РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/1801/14-ц

2/643/1720/14

17.12.2014 року Московський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого - судді Поліщук Т.В.

При секретарі - Чорноморець Т.Ю.

За участю представника позивача -
ОСОБА_1

Представників відповідачів
Чистякової Н.В., Козлова І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства „Харківській
електротехнічний завод
„Укрелектромаш" та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві України в м. Харкові про
стягнення недоплачених сум
одноразової допомоги та втраченого
заробітку у зв'язку з трудовим
каліцтвом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд
із зазначеним позовом, в якому просить
визнати довідку про розмір втраченого
заробітку на 01.04.2001 р. (36,54 грн.) не
дійсною, установити розмір втраченого
заробітку на цей період - 156,26 грн. на
місяць, зобов'язати відповідача ПАТ
„Харківський електромеханічний завод
„Укрелектромаш" надати Фонду нову
довідку, вказавши розмір втраченого
заробітку - 156,26 грн. Стягнути з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування України в м.
Харкові недоплачену суму втраченого
заробітку за період з 15.02.2011 р. по 15.02.2014
р. одноразово - 33215,19 грн. і починаючи з 15
лютого 2014 р. та безстроково по 1258,74 грн.
на місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_4
уточнила та доповнила позовні вимоги,
просить установити розмір втраченого
заробітку станом на 18.06.2001 р. - 58,33 грн.,
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
України в м. Харкові недоплачену
страхову суму втраченого заробітку за
період з 15.02.2011 р. по 01.07.2014 р. - 5487,42 грн.,
одноразову допомогу - 5833,20 грн. та
зобов'язати відповідача виплачувати
починаючи з 01.07.2014 р. і довічно по 469,90
грн. щомісячно з перерахуванням цієї
суми у відповідності з діючим
законодавством.

В обґрунтування позовних вимог
позивач ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_1 зазначили, що позивач працювала
на Харківському електротехнічному
заводі „Укрелектромаш"
слюсарем-складальником електричних
машин і апаратів 2-го розряду, 16.02.1977
року вона отримала важку травму ока,
після чого переведена на іншу роботу.
За висновком МСЕК від 18.06.2001 року в неї
встановлена стійка втрата професійної
працездатності 15%. Підприємством
визначена сума втраченого заробітку
36,54 грн. і одноразова допомога - 3654 грн. і
відповідна довідка від 11.07.2001 р.
передана Московському районному
відділенню Фонду. Позивач і ОСОБА_1
вважають, що підприємство взагалі не
мало права визначати розмір страхових
виплат після 01.04.2001 р., та розрахунок цих
виплат проведено з порушенням
законодавства.

Щодо вимог про стягнення з відповідача
недоплачену суму втраченого заробітку
за період з 15.02.2011 р. по 15.02.2014 р.
одноразово - 33215,19 грн., позивач та її
представник прохали в уточненій
позовній заяві, оскільки лише в ході
розгляду справи, а саме, коли
відповідачем були надані довідки № 149
від 25.09.2014 року, № 148 від 23.09.2014 року, № 47
від 30.09.2014 року, їм стало відомо про
порушення прав позивача, а тому строк
позовної давності позивач не
пропустила.

Представник відповідача ПАТ ХЕЛЗ
„Укрелектромаш" визнав, що
підприємство дійсно не мало права
розраховувати розмір страхових виплат
після 01.04.2001 г. та щодо вирішення
питання поклався на розсуд суду.

Представник Відділення ВД Фонду в
м. Харкові проти позову заперечувала,
вважає, що нарахування страхових
виплат повинно призначатися у
відповідності зі ст.. 34 Закону України
№1105-Х1У від 23.09.1999 р. „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які призвели до втрати
працездатності", крім того Фонд
продовжив виплати, які були нараховані
підприємством. Вважає також, що
нарахування повинні проводитися
виходячи з середньомісячного
заробітку відповідних працівників
підприємства за три місяці, які
передували даті МСЕК.

Заслухавши пояснення та доводи
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що уточнені
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено та не
заперечується відповідачами, що ОСОБА_4
знаходилася з ПАТ „Харківський
електротехнічний завод
„Укрелектромаш" у трудових відносинах,
де працювала з 1975 року
слюсарем-складальником електричних
машин і апаратів 2-го розряду на гарячих
дільницях робіт, що підтверджується
записами в її трудовій книжці. 16 лютого
1977 року позивач отримала виробничу
травму, після чого переведена в цех
кольорового лиття складальником форм.
За первинним висновком МСЕК від 18.06.2001
року (довідка №032069), потерпілій
встановлено стійку втрату
працездатності 15%, за висновком МСЕК
від 23.10.2008 р. втрата працездатності
встановлена безстроково. Наказом ВАТ
„Укрелектромаш" від 10.07.2001 р. №182
розрахован розмір одноразової
допомоги та щомісячної суми
відшкодування шкоди. Ніякі виплати
ОСОБА_4 підприємством не проводилися.

З 01.04.2001 р. введено в дію Закон
України №1105-Х1У від 23.09.1999 року „Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, яки призвели до втрати
працездатності", згідно з яким виплату
відшкодування шкоди постраждалим на
виробництві проводить з 01.04.2001 р. Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків України, якому підприємства
повинні передати документи
постраждалих.

ВАТ ХЕЛЗ „Укрелектромаш" передав
справу ОСОБА_4 Московському відділенню
виконавчої дирекції Фонду за Актом
приймання-передачі від 11.07.2001 р. №24 з
наданням Довідки „241 від 11.07.2001 р. про
встановлений розмір щомісячної
виплати - 36,54 грн. та одноразової
допомоги -з654 грн. Фонд видав Постанову
№138 від 13.07.2001 р. „Про продовження
раніше призначеної страхової виплати".
Суд приходить до висновку, що
розрахунок страхових виплат повинен
був робити Фонд, а не підприємство.

Згідно ст.. 34 пп. 1, 10 Закону №1105-Х1У
сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України. Постановою Кабінету
Міністрів України від 23.09.2001 року №1266
затверджено „Порядок визначення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахування виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням", але цей
„Порядок" ще не діяв в червні 2001 року на
дату встановлення МСЕК стійкої втрати
працездатності ОСОБА_4 При такому разі
суд вважає, що середньомісячна
заробітна плата повинна
розраховуватися у відповідності з п.22
Правил відшкодування шкоди,
спричиненої працівнику пошкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.06.1993 року №472 (скасовані
Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2001 р. №807), які продовжували
діяти на час встановлення ОСОБА_4
стійкої втрати працездатності (18.06.2001
р.).

Згідно з пунктом 22 вказаних
„Правил" середньомісячний заробіток
для розрахунку розміру відшкодування
потерпілому втраченого заробітку (або
відповідної його частини)
визначається за бажанням потерпілого
за 12 або 3 останніх повних календарних
місяця роботи, які передували каліцтву.
Середньомісячний заробіток за
вказаний період підлягає коригуванню
на час встановлення МСЕК стійкої
втрати працездатності з урахуванням
підвищення тарифних ставок, посадових
окладів відповідних працівників
підприємства. Потерпіла вибирає
заробіток за останні 3 місяця до
пошкодження здоров'я.

Згідно Довідки ПАТ ХЕЛЗ
„Укрелектромаш" від 26.05.2014 р №100
заробіток ОСОБА_4 за 3 останніх повних
календарних місяця, які передували
пошкодженню здоров'я, складає:

листопад 1976 р. - 202,65 руб. (23
дня)

грудень „ - 225,83 руб.
(25 дн.)

січень 1977 р. - 170,46 руб. (23
дн.).

Середньомісячний заробіток в
цьому разі складає:

202,65+225,83+170,46 = 598,94 : 3 міс. = 199,65 руб.

В відповідності з постановою
Мінпраці України №25 від 16.04.92 р. цей
заробіток підлягає корегуванню на
встановлений коефіцієнт року, який для
1976-1977 рр. встановлено - 3,9.

Відкоригований заробіток ОСОБА_4
на кінець 1991 року відповідно складає:

199,65 руб. х 3,9 = 778,64 крб.

Згідно з Постановою Кабміну
України №1 від 01.01.92 р. „Про здійснення
заходів щодо забезпечення соціального
захисту населення в умовах
лібералізації цін" заробітна плата в
Україні з 01.12.91 р. підлягає підвищенню
на 116%, тобто в 2.16 РАЗИ.

Відповідно заробітна плата
ОСОБА_4 становить з 01.12.91 р.:

778,64 крб. х 2,16 = 1681,85 крб.

В подальшому згідно Довідки
підприємства №42 від 18.02.2013 р. на
підприємстві мало місце підвищення
тарифних ставок і за період з 1992 р. по 2001
рік встановлено тарифні ставки 2-го
розряду: з 02.03.92 р. - 2,95 крб.;

з 01.07.92 р. - 6,64 крб.; з 01.11.92 р. - 14,62 крб.; з
01.01.97 р. - 46,2 крб.; з 01.11.2000 р. - 92,4 коп. (0,924
грн.).

Відкоригований заробіток ОСОБА_4
на коефіцієнти росту тарифної ставки
складає:

1681,85 крб. : 100000 х 0,924 грн. : 2,95 : 100000 =
526,78 грн.

В той же час згідно з п. 28 „Правил"
нарахований або перерахований
заробіток потерпілого в перерахунку на
100% втрати професіональної
працездатності не може перевищувати
середньомісячний заробіток
відповідних працівників підприємства
за повний календарний місяць або в
перерахунку на повний календарний
місяць.

Станом на червень 2001 р. (дата
встановлення втрати працездатності
потерпілою) в ПАТ ХЕЛЗ „Укрелектромаш"
працювали слюсарями-складальниками
електричних машин 2-го розряду: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, їх заробітна плата
склала: ОСОБА_5 - 233,56 грн. (15 робочих
днів), ОСОБА_6 - 176,55 грн. (14 робочих днів),
ОСОБА_7 - 214,83 грн. (8 робочих днів), що
підтверджується довідками
підприємства: №149 від 23.09.14 р.; №148 від
23.09.14 р.; №47 від 30.09.14 р.

Перерахований на повний
календарний місяць заробітна плата
вказаних робітниць складає:

ОСОБА_5 - 233,56 грн. : 15 дн. х 21,2 = 330,08
грн.

ОСОБА_6 - 176,55 грн. : 14 дн. х 21.2 = 267,33
грн.

ОСОБА_7 - 214,83 грн. : 8 дн. х
21,2 = 569,22 грн.

Середньомісячна заробітна плата
цих працівників станом на червень 2001 р.
складає:

330,08 грн. + 267,33 грн. + 569,22 грн. = 1166,63
грн. : 3 чол. = 388,88 грн.

Оскільки відкоригована заробітна
плата потерпілої ОСОБА_4 на дату
встановлення стійкої втрати
професійної працездатності (18.06.2001 р.) є
- 526,78 грн., що перевищує середню
заробітну плату відповідних
працівників підприємства в
перерахунку на повний календарний
місяць (388,88 грн.), визначення
відшкодування шкоди потерпілій
проводиться із заробітку - 388,88 грн.

При 15% втрати професійної
працездатності ОСОБА_4 повинно бути
призначено:

- втрачений заробіток - 388,88 грн. х 15%
: 100 % = 58,33 грн.

- одноразова допомога - 388,88 грн. х 15
= 5833,20 грн.

В той же час ПАТ ХЕЛЗ
„Укрелектромаш" нарахував:

- втрачений заробіток - 36,54 грн.

- одноразова допомога - 3654 грн.

Ці суми нараховані виходячи із
заробітку робітниці ОСОБА_5 за 12
місяців 2000-2001 рр. (243,60 грн.), що проти
ричіть законодавству.

У відповідності із Законом
України №1105-Х1У ст.. 29 сума щомісячної
страхової виплати, яку підприємство
зобов'язано було визначити і передати
Фонду (58,33 грн.) підлягає перерахуванню
в відповідності з підвищенням
заробітної плати в галузях
національної економіки. Коефіцієнти
перерахування встановлюватися
Правлінням Фонду: з 01.03.02 р. - 1,193; 01.03.03 р. -
1,182; 01.03.04 р. - 1,152; 01.03.05 р. - 1,238; 01.03.06 р. - 1,203;
01.03.07 р. - 1,183; 01.03.08 р. - 1,125; 01.03.09 р. - 1,063;
01.03.11 р. - 1,102; 01.03.12 р. - 1.176; 01.03.13 р. - 1,149.

Суд перевірив та погоджується з
наведеним в уточненій позовній заяві
позивачкою відповідним перерахунком:

з з1.03.02 р. - 58,33 грн. х 1,193 = 69,59 грн.

01.03.03 р. - 69,59 грн. х 1,182 = 82,26 грн.

01.03.04 р. - 82,26 грн. х 1,152 = 94,76 грн.

01.03.05 р. - 94,76 грн. х 1,238 = 117,31 грн.

01.03.06 р. - 117,31 грн. х 1,203 = 141,12 грн.

01.03.07 р. - 141,12 грн. х 1.183 = 166,94 грн.

01.03.08 р. - 166,94 грн. х 1.125 = 187,81 грн.

01.03.09 р. - 187,81 грн. х 1,063 = 199,64 грн.

01.03.11 р. - 199,64 грн. х 1.102 = 220,00 грн.

01.03.12 р. - 220,00 грн. х 1,176 = 258,72 грн.

У відповідності з постановами
Правління Фонду №15 від 30.03.12 р. та №31
від 23.09.12 р. підлягає перерахуванню
розмір щомісячної страхової виплати з
01.03.12 р. та з 01.09.12 р.:

з 01.03.12 р. - 258,?2 грн. : 1,193 х 1.352 : 1,182 х 1,21 :
1,152 х 1,228 : 1,238 х 1,275 = 329,52 грн.

з 01.09.12 р. - 329,52 грн. : 1,203 х 1,367 : 1,183 х 1,292 =
408,96 грн.

з 01.03.13 р. - 408,96 грн. х 1,149 = 469,90 грн.

З врахуванням вищезазначеного
Фонд повинен був виплатити ОСОБА_4 за
період з 15.02.2011 р. по 01.07.2014 р. - 14689,10 грн.

Фактично виплатив - 9201,68 грн.,
недоплатив - 5487,42 грн. (14689,10 грн. - 9201,68
грн.). Цю суму суд стягує з відповідача.

Крім того підлягає стягненню
невиплачена сума одноразової допомоги
- 5833,20 грн.

Ст.. 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях. Відповідач - Відділення
ВД Фонду в м. Харкові не надав суду
доказів щодо сплати позивачці
одноразової допомоги. Заяву про те, що
ця сума була направлена ОСОБА_4
поштовим переказом, суд розцінює
критично. Недовіру визиває наявність у
Фонді двох постанов за одним номером
№138 від 13.07.2001 р. „Про продовження
раніше призначеної страхової виплати"
та „Про призначення страхової виплати
ОСОБА_4".

Сума щомісячної виплати
починаючи з 01.07.2014 р. і довічно складає
по 469,90 грн. на місяць і підлягає
перерахуванню у відповідності з діючим
законодавством.

На підставі викладеного та
керуючись ст.. ст.. 5, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.. ст.. 43, 46 Конституції
України, Правилами відшкодування
шкоди, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 23.06.93 р.
№472, Законом України від 23.09.1999 р.
№1105-Х1У „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
профзахворювання, які призвели до
втрати працездатності", СУД -

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити розмір втраченого
заробітку ОСОБА_4 станом на 18.06.2001 р. - 58
грн. 33 коп.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
України в м. Харкові на користь ОСОБА_4
недоплачену суму втраченого заробітку
за період з 15.02.2011 р. по 01.07.2014 р.
одноразово - 5487,42 грн., суму одноразової
страхової допомоги - 5833,20 грн. та
зобов'язати виплачувати починаючи з 01
липня 2014 року і довічно по 469 грн. 90 коп.
щомісячно з подальшим перерахуванням у
відповідності з діючим
законодавством.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Московський
районний суд м. Харкова протягом 10 днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення .

СУДДЯ
Т.В. Поліщук