Справа №592/7617/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Чернобай О.І.Номер
провадження 22-ц/788/2022/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Білецького О. М. , Кононенко О.
Ю.

за участю секретаря -

Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалу Ковпаківського районного
суду м. Суми від 29 жовтня 2014 року про
закриття провадження у справі

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа : Служба в
справах дітей Сумської міської ради
про усунення перешкод в користуванні
квартирою шляхом виселення,

В С Т А Н
О В И Л А :

16 липня 2014 року позивач звернувся
до Ковпаківського районного суду м.
Суми з позовом, свої вимоги мотивував
тим, що він є власником квартири
АДРЕСА_1, в якій зареєстровані його
донька та онука. За усною домовленістю,
позивач дозволив проживати ОСОБА_5 з її
сином, а відповідачка повинна була
сплачувати всі комунальні витрати,
підтримувати в належному стані та
звільнити за вимогою позивача. В
зв'язку з тим, що виникла необхідність
для проживання в даній квартирі доньки
та онука позивача, він звертався до
відповідачів з вимогою звільнення
спірного житлового приміщення, на що
вони відмовились. Окрім того, зазначав,
що відповідачі змінили замки до
вхідних дверей, що унеможливлює
потрапляння в приміщення та проживання
в ньому членам сім'ї позивача.

Посилаючись на відсутність
правових підстав для проживання в
займаній квартирі відповідачів,
просить усунути перешкоди в
користуванні власністю шляхом
виселення з спірного житлового
приміщення.

Ухвалою Ковпаківського районного
суду м. Суми від 29 жовтня 2014 року,
провадження у справі закрито на
підставі п. 2) ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неповне з'ясуванням
судом обставин, що має значення для
справи та порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати, а справу повернути до
суду першої інстанції для розгляду по
суті. Вказує, що на час звернення до
суду з даним позовом, виникли вже
зовсім інші підстави, ніж ті, які були
предметом розгляду в попередній
справі.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, які підтримали скаргу,
відповідачки, яка проти задоволення
скарги заперечує, дослідивши матеріали
справи, матеріали справи №592/12552/13-ц
провадження №2/592/242/14 Ковпаківського
районного суду м. Суми, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1) та 4) ч. 1 ст. 311
ЦПК України, підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є :
неповне з'ясуванням судом обставин, що
має значення для справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
повторно звернувся до суду з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.
Проте колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступні
обставини.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
в справі якщо набрало законної сили
рішення суду, ухвалене з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що
позовна заява повинна містити складові
частини позову : підставу позову (
виклад юридичних фактів, тобто
обставин, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги ), а також предмет позову (
матеріально-правову вимогу позивача до
відповідача, тобто зміст позовних
вимог ).

Отже, при вирішенні питання про
тотожність двох позовів, які
перебували на розгляді в суді,
належить піддати аналізу їх складові
частини - підставу та предмет.

Позивачем було обрано спосіб захисту
своїх цивільних прав та інтересів у
вигляді усунення перешкод в
користуванні власністю та виселення (
ст. 391 ЦК України, ст.ст. 168-169 ЖК України ).

З матеріалів справи №592/12552/13-ц
провадження №2/592/242/14 вбачається, що
ОСОБА_4 звертався 22 листопада 2013 року до
Ковпаківського районного суду м. Суми з
позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та також
ставив питання усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
виселення. Вимоги мотивував тим, що він
є власником вищевказаної квартири, в
ній, за усною домовленістю, проживали
відповідачі. Займане житлове
приміщення необхідне позивачу для
проживання його доньки з родиною, про
що він повідомив відповідачів як усно,
так письмово, однак вони відмовились
звільнити квартиру. Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 19 березня 2014 року в задоволенні
позовну було відмовлено. Вирішуючи
справу, суд дійшов висновку, що
позивачем не надано доказів потреби
доньки у житлі, а також доказів
отримання відповідачами попередження
про виселення з квартири.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви
від 16 липня 2014 року ( а.с. 2 ) та
матеріалів справи слідує, що вимога
про усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення відповідачів (
предмет позову ) позивачем вмотивовані
новими обставинами, які не були
предметом дослідження в попередній
справі. Зокрема, на даний час, в
спірному в житловому приміщенні вже
зареєстровані члени сім»ї позивача -
донька та онука, яким, як він зазначає,
також створюються перешкоди в
користуванні спірним житловим
приміщенням.

Про розірвання договору найму
відповідачі були повідомлені
заявником 21 травня 2014 року ( тобто вже
після ухвалення рішення
Ковпаківського районного суду від 19
березня 2014 року ) шляхом направлення на
їх адресу претензії про необхідність
виселення.

Позивач свої вимоги нині обґрунтовує і
тим, що відповідачі змінили замки у
вхідних дверях, чим унеможливили
доступ власнику до квартири.

Оскільки дані обставини не були
предметом розгляду в попередній
справі, тому суд першої інстанції, при
постановлення оскаржуваної ухвали,
прийшов до помилкового висновку про
тотожність позовів.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що
оскаржувана ухвала про закриття
провадження у справі підлягає
скасуванню з направлення справи для
продовження розгляду справи в суді
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м. Суми від 29 жовтня 2014 року скасувати.

Справу направити для продовження
розгляду до Ковпаківського районного
суду м. Суми в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -