Справа № 159/6204/14-ц
Провадження № 2/159/1419/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
13 листопада 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням - судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря - БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковель цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину
майна, яке набуте за час перебування у
шлюбі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на частину майна, яке набуте
за час перебування у шлюбі. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що позивач
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем з 19.11.1991 по 30.09.2014 року.
Рішення Ковельського міськрайонного
суду від 30.09.2014 року шлюб між ними було
розірвано. Від шлюбу у них народилось
троє дітей: син-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. За час спільного
проживання у шлюбі між ними, як
подружжям , за спільні сімейні кошти у
спільну сумісну власність було надбано
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1. Вказаний
житловий будинок був побудований ними
спільно, як подружжям, але свідоцтво
про право власності на будинок було
видано лише на ім'я її відповідача
-ОСОБА_2 та державну реєстрацію прав
власності на вказаний об'єкт
нерухомості проведено також лише на
ім'я останнього. Неподалік житлового
будинку у 2004 році, ними, як подружжям ,
було розпочато будівництво лазні
(сауни з кімнатою відпочинку). На
сьогодні об'єкт є збудований , але не
зданий в експлуатацію. Так як лазня
(сауна з кімнатою відпочинку)
будувалась ними сумісно під час
перебування у шлюбі, то відповідно є
майном набутим у спільну сумісну
власність, позивач та відповідач, як
колишнє подружжя являються власником
матеріалів , які були використані під
час будівництва. Позивач вважає, що у
праві спільної сумісної власності на
будівельні матеріалів у незавершеній
будівництвом лазні належить 1/2 частина
матеріалів, які використані у
будівництві лазні ( сауни з кімнатою
відпочинку), яка розташована по
АДРЕСА_1. Позивач ОСОБА_1 намагалась
вирішити питання щодо поділу майна в
добровільному порядку, але відповідач
відмовляється вирішити це питання , так
як вважає себе одноособовим власником.
Просить визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1,
який був набутий у спільну сумісну
власність подружжя під час перебування
у шлюбі. Просить визнати за нею право
власності на 1/2 частину матеріалів у
незавершеному будівництві лазні (сауні
з кімнатою відпочинку), яка розташована
по АДРЕСА_1 та які були набуті у спільну
сумісну власність подружжя під час
перебування у шлюбі та просить
стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання позивач
ОСОБА_1 не з'явилась, попередньо
подавши суду заяву в якій просить
справу слухати у її відсутності.
Позовні вимоги підтримує повністю,
судові витрати по справі просить
залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, попередньо
подавши до суду заяву в якій просить
справу слухати у його
відсутності.Позов визнає повністю, не
заперечує щодо його задоволення.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

Статтею 368 ч.3 ЦК України
передбачено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 60 СК України
передбачено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один
із них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК Кодексу
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що з 19 січня 1991
року сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 30 вересня
2014 року. Від спільного шлюбу мають
трьох дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого
Люблинецькою с/р Ковельського району
від 23.10.1992 року. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
стверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданого
Люблинецькою с/р Ковельського району
від 27.03.1995 року та доньку, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
виданого відділом РАЦСу по
Ковельському району Ковельського
міськрайонного управління юстиції.

З свідоцтва про право власності на
об'єкт нерухомого майна серії САА №845838
від 24.11.2004 року вбачається, що житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2, що стверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно Волинського
обласного бюро технічної
інвентаризації від 27.01.2005 року.

В судовому засіданні сторони
дійшли згоди щодо поділу між ними
спірного будинку з господарськими
будівлями та спорудами. За цією згодою
позивачу ОСОБА_1 виділяється у
власність 1/2 частина житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Крім цього, сторони дійшли
добровільної згоди, щодо поділу
будівельних матеріалів, які були
використані під час будівництва лазні
(сауни з кімнатою відпочинку), яка
розташована по АДРЕСА_1.

Як вбачається із висновку №459-Н
від 04.10.2014 року ринкова вартість
нерухомого майна а саме: незавершеного
будівництва сауни з кімнатою
відпочинку,що розташована по АДРЕСА_1
становить 173 926, 00 грн.

Частинами 2-5 ст. 71 СК України
встановлено, що неподільні речі
присуджуються одному з подружжя, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними. Речі для професійних занять
присуджуються тому з подружжя, хто
використовував їх у своїй професійній
діяльності. Вартість цих речей
враховується при присудженні іншого
майна другому з подружжя. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

У пункті 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що вирішуючи питання про поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, зокрема
неподільної речі, суди мають
застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71
СК щодо обов'язкової згоди одного з
подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду. За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК, за умови звернення подружжя
(одного з них) до суду з таким позовом
(ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на
депозитний рахунок суду відповідної
грошової суми. У разі коли жоден із
подружжя не вчинив таких дій, а
неподільні речі не можуть бути реально
поділені між ними відповідно до їх
часток, суд визнає ідеальні частки
подружжя в цьому майні без його
реального поділу і залишає майно у їх
спільній частковій власності.

Таким чином суд дійшов висновку
про поділ майна подружжя шляхом
визнання за позивачем права власності
на 1/2 частину будівельних матеріалів,
які були використані при будівництві
лазні ( сауни з кімнатою відпочинку),
яка розташованана земельній ділянці
по АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі за
клопотанням позивача віднести за її
рахунок.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 174 ч.4,
212-215 ЦПК України на підставі ст.ст. 57, 60 -
62, 69 - 71 СК України, ст.ст. 358, 372 ЦК
України, суд, -

В
И Р І Ш И В:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
(одну другу) частину житлового будинку
№16 з господарськими будівлями та
спорудами , що розташовані по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
(одну другу) частину матеріалів у
незавершеному будівництві лазні (сауні
з кімнатою відпочинку), яка розташована
по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особи, які брали участь у справі , але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: О. С. Василюк