Справа № 375/1407/14-ц Головуючий у І
інстанції Нечепоренко Л.М. Провадження
№ 22-ц/780/6314/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 49
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рокитнянського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом, який
обґрунтовувала тим, що 18 травня 2013 року
між нею та ОСОБА_1 укладено шлюб, який
зареєстровано у відділі актів
цивільного стану Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, актовий запис № 6342.
З серпня 2013 року сторони разом не
проживають, спільне господарство не
ведуть.

Від шлюбу у них є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на
утриманні позивачки та проживає з нею.

Оскільки, ОСОБА_2 перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до досягнення нею
трьох років, а відповідач добровільно
допомоги на утримання доньки не надає,
просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь
аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у
розмірі ? частини всіх видів доходів,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку та на її
утримання у розмірі ? частини всіх
видів доходів щомісячно до досягнення
дитиною трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зустрічним позовом. Просив
виключити його з актового запису № 16,
складеного 18.09.2013 року органом
державної реєстрації актів цивільного
стану виконавчим комітетом
Насташківської сільськї ради про
народження дитини ОСОБА_3 відомості про
ОСОБА_1 як батька, оскільки у нього є
сумніви щодо біологічного батьківства.

Ухвалою Рокитнянського районного суду
Київської області від 24 вересня 2014 року
відмовлено у прийнятті зустрічної
позовної заяви, оскільки заявлені
позови не є взаємопов'язаними.

Рішенням Рокитнянського районного
суду Київської області від 26
вересня 2014 року позов задоволено
частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів відповідача
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 16.09.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття та аліменти на
утримання дружини у розмірі 1/6 частини
всіх видів доходів відповідача
щомісячно, починаючи з 16.09.2014 року і до
досягнення дитиною трьох років - до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 гривень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, яке полягає у
тому, що суд безпідставно відмовив
відповідачу у прийнятті зустрічного
позову про виключення відомостей про
батьківство з актового запису про
народження дитини та у призначенні
судової генетичної експертизи.

Крім того, суд не з'ясував та не
встановив сімейний стан відповідача,
наявність у нього інших дітей,
непрацездатних дружини чи батьків та
чи може утримувати відповідач дитину
та її матір за своїм матеріальним
становищем.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
врахував те, що відповідач є
працездатним, що він зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття та дружину до досягнення
дитиною трьох років, що інших осіб на
утриманні він не має, а також врахував
матеріальний стан позивачки, яка не
працює, оскільки здійснює догляд за
дитиною, і дійшов до висновку, що
позивачка потребує матеріального
забезпечення від відповідача, а він
його може надавати.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Встановлено, що 18 травня 2013 року ОСОБА_2
та ОСОБА_1 уклали шлюб, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка
ОСОБА_3, яка проживає з матір'ю та
перебуває на її утриманні.

Як убачається з позовної заяви, з
серпня 2013 року сторони разом не
проживають, спільне господарство не
ведуть.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трьох років, відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
утримання доньки та дружини не надає.

При визначенні розміру аліментів на
утримання дитини та дружини до
досягнення дитиною трьох років, суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку, що відповідач зобов'язаний
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а позивачка, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Крім того, суд врахував матеріальне
становище відповідача і дійшов вірного
висновку, що позивачка потребує
матеріального забезпечення від
відповідача, а він його може надавати.

Доводи апеляційної скарги про те, що
апелянт не є біологічним батьком
дитини, на утримання якої позивачка
просить стягнути аліменти, не
заслуговують на увагу, оскільки згідно
наявного у справі актового запису про
народження дитини відповідач вказаний
у якості батька дівчинки. Даний актовий
запис про батьківство відповідача не
оспорений ним у встановленому законом
порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду про
часткове задоволення позову, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду
Київської області від 26 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді