Номер справи 623/4007/14-ц
Номер провадження 2/623/1036/2014
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2014 року Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової
Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименко Р.С.

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду в м. Ізюмі справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені за
прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із даним
позовом, посилаючись на те, що шлюб між
нею та відповідачем розірвано,
рішенням Ізюмського міського суду від
21 липня 1997 року з відповідача на її
користь стягнено аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши їх у розмірі
1/4 частини від усіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно, до
повноліття сина. На підставі вказаного
рішення було видано виконавчий лист №
А-1013 для примусового стягнення
аліментів. Станом на 31 березня 2012 року
заборгованість по аліментам відсутня.
Починаючи з 01 квітня 2012 року відповідач
перестав сплачувати аліменти.
ІНФОРМАЦІЯ_3 їх сину ОСОБА_5 виповнилось
18 років, тому стягнення аліментів з
відповідача закінчено. Але згідно
розрахунку заборгованості по
стягненню аліментів - заборгованість
станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 10476,12 грн.

Відповідно до ст.196 Сімейного кодексу
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
вона, як одержувач аліментів має право
на стягнення неустойки (пені) у розмірі
1-го відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Неустойка (пеня) у розмірі 1-го відсотка
від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочення складає 42642,41
грн. Просить стягнути з відповідача на
її користь заборгованість по аліментам
в сумі 10476,12 грн. та пеню за прострочення
сплати аліментів у розмірі 42642,41 грн.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково,
пояснив, що дійсно має заборгованість
по сплаті аліментів. Вимоги щодо
стягнення пені за прострочення сплати
аліментів не визнає, оскільки він не
знав про необхідність сплачувати
аліменти, заборгованість виникла не з
його вини.

Представник відповідача підтримав
позицію відповідача.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, та його
представника адвоката - ОСОБА_4
дослідивши письмові матеріали по
справі, приходить до наступного.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням Ізюмського міського суду
Харківської області від 21 липня 1997 року
з відповідача ОСОБА_3 стягнуто на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ?
частини всіх видів заробітку до його
повноліття.

Вказане рішення суду знаходилось на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області, та закінченне
виконанням в зв»язку з закінченням
передбаченого законом строку
виконання для даного виду стягнення.

Як вбачається з довідки про розмір
заборгованості по стягненню аліментів
заборгованість станом на 23.10.2014 року
складає 10476,12 грн. (а.с.8)

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання
визнав наявність у нього
заборгованості по аліментам, та не
заперечував проти задоволення позову в
даній частині.

Відповідно до ч.4 ст. 194 СК України
заборгованість за аліментами
стягується незалежно від досягнення
дитиною повноліття.

Таким чином позовні вимоги про
стягнення заборгованості по аліментам
в сумі 10 476,12 грн. підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Таким чином, фактично вказаною нормою
права закріплено відповідальність
платника аліментів за прострочення
сплати аліментів, і зі змісту цієї
норми випливає, що визнання боржником
наявності заборгованості зі сплати
аліментів є визнанням неналежного
виконання ним аліментних зобов'язань,
що є підставою для стягнення пені за
прострочення сплати аліментів.

При цьому, передбачена ст.196 Сімейного
кодексу України відповідальність у
вигляді сплати неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів настає
за наявності вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду. На платника аліментів не
можна покладати таку відповідальність,
якщо заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин. В інших
випадках стягується неустойка за весь
час прострочення сплати аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, з
відповідача на користь позивача
рішенням Ізюмського міського суду
Харківської області від 21 липня 1997 року
на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
були стягнуті аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходу (заробітку),
щомісячно до повноліття сина, на
виконання якого 21 липня 1997 року був
виданий виконавчий лист.

Таким чином, суд вважає, що саме з 21
липня 1997 року відповідач був
обізнаний про свій обов'язок
сплачувати аліменти, та сплачував
аліменти з 21 липня 1997 року по 31 березня
2012 року, та станом на 31 березня 2012 року
не мав заборгованості зі сплати
аліментів, що не спростовується
наданими доказами.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України
«Про виконавче провадження», яка
регламентує права і обов'язки сторін та
інших учасників виконавчого
провадження, сторони зобов'язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження , а
боржник -фізична особа - про зміну місця
роботи.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3
зобов'язаний був повідомляти
державного виконавця про зміну місця
роботи.

Розмір заборгованості зі сплати
аліментів визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
суду у порядку встановленому СК
України.

Державний виконавець обчислює розмір
заборгованості зі сплати аліментів,
складає відповідний розрахунок та
повідомляє про нього стягувачу і
боржнику.

Відповідно до довідки відділу
державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління
юстиції в Харківській області станом
на ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість
відповідача по аліментам з квітня 2012
року по жовтень 2014 року, включно,
становить 10476,12 грн. (а.с.8)

Відповідач визнав в судовому засіданні
наявність заборгованості по аліментам,
але не згоден з її сумою, посилаючись на
те, що вказана сума повинна бути
перерахованою з урахуванням його
заробітної плати.

Відповідно до ч.9 ст.74 Закону України «
Про виконавче провадження» спір щодо
розміру заборгованості зі сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

Відповідач ОСОБА_3 з відповідною заявою
у встановленому законом порядку до
суду не звертався, що підтверджено ним
в судовому засіданні.

Заборгованість по аліментам
утворилась через несплату
відповідачем своєчасно та в повному
обсязі аліментів на утримання сина.

Відповідно до частини 3 статті 10, статті
31 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Посилання відповідача на те, що в
листопаді 2012 року він був повідомлений
державною виконавчою службою про
наявність у нього заборгованості по
сплаті аліментів на утримання сина у
сумі 2200 грн. і в січні-лютому 2013 року
сплатив вказану заборгованість в
розмірі 2500 грн. та відсутність
будь-яких інших нагадувань чи
повідомлень про необхідність
сплачувати аліменти, як причину
несплати аліментів є безпідставними,
оскільки, відповідач ОСОБА_3 знав про
наявність рішення суду про стягнення
аліментів, та про дату повноліття свого
сина ОСОБА_5. Однак в період з квітня 2012
року по ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти
відповідачем умисно не були сплачені в
повному обсязі.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
обов'язок боржника -фізичної особи
письмово повідомляти державного
виконавця про зміну місця роботи.

Вказане свідчить про те, що відповідач ,
на порушення вимог Закону України « Про
виконавче провадження» умисно
ухилився від сплати аліментів, не
повідомивши протягом 20 місяців
державну виконавчу службу про
отримання заробітної плати на
Ізюмському тепловозоремонтному заводі
в період з лютого 2013 року по квітень 2014
року (включно) та доходу в період з 21
травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року
отриманому в Ізюмському
міськрайонному центрі зайнятості.

Таким чином, заборгованість по сплаті
аліментів за період з квітня 2012 року по
жовтень 2014 року виникла з вини
відповідача ОСОБА_3 оскільки він умисно
приховав факт свого працевлаштування
на Ізюмський тепловозоремонтний завод
та отримання доходу в Ізюмському
міськрайонному центрі зайнятості.

Жодних доказів того, що несплата
аліментів відбулась не з його вини або
була наслідком іншої незалежної від
нього обставини відповідачем до суду
не надано.

Враховуючи, що стягнення неустойки
(пені) спрямоване на підвищення захисту
майнових прав дитини, позовні вимоги
ОСОБА_2 про стягнення на її користь пені
за прострочення сплати аліментів є
правомірними.

З урахуванням того, що аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, тому за змістом
ст. 196 Сімейного кодексу України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а на суму несплачених
аліментів за той місяць, у якому не
проводилося стягнення аліментів. Пеня
за прострочення сплати аліментів
починає нараховуватися з наступного
місяця за місяцем, у якому виникла
заборгованість.

Пеня за один місяць прострочення
сплати аліментів становить 1% від
простроченої суми аліментного платежу
за місяць та загальної кількості днів
прострочення. Загальний розмір пені за
прострочення сплати аліментів є сумою
пені, нарахованої за кожен місяць
періоду, у якому було допущено
прострочення сплати аліментів.

Враховуючи викладене, помісячний
розрахунок пені за весь період
заборгованості, по несплаті аліментів
на утримання дитини становить 42642,41
грн. виходячи із наступного розрахунку:

Аліменти за квітень 2012 року ОСОБА_3 був
зобов'язаний сплатити у сумі 365,04 грн. у
квітні 2012 року. З 01 травня 2012 року на них
нараховується неустойка (пеня).
Заборгованість зі сплати аліментів за
квітень 2012 року в сумі 365,04 грн.
відповідач сплатив у січні 2013 року.
Неустойка вираховується з 01 травня 2012
року по 01 січня 2013 року: 245 днів х 1% х 365,04
= 894,35 грн.

За травень 2012 року ( з 01.06.2012р.по 01.01.2013р.)-
214 днів х 1% х 356,04 грн.= 781,19 грн.

За червень 2012 року відповідач погасив
заборгованість по аліментам на суму
269,92 грн. в січні 2013 року (184х1%х 269,92 = 496,65
грн), залишок заборгованості за червень
2012 року в сумі 95,12 грн. погасив в лютому
2013 року (215х 15х95,12=2-4,51)

За липень 2012 року (з 01.08.2012 року по 01.02.2013
року) - 184 дні х 1% х 365,04 = 671,67грн.

За серпень 2012 року (з 01.09.2012 по 01.02.2013 р.) -
153 дні х 1% х 365,04 грн.=558,51грн.

За вересень 2012 року ( з 01.10.2012 року по
01.02.2013 року ) 123 дні х 1% х 365,04 грн. = 449,00
грн.

За жовтень 2012 року відповідач погасив
заборгованість по аліментам на суму
309,76 грн. в лютому 2013 року (92х1%х 309,76 = 284,98
грн), залишок заборгованості за жовтень
2012 року в сумі 55,28 грн. не погашена
станом на 18 листопада 2014 року (748х
15х55,28=413,49грн)

За листопад 2012 року ( з 01.12.2012 року по
18.11.2014 року ) 718 днів х1% х365,04 грн. = 2620,99
грн.

За грудень 2012 року ( з 01.01.2013 по 18.11.2014 р.)
687 дні х 1% х365,04 грн. = 2507,82 грн.

За січень 2013 року ( з 01.02.2013 року по 18.11.2014
року) 656 днів х 1% х 437,77 грн. = 2871,77 грн.

За лютий 2013 року ( з 01.03.2013 року по 18.11.2014
року) 628 днів х 1% х 437,77 грн. = 2749,20 грн.

За березень 2013 року ( з 01.04.2013 року по
18.11.2014 року) 597 днів х 1% х 437,77 грн. = 2613,49
грн.

За квітень 2013 року ( з 01.05.2013 року по
18.11.2014 року) 567 днів х 1% х 437,77 грн. = 2482,16
грн.

За травень 2013 року ( з 01.06.2013 року по
18.11.2014 року) 536 дні х 1% х 437,77 грн. = 2346,45
грн.

За червень 2013 року ( з 01.07.2013 року по
18.11.2014 року) 506 днів х 1% х 437,77 грн. = 2215,12
грн.

За липень 2013 року ( з 01.08.2013 року по 18.11.2014
року) 475 днів х 1% х 437,77 грн. = 2079,41 грн.

За серпень 2013 року ( з 01.09.2013 року по
18.11.2014 року) 444 дні х 1% х 437,77 грн. = 1943,70
грн.

За вересень 2013 року ( з 01.10.2013 року по
18.11.2014 року) 414 днів х 1% х 437,77 грн. = 1812,37
грн.

За жовтень 2013 року ( з 01.11.2013 року по
18.11.2014 року) 383 дні х 1% х 437,77 грн. = 1676,66
грн.

За листопад 2013 року ( з 01.12.2013 року по
18.11.2014 року) 353 дні х 1% х 437,77 грн. =1545,33 грн.

За грудень 2013 року ( з 01.01.2014 року по
18.11.2014 року) 322 дні х 1% х 437,77 грн. = 1409,62
грн.

За січень 2014 року ( з 01.02.2014 року по 18.11.2014
року) 291 день х 1% х 437,77 грн. = 1273,91 грн.

За лютий 2014 року ( з 01.03.2014 року по 18.11.2014
року) 263 дні х 1% х 437,77 грн. = 1151,34 грн.

За березень 2014 року ( з 01.04.2014 року по
18.11.2014 року) 232 дні х 1% х 460,09 грн. = 1067,41
грн.

За квітень 2014 року ( з 01.05.2014 року по
18.11.2014 року) 202 дні х 1% х 460,09 грн. = 929,38 грн.

За травень 2014 року ( з 01.06.2014 року по
18.11.2014 року) 171 день х 1% х460,09 грн. = 786,75
грн.

За червень 2014 року ( з 01.07.2014 року по
18.11.2014 року) 141 день х 1% х 460,09 грн. = 648,73
грн.

За липень 2014 року ( з 01.08.2014 року по 18.11.2014
року) 110 днів х 1% х 460,09 грн. = 506,10 грн.

За серпень 2014 року ( з 01.09.2014 року по
18.11.2014 року) 79 днів х 1% х 460,09 грн. = 363,47
грн.

За вересень 2014 року ( з 01.10.2014 року по
18.11.2014 року) 49 днів х 1% х 460,09 грн. = 225,44
грн.

За жовтень 2014 року ( з 01.11.2014 року по
18.11.2014 року) 18 днів х 1% х 341,35 грн. = 61,44 грн.
А всього 42642,41 грн.

Таким чином, до стягнення з відповідача
на користь позивачки належить пеня за
прострочення сплати аліментів на
утримання сина в зазначеній сумі .

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,60, 88, 154, 209,212,214-215,218 ЦПК, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені за
прострочення сплати аліментів
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, що мешкає в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2 заборгованість по сплаті
аліментів в розмірі 10476,12 грн. (десять
тисяч чотириста сімдесят шість грн. 12
коп.)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, що мешкає в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення
сплати аліментів в сумі 42 642 грн. 41 коп.
(сорок дві тисячі шістсот сорок дві грн.
41 коп.)

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Ізюмський міськрайонний суд шляхом
подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: суддя -