Справа № 2-6282/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року Солом`янський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участі секретаря- Панченко М.М.,
Цісельської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про розірвання договору
виконання робіт, стягнення пені,
відшкодування збитків та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2013 року
звернулась до суду з даним позовом до
відповідача у якому просила розірвати
договір СХ-1500 від 17 вересня 2013 року,
укладений між нею та відповідачем -
Фізичною особою ОСОБА_3, стягнути кошти
, які нею були сплачені за даним
договором у розмірі 5381,05 грн., пеню за
договором в сумі 1 824,18 грн ., збитки у
розмірі 5872,44 грн., а також моральну
шкоду у розмірі 15 тис. грн.

В обґрунтування заявлених вимог
послалась на те, що 17.09.2012 року між нею
та відповідачем було укладено договір
СХ-1500 відповідно до умов якого останній
зобов`язався виконати роботи по
виготовленню та установки ПВХ
конструкцій по цінам виконавця, а саме
вікна Winbau, відповідно до умов якого
вартість виробу становить 5 381,05 грн.

Вказує , що для оплати даного
договору нею було отримано споживчій
кредит в ПАТ « ОТБ Банк». 17 .09.2012 року
було оплачено повністю вартість
товару.

Послалась на те, що в супереч
вимогам договору щодо виготовлення та
поставки товару протягом 35 робочих
днів, відповідач свої зобов`язання не
виконав станом на 10 жовтня 2013 року, а
тому вона просить стягнути з
відповідача неустойку з 06 листопада 2012
року по 10 жовтня 2013 року за 339 днів
прострочення у розмірі 0,1% від суми
договору за кожен день прострочення у
розмірі 1 824,18 грн.

Також, посилаючись на істотне
порушення договору , позивач просить
розірвати договір та стягнути сплачені
в якості оплати товару грошові кошти у
розмірі 5 381,05 грн.

В обґрунтування понесених
збитків позивач посилається на те, що
за договором споживчого кредиту №
від 17.08.2012 року вона сплачувала
відсотки та комісію та виплатила суму
банку у розмірі 11 010,49 грн. у зв`язку із
чим понесла збитки у розмірі 5 872, 44 грн. ,
виходячи із розрахунку ( 11 010,49 грн. -
сума виплачена банку - 5 318.05 грн.
вартість товару.

Також позивач просила стягнути
моральну шкоду у розмірі 15 тис. грн.,
посилаючись на те, що внаслідок
протиправних дій відповідача їй було
завдано значної моральної шкоди, так як
нею було затрачено значних
матеріальних коштів, було сплачено
кредит, а обіцяні вікна не отримано; на
протязі терміну невиконання обов`язків
відповідачем , який становить рік, вона
знаходиться у депресивному стані.

При цьому, мотивуючи свої позовні
вимоги позивач зазначила, що з метою
позасудового врегулювання спору вона
неодноразово направляла письмові
вимоги позивачу щодо виконання умов
договору, а також зверталась до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м.Києві , від якої надійшла
відповідь про проведену перевірку та
надання відповідачем гарантійного
листа згідно з яким підприємство
зобов`язалось відповідно до укладеного
договору усунути недоліки на протязі 20
днів . Оскільки недоліки не усунуті,
вона вимушена звернутись до суду з
вказаним позовом.

В ході розгляду позивач та ії
представники позовні вимоги
підтримали та просили їх задоволення.

Представник відповідача надав
письмові заперечення на позов у яких
послався на те, що вимоги договору щодо
виготовлення та доставки виробів
відповідачем, який є виконавцем по
укладеному договору з позивачем
виконані відповідно до вимог пункту 3.2
Договору згідно з яким він після
проведення оплати зобов`язався
виготовити та поставити протягом 35
робочих днів з моменту підписання
договору.

Заперечуючи проти вимог
позивачки вказав на те, що 27.10.2012 року
замовник отримала замовлення, через 30
робочих днів після підписання договору
отримала готові вироби , що засвідчила
своїм підписом в акті прийому-передачі
виробів відповідно до якого претензій
щодо кількості, якості та
комплектності розмірам виробів вона не
мала, а тому після підписання акту
обов`язки виконавця вважаються
виконаними в повному обсязі. З підстав
необґрунтованості та недоведеності
вимог представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позову .

В подальшому в ході розгляду
справи представником позивача було
подано заяву про уточнення позовних
вимог, в якій збільшивши їх представник
позивача остаточно просив, розірвати
укладений договір та стягнути кошти
сплачені за договором у розмірі 6 881,05
грн., які складаються з 5 381,05 грн.-
вартість виробу + 1500 грн. вартість
сплачених відповідачу коштів за роботи
по встановленню вікон у квартирі.
Одночасно спростовуючи твердження
відповідача представник позивач
послався на те, що позивач особисто
вікна не приймала, а підпис в акті
приймання-передачі виробів СХ-1500 за
договором виконаний сином позивача,
якого вона не уповноважувала на його
підписання.

Також обґрунтовуючи вимоги щодо
розірвання договору, представник
позивача послався на те, що вікна , які
були доставлені позивачу не
відповідають розмірам, які визначені в
замовленні № 2192 від 17 вересня 2012 року ,
внаслідок цього віконні вироби
неможливо було встановити, а відтак
зобов`язання за договором відповідачем
не виконані. Тому, оскільки
відповідачем були допущені істотні
відступи від умов договору побутового
підряду, представник позивача просить
розірвати договір та стягнути розмір
сплачених коштів.

В підтвердження наявності
істотних недоліків виготовленого
товару представник позивача послався
на висновок будівельно-технічного
експертного дослідження № ЕД-1-1-123/14
проведеного 28.08.2014 року ТОВ «Судова
незалежна експертиза».

Крім того, представник позивача
збільшив розмір пені та за період з 22
жовтня 2012 року по 03 вересня 2014 року - за
681 днів прострочення виконання
зобов`язання просив стягнути 4 685,99 грн.

При цьому просив стягнути
матеріальні збитки у розмірі 4129,44
грн.(11 010,49 грн. сума виплачена банку- 6
881,05 грн. вартість товару).

Розмір моральної шкоди
представник позивача залишив
незмінним -15 000 грн.

Представник відповідача проти
уточнених позовних вимог заперечив,
вважаючи, що умови договору ним
повністю виконані, а також заперечуючи
проти наданого висновку
будівельно-технічного дослідження,
посилаючись на відсутність доказів про
те, що ПВХ конструкції , які були
об`єктом дослідження є саме тими
конструкціями, які вказані у договорі,
а тому даним висновок не є належним
доказом.

Вислухавши пояснення позивача та
ії представників, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд виходить із наступного.

Встановлено, що 17.09.2012 року між
позивачкою ОСОБА_2, далі Замовник та
відповідачем ФОП ОСОБА_3- далі
Виконавець, укладений Договір СХ
відповідно до якого Замовник доручає,
а Виконавець зобов`язується виконати
роботи по виготовленню та поставці ПВХ
конструкцій по розрахункам Виконавця.

Відповідно до пункту 2.1 вартість
виробів складає 5 381,05 грн.

Відповідно до пункту 3.1 Договору
Замовник зобов`язується оплатити
вартість замовлення.

Судом встановлено, що вартість
замовлення позивачкою сплачено, що
представником відповідача не
заперечувалось.

Згідно з пунктом 3.2 Договору
визначено, що після виконання пункту 3.1
Договору виконавець зобов`язується
виготовити та доставити товар протягом
35 днів.

В ході розгляду справи
встановлено, що 27 вересня 2012 року на
адресу позивача були доставлені вікна,
які не відповідали комплектності та
заявленим розмірам, що були визначені у
індивідуальному замовленні.

З приводу наявних недоліків
позивач 13.11.2012 року,30.11.2012 року
зверталась до відповідача, а також
21.05.2013 року звернулась із скаргою на
протиправні дії відповідача щодо
відмови від виконання договору та
заміни металоконструкцій до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у
м.Києві.

Як визначено у п.12. ст.1 Закону
України « Про захист прав споживачів»
істотний недолік-це недолік, який
робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника ( продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором, ніж передбачено договором.

Згідно з положенням, передбаченим
ст..60 ЦПК України кожна сторона
зобов`язана довести ті обставини
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень,крім випадків,
установлених ст.61 цього Кодексу.

При вирішенні спорів про захист
прав споживачів, тягар доказування
обставин, які звільняють від
відповідальності за невиконання чи
неналежне виконання зобов`язання, в
тому числі й за спричинену шкоду,
лежить на продавцеві ( виготівникові).

Відповідно до ст..8 вищеназваного
Закону споживач у разі виявлення
протягом установленого гарантійного
строку недоліків у порядку та в строки,
встановлені законодавством , має право
вимагати: пропорційного зменшення
ціни; безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Якщо ж протягом гарантійного
строку були виявлено істотний недолік,
який виник з вини виробника товару(
продавця, виконавця), підтверджений за
необхідності висновком експертизи, то
споживач має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника:
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;
заміни товару на такий же або
аналогічний, із числа наявних у
продавця ( виробника), товар.

При цьому споживач має право
пред`явити одну із зазначених вимог, а в
разі ії не виконання - заявити іншу
вимогу (ч. 3 статті 8 Закону).

Відповідно до наданого позивачем
висновку № ЕД-1-123/14
будівельно-технічного дослідження
проведеного судовим експертом ТОВ
«Судова незалежна експертиза» Кріві
К.В., яка має свідоцтво про присвоєння
кваліфікації судового експерта НОМЕР_1,
виданого Міністерством Юстиції
України, щодо відповідності розмірів
та конфігурації ПВХ конструкцій,
виготовлених на підставі Договору СХ
від 17.09.2012 року, специфікації до
Договору ( Замовлення № 2192 від 17.09.2012р.)
та розмірам фактично об лаштованим
балконному та віконному блокам у
квартирі АДРЕСА_1, встановлено, що за
результатами проведених обмірів
досліджуваних ПВХ конструкцій ,
виготовлених на підставі укладеного з
відповідачем Договору , а саме: двох
дверних та двох віконних блоків, а
фактично облаштованих балконного (
двері та вікно) і віконного блоків у
квартирі АДРЕСА_1, при зіставленні їх
показників ( параметрів), експертом
було встановлено, що розміри
виготовлених ПВХ конструкцій не
відповідають розмірам фактично об
лаштованих балконного та віконного
блоків; а також встановлено, що при
зіставленні розмірів та конфігурації
досліджуваних ПВХ конструкцій,
виготовлених на підставі Договору СХ
від 17.09.2012р.,визначених під час
візуально-інструментального
обстеження , з розмірами та
конфігурацією ПВХ конструкцій, що
зазначена у специфікації до Договору (
Замовленні № 1292 від 17.09.2012р.)
встановлено, що розміри та
конфігурація виготовлених ПВХ
конструкцій, а саме: двох дверних та
двох віконних блоків, двох підвіконь не
відповідає тій, що зазначена у
вищевказаному замовленні , за винятком
ширини ПВХ підвіконня, передбаченого
для встановлення у кухні.

Отже, позивачем доведено
наявність істотних недоліків, які
виникли з вини виконавця за
договором-відповідача по справі,
виявлених в межах гарантійного строку.

При цьому суд вважає, експертний
висновок належним доказом в
підтвердження наявності недоліків
наданої послуги, оскільки наявність
експертного дослідження в
підтвердження цього прямо передбачено
вимогами Закону.

Натомість відповідач не надав
доказів в підтвердження наявності
обставин,які звільняють його від
відповідальності за невиконання
взятих на себе зобов`язань.

Посилання представника
відповідача на наявність підписаного
акту прийому-передачі , якій свідчить
про відсутність претензій щодо
кількості, якості та комплектності
виробу, та свідчить про виконання
зобов`язань за договором, суд до уваги
не приймає, оскільки даний акт , як
встановлено судом, позивачкою
підписаний не був, а тому він не є
належним доказом в підтвердження
виконання відповідачем своїх
обов`язків як виконавця за договором.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач неодноразово зверталась до
відповідача з вимогою про усунення
недоліків, та згідно з відповіддю
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м.Києві від 25.06.2013 р.№
1800/Ж-1800-13 ФОП ОСОБА_3 надано гарантійний
лист згідно з яким підприємство
зобов`язалось відповідно до укладеного
договору СХ-1500 від 17.09.2012 року усунути
недоліки на протязі 20 робочих днів.

Таким чином, визнавши неналежне
виконання своїх обов`язків, відповідач
не виконав їх у 20 денний строк, як
зобов`язався Інспекції з питань
захисту прав споживачів.

Виходячи із наведеного, позивач в
силу ч.3 статті 8 Закону України «Про
захист прав споживачів» має право на
заявлення вимог про розірвання
договору та стягнення сплачених
коштів, а відтак в цій частині суд
вважає позовні вимоги такими , що
підлягають задоволенню.

Проте, суд вважає, що з відповідача
підлягають стягненню 5 381,05 грн.,
оскільки саме в такому розмірі
підтверджується сума оплати
виготовлених вікон, внесення коштів
відповідачу у сумі 1500 грн. за
встановлення вікон позивачкою не
доведено.

Позовні вимоги про стягнення пені за
час прострочення зобов`язання
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідно до частини 2 і 5 ст.653 ЦК
України у разі розірвання договору
зобов`язання сторін припиняються. Якщо
договір змінений або розірваний у
зв`язку з істотним порушенням договору
однією зі сторін, друга сторона може
вимагати відшкодування збитків,
завданих зміною або розірванням
договору.

Відповідно до ст.611 ЦК України
передбачено, що в разі порушення
зобов`язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди. Відповідно до ст.622 ЦК України
боржник, який сплатив неустойку і
відшкодував збитки, завдані порушенням
зобов`язання , не звільняється від
обов`язку виконати зобов`язання в
натурі, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, представник позивача
помилково , заявляючи позовні вимоги
про розірвання договору у зв`язку із
істотними недоліками виконаної
послуги, поєднав вимоги про стягнення
пені, оскільки така відповідальність
передбачена за прострочення виконання
договору і при розірванні договору не
застосовується.

Щодо позовних вимог про стягнення
збитків у розмірі 4129,44 грн., то суд
вважає їх недоведеними, оскільки
витрати понесені у зв`язку з виплатою
коштів за договором споживчого кредиту
укладеного з ПАТ « ОТП Банк» прямо не
пов`язані з правовідносинами, що
виникли з відповідачем та порушенням
останнім своїх обов`язків за укладеним
договором.

Щодо вимог про стягнення моральної
шкоди у розмірі 15 тис. грн., то суд
виходить із того, що такі вимоги
задоволенню також не підлягають,
оскільки у ст.1 Закону України « Про
відповідальність за шкоду, завдану
внаслідок дефекту в продукції» поняття
шкоди визначено як завдані внаслідок
дефекту в продукції каліцтво, інше
ушкодження здоров`я або смерть особи,
пошкодження або знищення будь-якого
об`єкта права власності, за винятком
самої продукції , що має дефект.

У спорах про захист прав споживачів
чинне цивільне законодавство
передбачає відшкодування моральної
шкоди у тих випадках, якщо шкода
завдана майну споживача або завдана
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я
або смертю.

Оскільки обставин з якими закон
пов`язує підстави для стягнення
моральної шкоди судом не встановлено, в
задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди слід відмовити.

В порядку розподілу судових витрат
відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись
Законом України « Про захист прав
споживачів», ст..ст.22, 611,622,653 ЦК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання
договору виконання робіт, стягнення
пені,відшкодування збитків та
моральної шкоди задовольнити.

Розірвати договір СХ-1500 від 17 вересня
2012 року, укладений між ОСОБА_2 та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вартість
виробів сплачених за договором СХ-1500
від 17 вересня 2012 року у розмірі 5 381,05
грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 на користь держави судовий збір
у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення рішення , мають
право на його оскарження протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: