Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2790/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
УХВАЛА

18.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Белінської І.М.

Чельник О.І.

при секретарі Зінов»євій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за поданням державного
виконавця державної виконавчої служби
Маловисківського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, за апеляційною скаргою
відділу державної виконавчої служби
Маловисківського районного управління
юстиції на ухвалу Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 24 вересня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

23 вересня 2014 року державний
виконавець ВДВС Маловисківського
районного управління юстиції
звернувся до суду з погодженим
начальником ВДВС поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України.

В обґрунтування подання зазначав, що у
відділі державної виконавчої служби
знаходиться на виконанні виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа від 24 грудня 2008 року,
виданого Маловисківським районним
судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів
на утримання неповнолітньої дитини.

Посилаючись на те, що боржник не
виконує судове рішення, що свідчить про
ухилення від сплати аліментів,
державний виконавець просив обмежити
його право на виїзд за межі України.

Ухвалою Маловисківського районного
суду від 24 вересня 2014 року у
задоволенні зазначеного подання
відмовлено.

Покладений в основу ухвали висновок
суд першої інстанції мотивував тим, що
державний виконавець не обґрунтував
подання жодною з визначених Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
обставин, які могли б бути правовою
підставою для тимчасового обмеження в
такому праві; державним виконавцем не
надано достатніх доказів саме ухилення
боржника від виконання судового
рішення.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постановленої ухвали
через неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального
права з постановленням нової ухвали.

Представник ВДВС Маловисківського
районного управління юстиції та
боржник ОСОБА_2 належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення, у
судове засідання не з»явилися, що
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок врегульовано
Законом України від 21 січня 1994 року
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами),
яким визначено випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України та встановлено порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою Наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 року, яка набрала чинності з 17
квітня 2012 року, визначено зміст та
форму подання державного виконавця при
зверненні до суду, зокрема, і щодо
обмеження у праві виїзду за межі
України (розділ Х1 Інструкції).

Судом з'ясовано і матеріалами справи
підтверджується, що на виконанні у ВДВС
Маловисківського РУЮ Кіровоградської
області знаходиться виконавче
провадження про примусове виконання
виконавчого листа від 24 грудня 2008 року,
виданого Маловисківським районним
судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25-27,32).

25 червня 2009 року державним виконавцем
відкрито виконавче провадження (а.с.33).

За приписами ч.5 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Даних про те, що копія постанови про
відкриття виконавчого провадження
була направлена боржнику державним
виконавцем не надано.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У процесі здійснення виконавчого
провадження державний виконавець,
зокрема, має право: викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ (п.11 ч.3
ст.11 вказаного Закону).

Однак державним виконавцем не надано
доказів того, що з часу відкриття
виконавчого провадження (25 червня 2009
року) боржник викликався до відділу
виконавчої служби для з'ясування
причин невиконання покладеного на
нього рішенням суду обов'язку по сплаті
аліментів.

Додані державним виконавцем до подання
довідка-розрахунок заборгованості та
копії повідомлень з органів та установ
про відсутність чи наявність
зареєстрованого за боржником майна
самі по собі, без надання доказів
ухилення від сплати аліментів, не є
достатніми доказами саме умисного,
свідомого ухилення його як боржника
від виконання зобов'язання та не є
безумовною підставою для задоволення
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Крім наведених документів, що додані до
подання ВДВС, інших належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань, та має намір виїхати
за межі України, заявником не надано.

Між тим, застосування визначених ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» обмежень може мати місце лише
у виключних випадках і повинно
використовуватись лише як крайній
захід після реалізації всіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
майнового права особи вільно залишати
територію України та права на свободу
пересування, передчасне і безпідставне
обмеження яких є неприпустимим.

За таких обставин, суд дійшов до
правильного висновку про
недоведеність подання і відсутність у
зв'язку з цим правових підстав для його
задоволення.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, підстави
для скасування постановленої з
додержанням вимог закону ухвали
відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 24 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: