Єдиний унікальний номер: 448/1468/14-ц
Провадження № 2/448/464/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03.11.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в особі:

головуючого – судді
Борисенко В.В.

при секретарі – Власюк
М.Б.,

розглянувши при попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Мишлятицької сільської ради
Мостиського району Львівської області
за участю третіх осіб – Мостиської
державної нотаріальної контори та
Реєстраційної служби Мостиського РУЮ
Львівської області, про визнання права
власності, –

В С Т А Н О В И В:

24.10.2014 року позивачі звернулися до суду
із зазначеним позовом, покликаючись на
те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 власною працею
та коштами збудували житловий будинок
з господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: с. Конюшки
Мостиського району Львівської області,
який станом на квітень 1991 року
відносився до суспільної групи –
колгоспний двір.

Вказували, що крім голови двору та його
дружини, станом на квітень 1991 року в
даному будинку також проживали
позивачі у праві.

Зазначали, що 07.02.1993 року помер ОСОБА_6,
спадщину після нього прийняли
спадкоємці І-ої черги, тобто дружина
ОСОБА_7 та син – позивач ОСОБА_1 03.03.2014
року померла також ОСОБА_7, яка за життя
склала заповіт, котрим все своє майно
заповіла сину – позивачу ОСОБА_1

З огляду на наведене, просили суд
визнати право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами, що
знаходиться за адресою: с. Конюшки, вул.
П.Сагайдачного, 1, Мостиського району
Львівської області, в наступних
частках: за ОСОБА_8 на 3/7 частки майна в
колгоспному дворі, за ОСОБА_2 – на 1/17
частку, за ОСОБА_3 – на 1/17 частку, за
ОСОБА_5 – на 1/17 частку, за ОСОБА_4 – на 1/17
частку.

Позивачі – ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
яка також представляла за дорученням
інтереси позивачки ОСОБА_4, в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримали в
повному обсязі та просили суд їх
задоволити.

Позивач – ОСОБА_3 в судове засідання не
з’явився, однак надіслав заяву, в якій
просить розглянути справу без його
участі, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні не з’явився, однак надав
суду заяву, в якій просив справу
слухати без його участі, проти
задоволення позову не заперечує.

Представники третіх осіб – Мостиської
державної нотаріальної контори та
Реєстраційної служби Мостиського РУЮ
– в судове засідання не з’явилися,
однак подали заяви, в яких просили
розглянути справу за їх відсутності,
вирішення даного спору покладають на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивачів та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у відповідності до вимог
ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо
ухвалити рішення про задоволення
позову при проведенні попереднього
судового засідання.

Судом встановлено, що
будинковолодіння, котре знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області, відноситься до суспільної
групи колишній колгоспний двір,
головою якого був ОСОБА_6 (батько
позивача ОСОБА_1О.).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» від 22.12.1995 року №
20, до правовідносин, що виникли до
прийняття 15.04.1991 Закону «Про
власність», застосовується чинне на
той час законодавство. Зокрема, спори
щодо майна колишнього колгоспного
двору, яке було придбане до 15 квітня 1991
року, мають вирішуватися за нормами, що
регулюють власність цього двору, а
саме: право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні. Такими, що втратили
це право, вважаються працездатні члени
двору, які не менше трьох років підряд
до цієї дати не брали участі своєю
працею і коштами у веденні спільного
господарства двору (в цей строк не
включається час перебування на дійсній
строковій військовій службі, навчання
в учбовому закладі, хвороба). Розмір
частки члена двору визначається,
виходячи з рівності усіх його членів,
включаючи неповнолітніх.

Станом на 15.04.1988 – 15.04.1991 роки в даному
господарстві проживали та вели спільне
господарство, крім голови двору, також
ОСОБА_7 (мати позивача ОСОБА_1О.) а також
позивачі у справі – ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відтак, у
кожного із вищевказаних осіб було по 1/7
частці будинковолодіння у даному
колгоспному дворі.

07.02.1993 року помер ОСОБА_6, не
розпорядившись за життя власним
майном. Спадкоємцями І-ої черги
спадкування за законом майна померлого
стали його дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_1
(позивач у справі), так як такі фактично
вступили в управління та володіння
спадковим майном у відповідності до
вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963
року). Відтак таким та той час фактично
належало по 3/14 (1/7+1/14) частки спірного
будинковолодіння.

03.03.2014 року померла також ОСОБА_7, яка за
життя склала заповіт, котрим все своє
майно заповіла сину – ОСОБА_1 (позивачу
у справі). Даний заповіт ніким не
оспорювався та не відмінявся.
Спадкоємців, яким би належало право на
обов’язкову частку у спадщині, у
ОСОБА_7 не було.

Позивач ОСОБА_1 у встановлені строки
звернувся до приватного нотаріуса
Мостиського районного нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_9 із
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері, однак свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
спірний будинок не отримав через
відсутність правовстановлюючих
документів на такий. Таким чином на той
час у нього виникло право на 3/7 (1/7+1/14+3/14)
частки спірного будинковолодіння.

Вказані обставини підтверджуються:
поясненнями позивачів; копіями
свідоцтв про смерть серії І-СГ № 305359
від 20.02.2013 року та серії І-СГ № 330590 від
04.03.2014 року; копією спадкової справи №
25/2014 до майна померлої 03.03.2014 року
ОСОБА_7; довідкою Мишлятицької
сільської ради Мостиського району
Львівської області № 817 від 28.08.2014 року,
а також іншими матеріалами справи.

Згідно положення ст.ст.548, 549 ЦК України
(в редакції 1963 року), для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає,
що спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу.
Заява про відмову від прийняття
спадщини подається нотаріусу за місцем
відкриття спадщини. Відмова від
прийняття спадщини є безумовною і
беззастережною.

З огляду на наведене, враховуючи, що
позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після
смерті як батька, так і матері, однак
позбавлений можливості в позасудовому
порядку оформити свої спадкову права
через відсутність правовстановлюючих
документів на спірне будинковолодіння,
а також враховуючи, що позивачі у
справі станом на 15.04.1991 року проживали в
даному господарстві та вели в ньому
спільне господарство, суд дійшов до
висновку, що за позивачами слід визнати
право власності на спірне
будинковолодіння згідно позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись п.6
постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995 року №
20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» (з наступними змінами),
ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції
1963 року), ст.ст.1218, 1220, 1223, 1233, 1268-1270, п.4
Прикінцевих та Перехідних положень ЦК
України, ст.ст.11, 88, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 3/7 частки
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/7 частку
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на 1/7 частку
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, право
власності на 1/7 частку
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, право
власності на 1/7 частку
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: с. Конюшки, вул. П.Сагайдачного,
1, Мостиського району Львівської
області.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення до
апеляційного суду Львівської області
через Мостиський районний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяОСОБА_10