У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И 17 грудня 2014 року
м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в складі:
Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської М.Є.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, приватного нотаріуса ОСОБА_6
про визнання договору дарування
недійсним, відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 20
серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 22 жовтня 2014
року, - в с т а н о в и л а: У травні 2013
року ОСОБА_4 звернулася до суду із
вказаним вище позовом, в якому просила
визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений 2
лютого 2008 року між нею та ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_6; визнати такою, що втратила
право реєстрації місця проживання
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з
відповідачів на її користь 20 тис. грн
для відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона є
людиною похилого віку, тривалий час
хворіє психічною хворобою та
періодично проходить відповідні
лікування. Ій на праві власності
належить квартира в АДРЕСА_1. Ще в 1998
році вона склала заповіт, яким все своє
майно заповідала своєму племіннику,
оскільки інших родичів немає.
Відповідачка, навмисно під виглядом
допомоги оформити субсидію, заманила
її до приватного нотаріуса та обманним
шляхом вимусила її підписати договір
дарування квартири. Відповідачка також
скористалась тим, що в момент
підписання заповіту вона перебувала у
стані, в якому не розуміла значення
своїх дій та не могла ними керувати, що
підтверджено висновком експерта. Через
протиправні дії відповідачки їй
завдано моральну шкоду. Рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 серпня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 22 жовтня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено. У поданій
касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, просить
вказані судові рішення скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції. Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, правильно встановив характер
спірних правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права. Зокрема, суд на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами, дійшов
правильного висновку про те, що позовні
вимоги щодо визнання правочину
недійсним є необґрунтованими та
недоведеними; позивачем не подано суду
доказів того, що через неправомірні дії
відповідача була заподіяна моральна
шкода. Посилання у касаційній скарзі на
те, що апеляційним судом не вирішено
питання щодо призначення
судово-психіатричної експертизи є
неспроможними, оскільки у судовому
засіданні 22 жовтня 2014 року
обговорювалось заявлене клопотання та
судом постановлено мотивовану ухвалу,
якою відмовлено в проведенні
експертизи з тих підстав, що за позовом
ОСОБА_4 проведена судово-психіатрична
експертиза від 17 грудня 2013 року, а
подане клопотання не містить посилань
на сумніви у правильності експертного
висновку, недостатності,
необґрунтованості, суперечливості.
Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.
Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну
скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 20 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 22
жовтня 2014 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Колегія суддів: В.А. Черненко
А.О. Лесько
М.Є. Червинська