У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування жилим приміщенням за
касаційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8 на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 22 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2007 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
звернулися до суду з указаним вище
позовом, посилаючись на те, що вони
проживають та зареєстровані в будинку
АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_7 за вказаною
адресою зареєстрована, однак з 1987 року
не проживає, витрат по утриманню житла
не несе. Посилаючись на вказані
обставини, просили визнати ОСОБА_7
разом з її неповнолітнім на той час
сином ОСОБА_8 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням в
будинку. Позивач ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1
помер, відповідач ОСОБА_8 досяг
повноліття, з огляду на що позивачі у
серпні 2013 року змінили вимоги та
просили визнати ОСОБА_7 та ОСОБА_8
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, а
також стягнути судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 24 грудня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 22 травня 2014 року рішення
районного суду скасовано та ухвалено
нове рішення про часткове задоволення
позову. Визнано ОСОБА_7 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням у належному ОСОБА_4 на
праві приватної власності житловому
будинку АДРЕСА_1. У задоволенні позову
до ОСОБА_8 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, ОСОБА_8,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення районного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення суду першої та
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК
України), дійшов правильного висновку
про задоволення позову з підстав
п. 4 ч. 1 ст. 346, ст. 405 ЦК
України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8
відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 22 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник