АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5110/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К. О. Доповідач -
Лаченкова О.В.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

10 листопада 2014 року

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати по цивільним справам
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
- Лаченкової О.В.

суддів
- Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі
- Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на рішення
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 квітня 2014 року
за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Туристична компанія «Бабай» про
стягнення суми завданих збитків та
моральної шкоди, внаслідок порушення
Закону України «Про захист прав
споживачів», -

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська надійшов позов
ОСОБА_3 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай» про стягнення суми завданих
збитків та моральної шкоди, внаслідок
порушення Закону України «Про захист
прав споживачів».

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 квітня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Туристична компанія «Бабай» про
стягнення суми завданих збитків та
моральної шкоди, внаслідок порушення
Закону України «Про захист прав
споживачів» задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 та Товориства з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай» в солідарному порядку на
користь ОСОБА_3 суму завданих збитків в
розмірі 28899,45грн. (двадцять вісім тисяч
вісімсот дев'яносто дев'ять гривень 45
коп.).

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди суму в
розмірі 1000грн. (одна тисяча гривень).

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай» на користь ОСОБА_3 в рахунок
відшкодування моральної шкоди суму в
розмірі 5000грн.(п'ять тисяч гривень).

Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай» в рівних частках судові
витрати в дохід держави в розмірі
518,40грн. (п'ятсот вісімнадцять гривень
40коп.).

В задоволенні іншої частини позову -
відмовлено.

В апеляційній скарзі фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 просить скасувати
рішення та постановити нове рішення
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що відповідно
ст. 309 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду
скасуванню в частині стягнення в
солідарному порядку з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
збитків .

Частково задовольняючи, позовні вимоги
ОСОБА_3, районний суд прийшов до
висновку, що відповідачі мають нести
саме солідарну відповідальність за
надання послуг неналежної якості та
вважав за необхідне стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай» в солідарному порядку на
користь ОСОБА_3 суму завданих збитків з
врахуванням повернення частини
грошових коштів в розмірі 28899,45грн. та
моральну шкоду з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
суму в розмірі 1000грн. та з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Туристична компанія «Бабай» в
розмірі 5000грн.

Проте, з таким висновком суду
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Приписами ст. 906 ЦК України встановлено,
що збитки, завдані замовнику
невиконанням або неналежним
виконанням договору про надання послуг
за плату, підлягають відшкодуванню
виконавцем, у разі наявності його вини,
у повному обсязі, якщо інше не
встановлено договором. Виконавець,
який порушив договір про надання
послуг за плату при здійсненні ним
підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про захист
прав споживачів», послуга - діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб. Договір - усний чи
письмовий правочин між споживачем і
продавцем (виконавцем) про якість,
терміни, ціну та інші умови, за яких
реалізується продукція. Підтвердження
вчинення усного правочину
оформляється квитанцією, товарним чи
касовим чеком, квитком, талоном або
іншими документами.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
туризм», за неналежне виконання
своїх зобов'язань туроператор,
турагент, інші суб'єкти туристичної
діяльності несуть майнову та іншу
відповідальність, визначену в договорі
відповідно до чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджено,що
відповідно до договору про туристичне
обслуговування від 14.06.2013року за № 2/а-6
між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Туристична компанія
«Бабай», від імені та за дорученням
якого діяла фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 замовила туристичні послуги.
Згідно умов договору туроператор, за
встановлену договором плату,
зобов'язується забезпечити за
письмовою заявою туриста туристичні
послуги: авіа білети, ваучер, страховку,
а турист зобов'язується прийняти та
оплатити послуги. Загальна сума
договору складає 32646грн.

Відповідно до товарних чеків від
14.06.2013р., 18.06.2013р., 21.06.2013р., 26.06.2013р.
позивачка здійснила оплату за тур до
Індії.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме квитанцій : 19.06.2013р. ОСОБА_2
відправила кошти в сумі 16318.00 грн. на
рахунок ТОВ «Туристична компанія
«Бабай» оплата за авіаквитки; 26.06.2013
року ОСОБА_2 відправила кошти в сумі
12581,45 грн. на рахунок ТОВ «Туристична
компанія «Бабай» оплата за туристичні
послуги по рах. №25 від.21.06.2013 р.,тобто
виконала свої обов»язки щодо договору
про туристичне обслуговування №2/а від
14.06.2013 р.

06.07.2013року позивачка звернулась до ФОП
ОСОБА_2 з претензією про невиконання
зобов'язань, в якій посилається на те,
що відповідачем не виконано
зобов'язання за договором, оскільки
подорож не відбулася, просила
відшкодувати їй вартість туристичних
послуг.

Як вбачається з відповіді на претензію
за вих. №7 від 22.07.2013року ФОП ОСОБА_2
повідомила, що є туристичним агентом та
за агентським договором від імені
туроператора і за його дорученням
представляє сформований туроператором
продукт туристам,тобто здійснює роль
посередника. Туроператор ТОВ «ТК
«Бабай» повідомило, що візу туристам не
відкрили на 30.06.2013р., у зв'язку з чим вони
летіти не можуть, запропонував
перенести тур на 05.07.2013року. Однак
05.07.2013року не було підтвердження туру.
Після чого, ФОП ОСОБА_2 офіційним листом
просила повернути кошти за тур.

На виконання вищезазначеного договору
ФОП ОСОБА_2 виконала вимоги такого
договору, ознайомивши Позивачку з
умовами туру, сприяючи оформленню
заявки, бронюванню туристичних послуг,
складанню всіх необхідних документів,
складання яких необхідне було для
замовлення у туроператора послуг
(вищезазначені обставини
підтверджуються закордонними
паспортами з відкритими візами,
заявкою на бронювання, підтвердженням
бронювання туру, квитанцією про
надіслання документів для одержання
візи, підтвердженням бронювання
квитків, рахунками-фактурами та
виписками банку, договором на
туристичне обслуговування від 14.06.2013
без номера).

Виходячи з того, що за предметом
агентського договору ФОП ОСОБА_2 діяла
від імені ТОВ «Туристична компанія
«Бабай» на підставі саме агентського
договору, а також те, що ФОП ОСОБА_2 не
має права надавати туристичні послуги,
адже останній не є туроператором, в
розумінні ст. 5 ЗУ «Про туризм», у
зв'язку з тим, що саме ТУРОПЕРАТОР
через дії працівника ТУРОПЕРАТОРА
зобов'язання не було виконане (не
замовлені квитки, закордонні паспорти
надіслані із запізненням, інші послуги
не надані взагалі) шкода має бути
відшкодована саме ВИКОНАВЦЕМ, тобто
ТУРОПЕРАТОРОМ.

Судом першої інстанції взагалі не
встановлювались обставини заподіяння
безпосереднього ФОП ОСОБА_2 майнової
(збитків) та немайнової (моральної)
шкоди, а саме перелік невиконаних за
договором обов'язків, які саме ФОП
ОСОБА_2 мала виконати та наслідків
невиконання таких обов'язків,
встановивши причинно-наслідковий
зв'язок між незаконними діями
(бездіяльністю) ФОП ОСОБА_2 та позивача.
Вищезазначені висновки зроблені
виключно щодо ТОВ «Туристична компанія
«Бабай», і щодо збитків, і щодо
спричиненої моральної шкоди, адже
судом не встановлено обставин надання
ТОВ «Туристична компанія «Бабай»
послуг з відкриття візи для громадян
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та несвоєчасного
повернення документів Замовнику.

Підставами для солідарної
відповідальності з відшкодування
майнової шкоди, передбачені ч. 1 ст. 1190
ЦК України, відповідно до якої «Особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.»

Отже, для того, щоб на Відповідачів
покласти солідарну відповідальність
за дії або бездіяльність останніх, суд
зобов'язаний був встановити обставини
спільності таких дій (бездіяльності) у
Відповідачів та перелік відповідних
дій, які не були вчинені. Виходячи з
того, що зобов'язання між сторонами
було договірним, адже виникло на
підставі договору, спільність дій мало
визначатися через зобов'язання, в якому
беруть участь кілька кредиторів або
кілька боржників (ст. 540 ЦК України) або
солідарне зобов'язання (ст. 541 ЦК
України). В даному випадку, наявність
множинності на стороні Виконавця
послуг і невиконання (неналежне
виконання) зобов'язання створили б
передумови для солідарної
відповідальності.

Виходячи з того, що туристичний агент
реалізує туристичний продукт
туроператора, здійснюючи
посередницьку діяльність, від імені
такого туроператора, у виниклому
договірному зобов'язані сторонами
договору є ТУРИСТ ТА ТУРОПЕРАТОР.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ГК України
«Комерційний агент несе
відповідальність у повному обсязі за
шкоду, заподіяну суб'єкту, якого він
представляє, внаслідок невиконання або
неналежного виконання своїх
обов'язків, якщо інше не передбачено
агентським договором.».

Виходячи з вищезазначеного ФОП ОСОБА_2
не вчинялося незаконних дій
(бездіяльності) щодо споживача
туристичних послуг і стягнення
матеріальної та моральної шкоди з ФОП
ОСОБА_2 на користь позивачки є
необгрунтованим.

Також, саме з боку ТОВ «Туристична
компанія «Бабай» не були вчинені
юридично значущі дії (не були передані
квитки на літак, а були передані
підроблені квитки, що підтверджується
довідкою, паспорти з візами були
надіслані із запізненням, хоча візи
відкриті своєчасно, що підтверджується
квитанцією про відправлення та
закордонними паспортами позивача , про
що ТОВ «Туристична компанія «Бабай»
зобов'язаний був завчасно повідомити
ФОП ОСОБА_2 та Споживача (Позивача), що
стало наслідком ненадання
ТУРОПЕРАТОРОМ послуг та спричинення
збитків позивачу, ФОП ОСОБА_2
вважається такою, яка виконала власні
обов'язки, передбачені агентським
договором та договором на туристичне
обслуговування.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає частковому
скасуванню ,в частині стягнення в
солідарному порядку з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
збитків, на підставі ч.ч.1, 3 ст.309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення в
цій частині про відмову у задоволенні
позовних вимог до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2.

Оскільки,відповідно до ст.303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,то рішення суду в
частині стягнення збитків з ТОВ
«Туристична компанія «Бабай» колегією
суддів не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 03 квітня 2014року -
в частині стягнення в солідарному
порядку з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитків в
розмірі 28899,45 грн., та моральної шкоди в
сумі 1000грн. та судових витрат -
скасувати.

В цій частині постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про
стягнення суми завданих збитків та
моральної шкоди, внаслідок порушення
Закону України «Про захист прав
споживачів» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
О.В.Лаченкова

Судді
О.П.Варенко

В.С.
Городничої