Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
Справа № 191/4048/14-ц
Провадження № 2/191/1497/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Твердохліб А. В.
за участю секретаря – Яришевої Н. В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
28. 08. 2014 року позивач звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що вона є власником
житлового будинку, розташованого за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Синельникове, вул. Севастопольська,
буд. 71, на підставі Договору дарування
від 29 лютого 2012 року, посвідченого
державним нотаріусом Першої
синельниківської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за №210 та
зареєстрованого КП «Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» 14 березня 2012 року за
реєстром №252/2. З відповідачем вона
знаходилась у зареєстрованому шлюбі в
період з 20 травня 1989 року. ОСОБА_2
зареєстрований за вищезазначеною
адресою з 21 листопада 2003 року, про що
свідчить копія з будинкової книги.
Фактично шлюбні відносини і ведення
спільного господарства між сторонами
припинилися з весни 2013 року, що
підтверджується Довідкою, виданою
квартальним комітетом №6 від 25 червня
2014 року. Відповідач добровільно змінив
своє місце проживання, вибувши в інше
жиле приміщення та забравши усе
належне йому майно. Просить суд визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим будинком №7,
розташованим по вул. Севастопольській
в м. Синельникове Дніпропетровської
У відкритому судовому засіданні
позивач надала пояснення таким чином
як це зазначено вище. Позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
суд їх задовольнити. Не заперечує проти
заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не
з'явився по невідомій суду причині, до
початку проведення судового засідання
заяви про розгляд справи за його
відсутності не надав.
У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 пояснила, що знає як позивача,
так і відповідача. Їх сім’я розпалась в
серпні 2013 року у зв’язку з наявністю
боргових зобов’язань у ОСОБА_2 В серпні
2013 року судом ухвалено рішення про
розірвання шлюбу між ними. ОСОБА_1
залишилась проживати за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач змінив місце
проживання на адресу проживання свого
батька, тобто: Дніпропетровська
область, м. Синельникове, вул. Жлоби.
У відкритому судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснив, що перебуває у дружніх
відносинах із сином позивача та
відповідача. Знає, що за рішенням суду
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, і
що зараз ОСОБА_1 має намір визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням. За
адресою: Дніпропетровська область, м.
Синельникове, вул. Севастопольська,
буд. 71, ОСОБА_2 не проживає приблизно 1, 5
Таким чином, заслухавши пояснення
позивача, свідків, дослідивши письмові
докази, суд встановив наступне.
Згідно Договору дарування житлового
будинку від 29 лютого 2012 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої синельниківської державної
нотаріальної контори
Дніпропетровської області,
зареєстрованого в реєстрі за №210, а
також Витягу №33472470 від 14. 03. 2012 року про
Державну реєстрацію прав - власником
надвірно-господарськими побудовами,
розташованого за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Синельникове, вул. Севастопольська,
Відповідно до копії будинкової книги
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований
з 21 листопада 2003 року за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Синельникове, вул.. Севастопольська,
Однак, відповідно до Довідки, виданої
квартальним комітетом №6 від 25. 06. 2014
року зазначено, що ОСОБА_2 зі слів
ОСОБА_1 не проживає за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1, після розлучення, тобто,
як вбачається із матеріалів справи –
після дня набрання чинності 13 серпня 2013
року рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 серпня 2013 року про
У відповідності до ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.
Згідно ст. 17 Загальної декларації прав
людини від 10 грудня 1948 року кожна
людина має право володіти майном як
одноособово, так і разом з іншими. Ніхто
не може бути безпідставно позбавлений
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
Згідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Таким чином, з огляду на вищевикладене,
позивач є власником зазначеного вище
житлового будинку, а реєстрація
відповідача в ньому створює позивачу
перешкоди у розпорядженні ним,
відповідач протягом більше одного року
в будинку не проживає, у зв'язку з чим
позовні вимоги про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим будинком,
підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ст. 17 Загальної
декларації прав людини від 10 грудня 1948
року, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209,
212, 224, 225, 226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
будинком №71 по вул.. Севастопольська в
м. Синельникове Дніпропетровської
На заочне рішення протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Синельниківський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області може бути подана апеляційна
скарга. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
Суддя: