АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9745/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Байбара Г. А. Доповідач - Прозорова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року

17 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Козлова С.П.,
Каратаєвої Л.О.,

при секретарі: Панченко Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 13 травня
2014 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що 15 січня 2012 року на
проїзній частині вул. Космічної в м.
Дніпропетровську сталась
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок зіткнення автомобіля
«Суббару-Форестер», який належить
ОСОБА_4, та автомобіля «Мазда-3», який
належить ОСОБА_2 Внаслідок ДТП, винним у
вчиненні якого визнаний відповідач,
ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, в
результаті чого була прооперована.

Після виписки з лікарні у лютому 2012
року вона була змушена пересуватися на
милицях, виконуючи рекомендації
лікаря, але до теперішнього часу
відчуває болі у нижніх кінцівках, має
певні труднощі у пересуванні. Оцінює
завдану їй моральну шкоду в 80000 грн.

Внаслідок злочинних дій відповідача
ОСОБА_4 також зазнала моральної шкоди,
яку оцінила у 20 000 грн. Завдана їй
моральна шкода полягає в душевних
стражданнях, які вона зазнала під час
ДТП, оскільки у пошкодженому
автомобілі знаходилися всі члени її
родини: син ОСОБА_6, чоловік ОСОБА_7 та
мати ОСОБА_3 Душевні страждання також
пов'язані з пошкодженням її автомобіля,
що порушило її звичний спосіб життя,
створило обмеження у пересуванні та
перешкоди у звичайній життєдіяльності,
подолання яких вимагало від неї
додаткових надлишкових зусиль.
Періодичні телефоні дзвінки чи
випадкові зустрічі зі знайомими, їх
співчуття ситуації додатково завдають
душевного болю та поглиблюють і без
того пригнічений психоемоційний стан.
Також їй довелося нервувати за стан
здоров'я матері ОСОБА_3, якій на момент
ДТП було 73 роки, вона перенесла кілька
операційних втручань, що в її віці було
досить ризиковим. Весь тягар по догляду
за матір'ю лежав на ній - ОСОБА_4,
оскільки ОСОБА_3 проживала у місті
Севастополі, а у січні 2012 року
знаходилася у неї в гостях.

Позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі
80000 грн. та 1250 грн. витрат на правову
допомогу на послуги адвоката; стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральну
шкоду в сумі 20000 грн. та 1250 грн. витрат на
правову допомогу на послуги адвоката;
стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави пропорційно від розміру
задоволених позовних вимог.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 13 травня
2014 року задоволено позовні вимоги
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок злочину.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в сумі 80000 грн. та
витрати на правову допомогу адвоката у
розмірі 1250 грн., а всього 81250 грн.

Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
моральну шкоду, завдану внаслідок
злочину в сумі 20 000 грн. та витрати на
послуги адвоката у розмірі 1250 грн., а
всього 21 250 грн.

Також суд стягнув з ОСОБА_2 в дохід
держави судовий збір у розмірі 1000,00 грн.
(а.с.65-67).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2 та
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
ставить питання про зміну рішення
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 13 травня 2014 року, яким
стягнути з нього на користь позивачів
моральну шкоду в розмірі, з урахуванням
вимог розумності і справедливості,
посилаючись на те, що судом порушені
норми матеріального та процесуального
законодавства (а.с.100-101).

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду зміні у частині розміру
моральної шкоди та розміру судового
збору та скасуванню в частині
стягнення судових витрат на правову
допомогу, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Між тим, постановлене рішення суду
першої інстанції не відповідає
вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
вироком Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 25 вересня
2012 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК
України, та призначено покарання у
вигляді шести місяців арешту з
позбавленням керування транспортними
засобами строком на один рік. На
підставі ч.4 ст. 74 КК України ОСОБА_2
звільнено від призначеного основного
покарання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 189505,31
грн. Автомобілі «Суббару-Форестер»
державний реєстраційний номер НОМЕР_2
та «Мазда-3» державний реєстраційний
номер НОМЕР_1 залишені за належністю
власникам ОСОБА_4 та ОСОБА_2, відповідно,
що підтверджується копією вироку
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 вересня 2012 року
(а.с.7-8).

Ухвалою колегії суддів судової палати
по кримінальним справам апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22
листопада 2012 року вирок Жовтневого
районного суду м.
Дніпропетровська від 25 вересня 2012 року
відносно ОСОБА_2 змінено, шляхом
виключення з резолютивної частини
вироку додаткового покарання у вигляді
позбавлення керування транспортними
засобами строком на один рік.

В частині цивільного позову вирок був
скасований та справу направлено на
новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства. В іншій
частині вирок суду залишено без зміни,
що підтверджується копією ухвали
колегії суддів судової палати по
кримінальним справам апеляційного
суду Дніпропетровської області від 22
листопада 2012 року (а.с.9-10).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2013 року з
ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 139505,31
грн. у якості відшкодування
матеріальної шкоди, на користь держави
стягнуто судовий збір в розмірі 1395 грн.
Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_2
автомобіль «Суббару-Форестер»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
в стані не гіршому його стану на момент
в якому він знаходився після зіткнення,
що мало місце 15.01.2012 року на вулиці
Космічній у м. Дніпропетровську за
участю вищевказаного автомобіля та
автомобіля «Мазда-3», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується копією рішення
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2013 року
(а.с.11-12).

Рішенням колегії суддів судової палати
по цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08 липня
2013 року рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 15
травня 2013 року - змінено, зменшено суму,
яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 з 139505,31 грн. до 46428,25 грн.
та судовий збір з 1395,00 грн. до 464,30 грн.
Виключено з резолютивної частини
рішення абзац четвертий щодо
зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_2
автомобіль «Суббару-Форестер»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що підтверджується копією рішення
колегії суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08 липня
2013 року (а.с.13-14).

Зазначеним вище вироком Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
25.09. 2012 року встановлено, що 15.01.2012 року
близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_2,
керуючи автомобілем «Мазда-3», рухався
по проїзній частині вулиці Космічної у
напрямку вулиці Набережної Перемоги у
місті Дніпропетровську, зі швидкістю 50
км/год., порушуючи п.12.1 Правил
дорожнього руху, проявляючи крайню
неуважність до дорожньої обстановки і
її змін, вибрав швидкість руху при якій
не міг контролювати рух автомобіля,
внаслідок чого виїхав на проїзжу
частину дороги призначену для руху
зустрічних транспортних засобів, де в
районі АЗС "Сентоза" по вул. Космічній в
м. Дніпродзержинську допустив
зіткнення з автомобілем
«Суббару-Форестер», держпавний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди потерпілій ОСОБА_3, що
знаходилась на задньому пасажирському
сидінні автомобіля «Суббару-Форестер»,
були спричинені тілесні ушкодження у
вигляді забою м'яких тканин голови та
обличчя, пара орбітальної гематоми
зліва, забоїв обох колінних суглобів,
підшкірної гематоми в області правого
наколінника, дерматозу правого
колінного суглоба (в зв'язку з чим була
проведена операція), посттравматичної
артропатії обох колінних суглобів,
посттравматичної між м'язової та
підфасціальної гематоми верхньої
третини лівої гомілки, в зв'язку з чим
була проведена операція по її
видаленню, які у своїй сукупності
відносяться до середньої тяжкості
тілесних ушкоджень, що викликали
тривале ушкодження здоров'я, понад 21
добу, згідно висновку судово-медичної
експертизи №1582-Е від 16 травня 2012 року.

ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному
лікуванні в травматологічному
відділенні з 23 січня 2012 року по 20 лютого
2012 року з діагнозом: посттравматична
артропатія обох колінних суглобів зі
стійким больовим синдромом;
згинально-розгинальна контрактура
обох колінних суглобів; застарілі
підшкірні та міжм'язеві гематоми обох
гомілок, підкірна гематома правого
наколінника, стан після операції (15
січня 2012 року); посттравматична
застаріла між м'язова та підфасціальна
гематома верхньої третини лівої
гомілки ; алгонейродисторофія
дистальних відділів обох нижніх
кінцівок; посттравматична артропатія
правового ліктьового суглобу з
больовим синдромом; комбінована
контрактура правового ліктьового
суглобу.

Згідно тексту епікризу, хвора була
транспортована до відділення на
каталці. Після ДТП, 15 січня 2012 року,
перша медична допомога була надана в КЗ
"МКЛ №16" ДОР. Після чого була
госпіталізована до травм.відділення де
знаходилася до 23.01.12 року з діагнозом:
забій обох колінних суглобів, під
шкіряна гематома правого наколінника,
гемартроз, забій лівої надбрівної дуги.
У відділенні 15.01.2012 року була оперована
із вскриттям гематоми правового
наколінника. Після операції була
виписана на амбулаторне лікування.
Стан погіршився у зв'язку з чим була
направлена до травм.відділення КЗ "ДМЛ
№7" ДОР м. Дніпродзержинська. У хворої
зберігалися болі з боку лівого
колліного суглобу, після незначного
зменшення набряку, значні болі в
області в/3 по внутр. поверхні в/3 лівої
гомілки. 07 лютого 2012 року ОСОБА_3 під
мзнеболювальним проведена операція:
видалення застарілої між м'язової та
підфасціальної гематоми в/3 лівої
гомілки. Також ОСОБА_3 прописане
лікарем подальше лікування, що
підтверджується виписним епікризом
№915/76, виданим КЗ "Дніпродзержинська
міська лікарня №7" ДОР (а.с.18).

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої злочином, яке набрало
законної сили 08 липня 2013 року,
встановлено, що автомобіль
«Суббару-Форесстер» д/н НОМЕР_2
належить ОСОБА_4, згідно свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_3.

Страховою компанією ОСОБА_4 було
здійснено виплату страхового
відшкодування за даною ДТП в розмірі
50000 грн. за полісом страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Рішенням колегії суддів судової палати
по цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області від 08.07.2013
року рішення Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 15.05.2013
року - змінено, зменшена сума залишку
невідшкодованого збитку до 46428,25 грн.

Тобто, зазначеними вище вироком та
рішеннями судів було встановлено факти
спричинення в результаті ДТП з вини
ОСОБА_2 шкоди здоров'ю ОСОБА_3 та
пошкодження автомобіля
«Суббару-Форесстер» д/н НОМЕР_2,
належного ОСОБА_4

Задовольняючи вимоги позивачів про
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 зазнала фізичного болю та
страждань, у зв'язку з ушкодженням її
здоров'я, необхідністю лікування з
проведенням операцій, необхідністю
догляду за нею, виконання рекомендацій
лікарів, пересування на милицях, зміни
звичного способу життя, а також
позивачу ОСОБА_4 було завдано моральної
шкоди, що полягає в душевних
стражданнях, яких вона зазнала в
результаті протиправних діянь
відповідача, оскільки під час ДТП в її
автомобілі знаходилися всі члени її
родини: син ОСОБА_6, чоловік ОСОБА_7 і
мати ОСОБА_3 Душевні страждання ОСОБА_4
також пов'язані з пошкодженням
належного її автомобіля
«Суббару-Форесстер», що порушило її
звичний спосіб життя, створило
обмеження у пересуванні та перешкоди у
звичайній життєдіяльності, подолання
яких вимагає від неї додаткових зусиль.

Проте, з визначеним судом розміром
моральної шкоди, колегія суддів не може
погодитися, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 міжнародної
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, кожен при вирішенні
спору щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом. При цьому
слід застосувати практику
Європейського суду з прав людини в
національному судочинстві, як
інструменту функціювання Конвенції, що
є частиною національного
законодавства.

Відповідно до матеріалів справи
"Бурдов проти Росії" /Розгляд по суті і
справедлива сатисфакція/, Страсбург, 07
травня 2002 року, Европейський суд
прийшов до висновку, що внаслідок
виявлених порушень, які не можна
вважати виправленими лише завдяки
визнанню судом наявності порушення,
заявник зазнав певної моральної шкоди.
Однаке зазначена у вимозі конкретна
сума є надмірною. Керуючись при
визначенні суми компенсації принципом
справедливості, як того вимагає ст. 41
Конвенції, суд зменшив суму моральної
шкоди.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи №1582-Е від 16.05.2012 року ОСОБА_8
при ДТП були спричинені середньої
тяжкості тілесні ушкодження,
інвалідність не встановлена.

Судом встановлено, що з заробітної
плати відповідача, який працює
лікарем-атестезіологом стягується на
користь ОСОБА_4 20% у відшкодування
матеріальної шкоди у сумі 50624 грн. 59
коп. На утриманні відповідача
знаходяться дружина і донька
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.71,72). Середньомісячна
заробітна плата відповідача складає
4362 грн. (а.с.78).

Постановляючи рішення про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди - 80000 грн.
та на користь ОСОБА_4 у відшкодування
моральної шкоди - 20000 грн., суд першої
інстанції не прийняв до уваги
обставини ДТП, що ОСОБА_2 не порушив ПДР
у грубій формі, не врахував характер і
тривалість страждань потерпілої, яка
інвалідом не визнана, стан здоров'я у
неї відновився, не звернув уваги на те,
що вказані суми не відповідають
фактичним обставинам справи, зроблені
без врахування матеріального
положення відповідача.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
вказані обставини та конкретну справу
Європейського суду, з урахуванням
принципу справедливості та того, що
відповідач частково відшкодував
матеріальну шкоду, вважає за необхідне
зменшити суму моральної шкоди,
стягнутою на користь ОСОБА_3 з 80 000 грн.
до 7 000 грн. та стягнутою на користь
ОСОБА_4 з 20 000 грн. до 2 000 грн., а також
розмір судового збору з 1000 грн. до 350
грн., що відповідає вимогам принципу
розумності і є справедливою
сатисфакцією, спричиненої потерпілій
моральної шкоди.

Також згідно статті 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 2006 року №590 "Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави"
затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних справ.

Додатком до цієї постанови
встановлено, що розмір компенсації
витрат, пов'язаних з правовою допомогою
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, не
перевищує суму, що обчислюється
виходячи з того, що зазначеній особі
виплачується 40 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати за годину
її роботи.

Відшкодування цих витрат здійснюється
за наявності документального
підтвердження витрат, пов'язаних з
угодою про надання послуг щодо ведення
справи у суді, та належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді, і
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг.

Суд першої інстанції, вирішуючи
питання розміру заборгованості за
договором про надання правових послуг
адвоката, взяв до уваги як доказ лише
акт наданих послуг за договором.

Але в даному акті немає даних про
кількість годин, витрачених на
виготовлення документів,
підготовлених при здійсненні функцій
захисника.

З матеріалів справи вбачається, що по
товарному чеку за №86 від 24.12.2013 року
адвокат ОСОБА_9 отримала 2500 грн. (а.с.44). У
вказаному товарному чеку не вказано
від кого саме адвокат отримала гроші.

Тобто позивачем не надано суду
документів, які свідчать про оплату
адвокату гонорару, пов'язаного із
наданням правової допомоги, оформлених
у встановленому законом порядку,
оскільки товарний чек, наданий
адвокатом не є належним та допустимим
доказом такої оплати

Крім того, згідно журналу судового
засідання ОСОБА_10 приймала участь у
судовому засіданні тільки 14.04.2014 року,
яке тривале лише 3 хвилини (а.с.59).

Суд на дані обставини не звернув уваги,
зазначених положень закону не врахував
і помилково стягнув з відповідача на
користь позивача 2500 грн. на
відшкодування витрат на правову
допомогу.

А тому, рішення суду першої інстанції у
вказаній частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення судових витрат на
правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 13 травня
2014 року - змінити у частині розміру
моральної шкоди та розміру судового
збору, зменшивши розмір моральної
шкоди, стягнутий з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 з 80 000 грн. до 7 000 грн. та
стягнутий з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з
20 000 грн. до 2 000 грн.; розмір судового
збору з 1000 грн. до 350 грн.

Заочне рішення в частині стягнення
судових витрат на правову допомогу -
скасувати та відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2
в частині судових витрат на правову
допомогу.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: