КБ
«Приватбанк» слід відмовити у зв'язку
зі спливом строків давності,
встановлених для звернення до суду з
позовною заявою.

Керуючись ЗУ «Про захист прав
споживачів», ст.ст. 253, 254, 257, 258, 267 ЦК
України, ст.ст. 4, 5, 14, 57, 59, 60, 81, 88, 208, 209, 294
ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного комерційного банку
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ MKK7SE00000028 від 13.02.2006 року в розмірі 138457
грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Закарпатської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а у разі
проголошення рішення без участі особи,
яка її оскаржує, протягом десяти днів з
дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
Семерак І.О.