У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

06 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Парінової І.К.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
боргу та визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 17
червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 09 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення боргу та визнання права
власності, обґрунтовуючи вимоги тим, що
19 жовтня 2011 року між ним та ОСОБА_5,
ОСОБА_6 було укладено договір позики,
який було доповнено 18 листопада 2011
року, за умовами якого ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 отримали від позивача під
заставу автомобіля «Тойота Кемрі»
грошові кошти в розмірі 60000 грн.

До теперішнього часу суму позики,
відсотки за користування позикою та
пеню відповідачі не повернули.
Вказуючи, що станом на 19 березня
2014 року загальний розмір невиконаних
відповідачами зобов'язань складав
430500 грн. з яких: сума позики - 60000
грн., відсотки за користування позикою -
139200 грн., 3% річних на суму позики - 3600
грн., пеня за порушення зобов'язання -
227700 грн, позивач просив стягнути з
відповідачів солідарно суму боргу в
розмірі 430500 грн та в рахунок виконання
зобов'язання визнати за ним право
власності на автомобіль «Тойота Кемрі»
2003 року випуску н/з НОМЕР_1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 17 червня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 09 вересня 2014
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 заборгованість за договором
позики в розмірі 262 800 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
справу передати на новий розгляд,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Суди, вирішуючи справу, вірного
виходили з того, що оскільки між ОСОБА_4
та ОСОБА_5 договір поруки, або застави у
передбачений законом спосіб не
укладався, то відсутні підстави для
стягнення з нього грошових коштів та
визнання за ОСОБА_4 права власності на
автомобіль «Тойота Кемрі».

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
17 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 09 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун І.К. Парінова С.П. Штелик