Справа №200/3117/14-ц
Провадження № 4с/200/16/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність державного
виконавця Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції, заінтересована
особа – Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
банк «Новий», -

В С Т А Н
О В И В:

Заявник звернувся до суду із
вказаною скаргою, в обґрунтування якої
посилається на те, що в провадженні
державного виконавця Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2 знаходиться
виконавче провадження № 38167826 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-5288/11, виданого 16.04.2013 року
Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська про стягнення з
нього на користь ПАТ «АКБ «Новий» боргу
у розмірі 198 676,27 грн. Про існування
виконавчого провадження він дізнався
випадково, отримавши 03.02.2014 року
постанову про відкриття вказаного
виконавчого провадження від 30.05.2013
року, яка з незрозумілих причин була
направлена на адресу АДРЕСА_1. Разом з
цим, він з 2009 року зареєстрований та
мешкає за адресою АДРЕСА_2, ця адреса
зазначена в матеріалах справи №2-5288/11,
за результатами розгляду якої був
виданий вказаний виконавчий лист.

Заявник зазначає, що 13.02.2014 року ним на
ім»я начальника Кіровського ВДВС ДМУЮ
ОСОБА_3 було подано письмову заяву про
передачу матеріалів виконавчого
провадження, надано копію паспорту з
відміткою реєстрації в Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська, в які він
просив повідомити письмово про
результати розгляду заяви. 18.02.2014 року
під час ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження державний
виконавець Кіровського ВДВС ОСОБА_2
повідомив, що його заява про передачу
матеріалів виконавчого провадження
від 13.02.2014 року безпідставна, а тому
йому відмовлено в її задоволенні, при
цьому будь-якої мотивованої відповіді
він не отримав, що є бездіяльністю
державного виконавця.

Заявник просить визнати протиправною
бездіяльність державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, яка
полягає в ненаданні йому письмової
відповіді на заяву про передачу
матеріалів виконавчого провадження
від 13.02.2014 року та відмові у задоволенні
заяви про передачу матеріалів
виконавчого провадження, зобов»язати
державного виконавця Іванько О.М.
передати матеріали виконавчого
провадження №38167826 до Бабушкінського
ВДВС ДМУЮ.

В судове засідання заявник не з»явився,
його представник надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність.

В судове засідання державний
виконавець Іванько О.М., представник
Кіровського ВДВС ДМУЮ, представник ПАТ
«АКБ «Новий» не з»явилися, про день, час
та місце розгляду справи повідомлені
належним чином, причину неявки не
повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначені умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Згідно до ч.1,2 ст.2 цього Закону
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавця, визначені цим
Законом та які у відповідності до ч.1 ст.
11 Закону України „Про виконавче
провадження” зобов»язані вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень та
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна.

Згідно до ч.5 ст.20 ЗаконуУкраїни
«Про виконавче провадження» у разі
якщо у процесі виконавчого провадження
державним виконавцем отримане
документальне підтвердження про зміну
або встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з»ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яке поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутися
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

У відповідності до ст.385 ЦПК
України скаргу може бути подано до
суду: у десятиденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод; у триденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав чи
свобод, у разі оскарження постанови про
відкладення провадження виконавчих
дій.

Згідно до ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов»язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги. Тобто, необхідною
умовою для звернення особи до суду є
обов'язкова наявність порушення її
прав, свобод чи інтересів під час
виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно до ч.4 ст.82 цього Закону
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні,
на виконанні у державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_2
перебуває виконавче провадження №
38167826 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-5288/11, виданого
16.04.2013 року Бабушкінським районним
судом м.Дніпропетровська про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Новий»
боргу у розмірі 198 676,27 грн.

Про існування виконавчого
провадження заявник дізнався,
отримавши 03.02.2014 року копію постанови
про відкриття вказаного виконавчого
провадження від 30.05.2013 року.

Як вбачається з постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№38167826, адресою проживання боржника
ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_3.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_1 з
28.12.2009 року зареєстрований та проживає
за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто в
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська, що підтверджується
його паспортом громадянина України
серії АЕ № 028466.

13.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
начальника Кіровського ВДВС ДМУЮ
ОСОБА_3 з заявою про передачу
матеріалів вказаного виконавчого
провадження до Бабушкінського ВДВС
ДМУЮ за його місцем реєстрації та
проживання, при цьому надав копію
паспорту з відміткою реєстрації за
вказаною адресою АДРЕСА_4 та просив
повідомити письмово про результати
розгляду заяви.

18.02.2014 року під час ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
державний виконавець Кіровського ВДВС
ОСОБА_2 повідомив заявника, що його
заява про передачу матеріалів
виконавчого провадження безпідставна,
а тому йому відмовлено в її
задоволенні, при цьому будь-якої
письмової мотивованої відповіді йому
видано не було, не отримав він такої
відповіді і на час розгляду даної
справи, тому ця бездіяльність є
неправомірною.

Судом встановлено, що в порушення
встановленого ч.5 ст.20 Закону України
«Про виконавче провадження» порядку та
у передбачений спосіб державний
виконавець Кіровського ВДВС ДМУЮ
ОСОБА_2 зазначені виконавчий лист та
виконавче провадження за місцем
проживання боржника ОСОБА_1, а саме до
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції не
надіслав, про розгляд його заяви від
13.02.2014 року не повідомив. Інформація про
виконання на час розгляду справи
зазначених вимог законодавства
державним виконавцем суду не надана,
будь-яких належних та допустимих
доказів того, що на території
Кіровського району м.Дніпропетровська,
на яку поширюється компетенція
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, перебуває
майно боржника чи він перебуває або
працює у вказаному районі державним
виконавцем суду не надано. Зважаючи на
зазначене, вказана бездіяльність
державного виконавця є неправомірною.

З огляду на встановлені судом
обставини, суд вважає необхідним
зобов»язати державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_2
надіслати виконавчий документ –
виконавчий лист №2-5288/11, виданий 16.04.2013
року Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «АКБ «Новий»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 198676,27 грн. до Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

У відповідності до вимог ст. 388
ЦПК України суд вважає за необхідне
стягнути з Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції судовий збір на
користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 210, 383-387 ЦПК України, -

У Х В А Л
И В:

Скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_2
щодо не направлення виконавчого листа
№2-5288/11, виданого 16.04.2013 року
Бабушкінським районним судом
м.Дніпропетровська про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «Новий»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 198676,27 грн. до Бабушкінського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції та неповідомлення
заявника про розгляд заяви від 13.02.2014
року.

Зобов»язати державного виконавця
Бабушкінського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції ОСОБА_2
надіслати виконавчий лист №2-5288/11,
виданий 16.04.2013 року Бабушкінським
районним судом м.Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«АКБ «Новий» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 198676,27
грн. до Бабушкінського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції.

Стягнути з Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції судовий збір на
користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

У разі, якщо увалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Т.О. Кудрявцева