Ухвала

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Житлово-будівельного кооперативу
«Домобудівник-7» про стягнення
компенсацій за невикористані
відпустки, за затримку розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ЖБК «Домобудівник-7» про стягнення
компенсацій за невикористані
відпустки, за затримку розрахунку при
звільненні та відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 29 липня 2013 року позов
задоволено частково.

Стягнути з ЖБК «Домобудівник-7» на
користь ОСОБА_1 762 грн 37 коп.
невиплаченої частини компенсації за 54
календарні дні невикористаних
відпусток, середній заробіток за час
затримки з виплатою заробітної плати з
03 грудня 2012 року до 25 лютого 2013 року
включно в сумі 2 788 грн 52 коп., 1 794 грн 56
коп. суми, належної до виплати
звільненому працівникові за час
затримки виплат коштів при звільненні
за кожний прострочений календарний
день невиплати в повному обсязі після 25
лютого 2013 року та моральну шкоду в
розмірі 1 тис. грн, всього 6 345 грн 45 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 вересня 2014 року зазначене судове
рішення в частині стягнення з ЖБК
«Домобудівник-7» на користь ОСОБА_1 762
грн 37 коп. невиплаченої частини
компенсації за 54 календарні дні
невикористаних відпусток, 1 794 грн 56 коп.
суми, належної до виплати звільненому
працівникові за час затримки виплат
коштів при звільненні за кожний
прострочений календарний день
невиплати в повному обсязі після 25
лютого 2013 року скасовано та в цій
частині в позові відмовлено.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що з 03 травня 2007 року
ОСОБА_1 працювала в ЖБК "Домобудівник-7"
на посаді бухгалтера. Наказом ЖБК
"Домобудівник-7" від 01 грудня 2012 року №
3/2012 ОСОБА_1 звільнена із займаної
посади за власним бажанням на підставі
ст. 38 КЗпП України з 01 грудня 2012 року.

Відповідач виплатив позивачу всі
належні їй при звільненні суми лише 26
лютого 2013 року, тобто з порушенням
строків, встановлених ст. 116 КЗпП
України.

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов висновку про
задоволення позову ОСОБА_1 в частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні з 03
грудня 2012 року до 25 лютого 2013 року
включно в розмірі 2 788 грн 52 коп.

Разом із тим апеляційний суд не
погодився з висновком суду першої
інстанції про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з ЖБК
"Домобудівник-7" невиплаченої частини
компенсації за 20 календарних днів,
невикористаних відпусток в розмірі 762
грн 34 коп. та суми, належної до виплат
звільненому працівникові за час
затримки виплат коштів при звільненні
за кожний прострочений календарний
день невиплат в повному обсязі після 25
лютого 2013 року в розмірі 1 794 грн 56 коп. з
огляду на наступне.

Як убачається з розрахунку, наданого
ЖБК "Домобудівник-7", компенсацію в
розмірі 762 грн 37 коп. за 20 днів
невикористаних відпусток ОСОБА_1
отримала ще в листопаді 2012 року. Таким
чином, на момент звільнення ОСОБА_1
залишилися некомпенсованими 34 дні
невикористаної відпустки. Залишок
невиплаченої компенсації за
невикористану відпустку на момент
звільнення становив 1 264 грн 12 коп.
Указану суму з вирахуванням 45 грн 27 коп.
ЄСВ та 181 грн 85 коп. ПДФО, всього 1 030 грн 50
коп., було виплачено 26 лютого 2013 року.

Відшкодування моральної шкоди
безпосередньо пов'язано із вирішенням
основних позовних вимог про порушення
трудових прав позивача. За таких
обставин суд першої інстанції,
встановивши факт завдання моральної
шкоди внаслідок несвоєчасної виплати
позивачу належних сум при звільненні,
виходячи з принципу розумності і
справедливості, дійшов висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди в
сумі 1 тис. грн.

Апеляційний суд, ухвалюючи рішення,
зазначав, що, ураховуючи, що станом на 26
лютого 2013 року відповідач здійснив
виплату позивачу всіх необхідних сум
при звільнені, відсутні підстави для
задоволення позову щодо стягнення з
відповідача компенсації за 54
календарні дні невикористаних
відпусток в розмірі 762 грн 34 коп. Не
підлягають також задоволенню позовні
вимоги стосовно стягнення з
відповідача на користь позивача суми,
належної до виплати звільненому
працівникові за час затримки виплат
коштів при звільненні за кожний
прострочений календарний день
невиплат в повному обсязі після 25
лютого 2013 року в розмірі 1 794 грн 56 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель