У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука
М.І., Олійник А.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 до Львівської міської ради,
треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, про
визнання незаконним та скасування
рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_11
на рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
звернулися до суду з позовом до
Львівської міської ради, в якому
просили визнати недійсним та скасувати
рішення узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів Львівської
міської ради від 09 листопада 2012 року в
частині погодження громадянам ОСОБА_11,
ОСОБА_11 межі між земельними ділянками
по фактичному користуванню, відповідно
до акта обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_3 від 05
жовтня 2012 року, по лінії (Г-А),
виготовленого Львівським комунальним
підприємством «Центр земельного
кадастру та землі».

На обґрунтування вимог позивачі
посилалися на те, що ОСОБА_6 є власником,
а ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - мешканцями
квартири № 1 в одноповерховому
двоквартирному житловому будинку
АДРЕСА_1. Будинок знятий з балансу
Львівської міської ради. На підставі
рішення виконкому Львівської міської
ради від 20 серпня 1953 року № 1157 за
будинком закріплена земельна ділянка
площею 522 кв. м. Навпроти входу та вікон
будинку розташована земельна ділянка
площею 150 кв. м, яка знаходиться у
власності Львівської міської ради.
Позивачам стало відомо, що мешканці
сусіднього будинку - АДРЕСА_3 мають
намір звернутись до Львівської міської
ради з проханням надати в оренду
вказану земельну ділянку площею 150 кв.
м, яка, власне, розташована навпроти
будинку АДРЕСА_2. Тому 17 серпня 2012 року з
метою набуття вказаної прилеглої
земельної ділянки площею 150 кв. м для
обслуговування житлового будинку всі
мешканці будинку АДРЕСА_2 звернулись до
Львівської міської ради з відповідною
заявою. Цього ж дня окремою заявою
ОСОБА_6 звернулась до Львівської
міської ради з проханням не укладати
договору оренди на спірну земельну
ділянку. 04 вересня 2012 року у відповідь
листом Управління природних ресурсів
та регулювання земельних відносин
рекомендовано для досягнення бажаного
результату зібрати ряд документів. До
того ж повідомили, що прохання щодо
неукладення договору оренди будуть
враховані. 22 жовтня 2012 року відповідачі
вдруге подали Львівській міській раді
заяву про надання у власність спірної
земельної ділянки, оскільки процес
зібрання необхідних документів зайняв
тривалий час. Надалі у жовтні 2012 року
мешканці сусіднього будинку АДРЕСА_3
звернулись до них з пропозицією
засвідчити особистими підписами акт
узгодження меж між земельною ділянкою,
яка закріплена за будинком № 5 (на
сьогодні - № 5а) та земельною ділянкою
площею 150 кв. м. Оскільки позивачі від
підпису відмовились, тому мешканці
будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_11 і ОСОБА_5 18
жовтня 2012 року звернулись до
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради щодо погодження межі між
вказаними земельними ділянками.
Вказували, що у 2000 році мешканці
сусіднього будинку АДРЕСА_3 вже
скористалися своїм правом,
передбаченим ч. 1 ст. 121 ЗК України,
приватизувавши земельну ділянку
площею 1 000 кв. м. Натомість вони,
мешканці будинку АДРЕСА_1, таким правом
ще не скористались, зібрали всі
документи, необхідні для подачі у
Львівську міську раду для вирішення
питання про надання у власність
спірної земельної ділянки, проте
узгоджувальна комісія для вирішення
спорів Львівської міської ради подані
документи та наведені твердження
проігнорувала.

Посилаючись на вказані обставини
позивачі, просили суд позовні вимоги
задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 24 липня 2014 року,
позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним та скасовано рішення
узгоджувальної комісії для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради від 09 листопада 2012 року № 53 в
частині погодження ОСОБА_11, ОСОБА_11
межі між земельними ділянками по
фактичному користуванню відповідно до
акта обстеження та показу меж
земельної ділянки на АДРЕСА_3 від 05
жовтня 2012 року по лінії (Г-А),
виготовленого Львівським комунальним
підприємством «ЦЗК та З».

У касаційній скарзі ОСОБА_11 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень із ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є
власником, а ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 -
мешканцями квартири АДРЕСА_2. На
підставі рішення виконкому Львівської
міської ради від 20 серпня 1953 року № 1157
за будинком закріплена земельна
ділянка площею 522,5 кв. м (а. с. 9).

У будинку АДРЕСА_3 проживають треті
особи: ОСОБА_11 і ОСОБА_11 Рішенням
виконкому Львівської міської Ради
депутатів трудящих від 20 серпня 1953 року
№ 1157 за вказаним будинком залишено в
користуванні земельну ділянку у
розмірі 1028,70 кв. м. Самовільно захоплену
земельну ділянку площею 357,40 кв. м з
присадибної ділянки вилучено та
зараховано до міського земельного
фонду (а. с. 19).

Відповідно до абрису обстеження межі
земельної ділянки, який є додатком до
акта встановлення і показу меж
земельної ділянки у АДРЕСА_2,
виготовленого 24 травня 2012 року, спірна
земельна ділянка межує між будинками
АДРЕСА_2. Зокрема, спірна земельна
ділянка є дотичною до будинку № 5а, в
якому мешкають позивачі (а. с. 74, зворот).

Рішенням Виконавчого комітету
Львівської міської Ради депутатів
трудящих від 26 жовтня 1953 року № 1592
намічений відрізок площею 357,4 кв. м, як
лишок зверх встановленої норми (1028,7 кв.
м), залишено в тимчасове користування
ОСОБА_15 до часу реконструкції кварталу
в цьому місці (а. с. 41).

07 грудня 1999 року між Львівською міською
радою народних депутатів і ОСОБА_11,
ОСОБА_11 укладено договір на право
тимчасового користування землею (в
тому числі на умовах оренди) № 30004013,
відповідно до умов якого на підставі
ухвали V сесії ІІІ скликання від 29
квітня 1999 року № 224 (наказ від 07 квітня
1999 року № 77) Львівська міська рада
надає, а ОСОБА_11 і ОСОБА_11 приймають у
тимчасове користування земельну
площею 394 кв. м, що по АДРЕСА_3, терміном
на три роки з правом його поновлення (а.
с. 42).

З метою набуття у власність земельної
ділянки площею 480 кв. м, яка розташована
по АДРЕСА_2, безоплатно, позивачі 17
серпня 2012 року звернулись до
Львівської міської ради з відповідною
заявою. Заяву мотивували необхідністю
будівництва та обслуговування
житлового будинку, в якому мешкають (а.
с. 11).

У цей же день, 17 серпня 2012 року позивачі
звернулись до Львівської міської ради
з окремою заявою, в якій просили не
укладати із мешканцями будинку АДРЕСА_3
договору оренди на земельну ділянку
площею 150 кв. м, яка знаходиться в межах
земельної ділянки будинку АДРЕСА_2 (а. с.
14).

У відповідь на заяви позивачів від 17
серпня 2012 року Управління природних
ресурсів та регулювання земельних
відносин листом від 04 вересня 2012 року
роз'яснило порядок вирішення
порушеного ними питання та надали
вичерпний перелік документів, який
необхідно подати управлінню для
набуття у власність бажаної земельної
ділянки (а. с. 12-13).

Також листом від 04 вересня 2012 року
Управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин
повідомило позивача - власника
квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_6. про те, що її
прохання щодо неукладення договору
оренди земельної ділянки, що по
АДРЕСА_1, із мешканцями будинку АДРЕСА_3
буде враховано (а. с. 15).

22 жовтня 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
Львівської міської ради з черговою
заявою, в якій вдруге просила не
укладати з мешканцями будинку АДРЕСА_3
договір оренди земельної ділянки
площею 150 кв. м, яка прилегла саме до її
будинку (а. с. 17-18).

Листом від 01 листопада 2012 року
Управління природних ресурсів та
регулювання земельних відносин
повідомило ОСОБА_6 про те, що заяви
ОСОБА_11 щодо оформлення
землекористування не надходило. Проте
у випадку надходження такої заяви на
адресу Управління, з урахуванням вимог
чинного законодавства зобов'язані
прийняти таку заяву до розгляду (а. с.
20).

Узгоджувальна комісія для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради утворена згідно з ухвалою
Львівської міської ради від 27 січня 2011
року № 163 «Про узгоджувальну комісію
для вирішення земельних спорів».

Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 ухвали
Львівської міської ради від 27 січня 2011
року № 163 основною формою діяльності
узгоджувальної комісії є засідання;
основним документом, який створює
комісія, є протокол. За результатами
розгляду спорів щодо меж земельних
ділянок, що знаходяться у власності і
користуванні громадян, додержання
громадянами правил добросусідства
узгоджувальна комісія готує своє
рішення, яке оформлюється відповідно
до протоколу і яке підписують голова та
секретар узгоджувальної комісії.

Рішення узгоджувальної комісії є
підставою для прийняття ухвали міської
ради.

Згідно з копією витягу з протоколу
засідання узгоджувальної комісії для
вирішення земельних спорів від 09
листопада 2012 року № 53 комісією
рекомендувано погодити межу між
земельними ділянками по фактичному
користуванню відповідно до акта
обстеження та показу меж земельної
ділянки по АДРЕСА_3 від 05 жовтня 2012 року
(по лінії Г-А), виготовленого ЛКП «ЦЗК та
З» (а. с. 136).

Ухвалою Львівської міської ради від 27
грудня 2012 року № 2059 «Про затвердження
громадянам технічних документацій із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельні
ділянки, і передачу громадянам у
спільну сумісну власність та оренду
земельних ділянок» ОСОБА_11 і ОСОБА_5.
передано в оренду земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а. с.
117-121).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що розгляд
узгоджувальною комісією для вирішення
земельних спорів Львівської міської
ради питання про погодження меж
земельної ділянки власникам будинку
АДРЕСА_3 без розгляду заяви ОСОБА_16 про
передачу їй частини цієї земельної
ділянки площею 150 кв. м, яка знаходиться
навпроти будинку № 5а за цією ж адресою,
проведено з порушенням положень
чинного земельного законодавства та
Положення про узгоджувальну комісію
для вирішення земельних спорів
Львівської міської ради.

Проте погодитися з такими висновками
судів не можна.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 12 ЗК України
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

Захист прав громадян на земельні
ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст.
152 ЗК України шляхом: визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (ст. 16 ЦК
України).

Суд, вважаючи, що протоколом
узгоджувальної комісії порушено права
позивачів, які можуть виникнути у
майбутньому, у порушення положень ст.
ст. 212-214 ЦПК України не врахував, що
відповідно до ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст.
152 та ст. 158 ЗК України спір вирішується
судом у разі незгоди власників землі
або землекористувачів з рішенням
органу місцевого самоврядування, а
протокол узгоджувальної комісії, на
підставі якого Львівською міською
радою прийнята ухвала від 27 грудня 2012
року № 2059 «Про затвердження громадянам
технічних документів із землеустрою
щодо складання документів, які
посвідчують право на земельні ділянки,
і передачу громадянам у спільну
сумісну власність та оренду земельних
ділянок», - не є рішенням органу
місцевого самоврядування, внаслідок
чого дійшов передчасного висновку про
наявність порушеного права позивачів
та необхідність його захисту у
вказаний ними спосіб.

Апеляційний суд, перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, у порушення
вимог ст. ст. 303, 309 ЦПК України допущених
судом помилок не виправив та залишив
рішення без змін.

Виходячи з викладеного та враховуючи
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, в силу ст. 338 ЦПК
України рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_11 задовольнити
частково.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 24 липня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук А.С.
Олійник