печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

22 грудня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С.В.,

при секретарі - Грицюк Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_2 на постанову
державного виконавця ВДВС Печерського
ГУЮ у м. Києві Соловйова В.В. про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження ВП № 24339563 від 31.10.2014
по справі № 2-700-1/08 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 12.09.2008 задоволені частково
позовні вимоги ОСОБА_4

12.09.2008 Печерським районним судом м.
Києва видано виконавчий лист в частині
виконання рішення суду, яка підлягає
негайному виконанню - в сумі 5000,00 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
20.11.2008 рішення суду першої інстанції
було змінено та зменшено розмір
стягнутих із відповідача аліментів до
1500,00 грн.

За вказаними рішенням видані виконавчі
листи, які знаходився на виконанні у
державній виконавчій службі
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві.

Постановою державного виконавця ВДВС
Печерського РУЮ у м. Києві Соловйова
В.В. від 31.10.2014 ВП № 24339563 накладено арешт
на все майно, що належить боржнику
ОСОБА_5, та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику ОСОБА_5 лише в межах
суми боргу.

09.10.2014 боржник ОСОБА_4 звернувся до суду
із скаргою, в якій просить поновити
строк на оскарження постанови
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ у м. Києві від 31.10.2014, визнати дії
державного виконавця незаконними,
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Печерського ГУЮ у м.
Києві від 31.10.2014.

Доводи скарги зводяться до того, що
ОСОБА_6 добровільно сплачує аліменти
ОСОБА_4, натомість стягував штучно
створює перешкоди у виконанні рішення
суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
яка є частиною національного
законодавства, кожна людина при
визначенні її громадянських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд. Виконання судового
рішення є складовою частиною судового
розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказаною статтею передбачені обов'язки
і права державних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону, державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець з метою захисту
інтересів стягувача може накладати
арешт на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження», арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження», арешт на
майно боржника може накладатися
державним виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Виконання рішення суду про сплату
аліментів є періодичним та полягає у
сплаті щомісячних платежів.

З доданих боржником ОСОБА_2 копій
квитанцій вбачається, що останній
сплачує аліменти стягувачу ОСОБА_4 в
добровільному порядку.

Разом з тим, державний виконавець
приймаючи рішення про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження не перевірив наявність
сплати аліментів щомісячно та дійшов
передчасного висновку про невиконання
рішення суду боржником тривалий час.

Зняття арешту з майна регулюється
положеннями ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження».

До компетенції ВДВС Печерського РУЮ у
м. Києві відноситься накладення арешту
на майно боржника та його скасування.

Боржник заявив вимогу про поновлення
строку для звернення до суду зі
скаргою, яка на думку суду підлягає
задоволенню, оскільки останнім
постійно вчиняються дії, направлені на
відновлення свого порушеного права.

Із заяви ОСОБА_2 від 01.12.2014 вбачається,
що він звернувся до ВДВС Печерського
РУЮ у м. Києві з проханням надати
постанову про накладення арешту на все
майно.

За таких обставин, належним способом
відновлення порушеного права боржника
ОСОБА_2 є зобов'язання посадових осіб
ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві від 31.10.2014 ВП № 24339563, а тому скарга
підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 385, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення
строку для подання скарги до суду -
задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для подання
скарги до суду.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову державного
виконавця ВДВС Печерського ГУЮ у м.
Києві Соловйова В.В. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 24339563 від 31.10.2014 по
справі № 2-700-1/08 за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів -
задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві, в провадженні якого
перебуває виконавче провадження,
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Печерського ГУЮ у м.
Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
ВП № 24339563 від 31.10.2014.

В решті задоволення вимог скарги
відмовити. Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
С.В.Вовк