Провадження № 2/641/3580/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді-
Колодяжної І.М.,

при секретарі- Гончарову С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4
про стягнення грошової компенсації та
припинення права на частку в праві
спільної власності на майно ,

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачів
про припинення його права спільної
часткової власності на 1/10 частину
квартири АДРЕСА_1 Б в м. Харкові , що
належить позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом виданого 25.07.2014 року державним
нотаріусом Сьомої ХДНК; припинення
права його права спільної сумісної
власності на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_1 Б в м. Харкові , що належить
позивачу на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 26.12.1994
року , р.№ 3-94-632 , виданого комісією по
приватизації житлового фонду ДП
«Завод ім.. Малишева»; визнання за
ОСОБА_2 права власності на 3/10 частини
спірної квартири ; стягнення з ОСОБА_2
в порядку компенсації належних
позивачу 3/10 частини спірної квартири у
розмірі 139620,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що на підставі
свідоцтва про право власності на
житло від 26.12.1994 року , р,№ 3-94-632 ,
виданого комісією по приватизації
житлового фонду ДП «Завод ім..
Малишева» позивач ОСОБА_1,
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
співвласниками спірної квартири ,
кожному з них належить по 1/5 частині на
праві спільної сумісної власності.
Окрім цього, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом,виданого
25.07.2014 року державним нотаріусом
Сьомої ХДНК ОСОБА_5 , позивач є
власником 1/10 частини вищевказаної
квартири , яка залишилася йому після
смерті батька – ОСОБА_6 Законним
співвласником квартири є також
ОСОБА_2, якому перейшло право власності
на 3/10 частини квартири після смерті
матері ОСОБА_7 на підставі рішення
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 24.01.2009 року . Протягом
останніх років позивач спірною
квартирою не користується , не бажає
витрачати кошти на її утримання

В судове засідання позивач не
з,явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8
- ОСОБА_9 в судове засідання не
з,явилася, надала заяву про розгляд
срамив за її відсутності, позовні
вимоги визнала.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судове засідання не з,явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_2 належала ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 26.12.1994 року
реєстровий №3-94-632 виданого ДП «Завод
ім.. Малишева» .

Відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за законом від
25.07.2014 року , посвідченого державним
нотаріусом Сьомої Харківської
державної нотаріальної контори
ОСОБА_10 за р.№ 3-576 , ОСОБА_6 заповів
ОСОБА_1 майно , а саме: 1/10 частки
квартири АДРЕСА_2 .

Згідно звіту про незалежну
оцінку майна від 22.09.2014 року ФО-П
ОСОБА_11 , ринкова вартість квартири
АДРЕСА_3 станом на 22.09.2014 року без
урахування ПДВ складає: 465 400,00 грн.;
ринкова вартість 1/5 частини без
урахування ПДВ – 93 080,00 грн.; ринкова
вартість 1/10 частини без ПДВ- 46 540,00 грн.

Відповідно до ст. 365 ЦК
України право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших
співвласників, якщо:1) частка є
незначною і не може бути виділена в
натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне
володіння і користування майном є
неможливим; 4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Згідно рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 24 січня
2009 року та ухвали про випралення
описок в рішенні суду від 18 березня 2009
року за ОСОБА_2 визнано право
власності на нерухоме майно – 3/10
частини квартири №31 , яка розташована
за адресою: м. Харків вул. Дизельна 1-Б
в м. Харкові , у порядку спадкування за
заповітом , після смерті ОСОБА_7 ,
померлої 25 липня 2007 року .

Відповідно до ст. 183 ЦК України
квартира АДРЕСА_2 є річчю неподільною,
оскільки частка співвласника ОСОБА_1 є
незначною та розподіл квартири в
натурі відповідно до ідеальних часток
не можливий.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач спірною квартирою не
користується , житлом забезпечений ,
витрачати кошти на утримання квартири
,яка знаходиться в занедбаному стані
та потребує ремонту не бажає.

Згідно ст. 360 ЦКУ співвласник
відповідно до своєї частки у праві
спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до п.1 ст. 347 ЦК України
особа може відмовитися від права
власності на майно, заявивши про це або
вчинивши інші дії, які свідчать про її
відмову від права власності.

Не користуючись своєю часткою
квартири АДРЕСА_2 , не приймаючи участь
в утриманні квартири, у її поточному
ремонті та сплаті комунальних платежів
позивач фактично відмовився від
права власності.

Відповідно до ст. 358 ЦК України,
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю. Кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина друга статті 183
цього Кодексу), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою. Право
на частку у праві спільної часткової
власності у співвласника, який отримав
таку компенсацію, припиняється з дня
її отримання.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
Застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» від 04.10.1991
року, при вирішення справ про виділ в
натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі, що при
неможливості виділу частки в натурі
або встановлення порядку користування
ним, власнику, що виділяється, за його
згодою присуджується грошова
компенсація. Розмір грошової
компенсації визначається за угодою
сторін, а при відсутньої такої згоди -
судом по дійсній вартості будинку на
час розгляду справи. Під дійсною
вартістю будинку розуміється грошова
сума, за яку він може бути проданий в
даному населеному пункту чи
місцевості. Для її визначення при
необхідності призначається
експертиза. В окремих випадках суд може
врахувати конкретні обставини справи і
при відсутності згоди власника, що
виділяється, зобов'язати решту
учасників спільної власності сплатити
йому грошову компенсацію за належну
частку з обов'язковим наведенням
відповідних мотивів. Зокрема, це може
мати місце, якщо частка у спільній
власності на будинок є незначною й не
може бути виділена в натурі чи за
особливими обставинами сумісне
користування ним неможливе, а власник в
будинку не проживає і забезпечений
іншою житловою площею.

Таким чином , аналізуючи
вищенаведене , суд прийшов до висновку
,що позовні вимоги ОСОБА_1 законні ,
обґрунтовані , тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,213
-215,218 ЦПК України, ст..ст. 347,358,360, 364,370 ЦК
України , п. 6 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
Застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» від 04.10.1991
року, суд-

В И
Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Припинити право спільної
часткової власності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/10 частину квартири
АДРЕСА_4, що належить йому на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, серія та номер 3-576, виданого
25.07.2014 р. сьомою Харківською державною
нотаріальною конторою.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/5 частину квартири
АДРЕСА_4, що належить йому на підставі
свідоцтва про право власності на житло
виданого комісією по приватизації
житлового фонду д.п. «Завод ім.
Малишева» 26 грудня 1994 року реєстровий
№ 3-94-632, на підставі розпорядження № 746
від 26 грудня 1994 року( дублікат
свідоцтва, що має силу оригіналу взамін
утраченого, видано 21 березня 2001 року,
зареєстроване в КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації" 25
червня 2001 року за реєстровим № В-15572).

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_2, зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 3/10
частин квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
індивідуальний податковий номер
НОМЕР_2, зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний
податковий номер НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, 139 620, 00 (сто тридцять
девять тисяч шістьсот двадцять) грн.
матеріальної компенсації вартості
належних ОСОБА_1 3/10 частин квартири
АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 1396 (одна тисяча
триста дев,яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги ,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя:

ОСОБА_12