Справа № 308/3655/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

з участю позивачки
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
борговою розпискою. Посилається на те,
що 26.01.2013 р. відповідач ОСОБА_3 під
розписку позичив у неї, ОСОБА_1, гроші в
іноземній валюті у розмірі 4000 євро.
Договором позики від 26.01.2013 р. не
встановлений строк повернення боргу, а
тому цей строк визначений моментом
пред'явлення вимоги. 11.02.2014 р. вона
пред'явила відповідачеві письмову
вимогу щодо повернення заборгованості
згідно розписки звернувшись з цінним
листом до позичальника з вимогою
повернути борг за розпискою. До
сьогоднішнього часу відповідач
ухиляється від повернення суми боргу,
чим порушив взяті на себе зобов'язання.
Під час розгляду справи на підставі ст.
31 ЦПК України уточнила позовні вимоги
та просить стягнути з відповідача на її
користь борг у сумі 4000 євро, що згідно
курсу НБУ станом на 06.05.2014 р.
еквівалентно 63651.2 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю
посилаючись на обставини викладені у
позовній заяві та просить позов
задовольнити. Пояснила, що мала
домовленість з відповідачем щодо
виготовлення останнім її дітям віз для
виїзду в Угорщину за обумовлену між
ними суму. Відповідач попросив у неї
аванс у сумі 4000 євро, на що вона
погодилася. 26.01.2013 р. відповідач приїхав
у м. Чортків, де вона проживає і де у
присутності її чоловіка та сина
власноручно написав розписку про те, що
взяв у неї борг у сумі 4000 євро, після
чого її чоловік передав відповідачеві
вказані кошти. Після неодноразових
телефонних розмов з відповідачем про
виконання домовленості останній
нічого не виконав, у зв'язку з цим у
лютому 2014 року вона надіслала на його
адресу, яку він вказав у розписці, лист
з вимогою про повернення боргу в сумі
4000 євро.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Його представник в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив. Пояснив, що його довіритель
не заперечує, що 26.01.2013 р. написав
розписку на ім'я позивачки та отримав
4000 євро. Вважає, що матеріалами справи
не повністю з'ясовані всі обставини по
справі, так як відсутній його
довіритель, який на даний час
знаходиться за межами України. У
зв'язку з цим просив відкласти розгляд
справи, так як у відповідача є докази
про те, що він надав послуги, позивачка
отримала певні документи та можливо
вони домовилися. Довіритель передав
йому, що свої зобов'язання перед
позивачкою виконав.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити повністю виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
26.01.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був
укладений договір позики, про що
відповідач написав розписку, згідно
якої отримав борг у ОСОБА_1 в сумі 4000
євро. 11.02.2014 р. позивачка надіслала
відповідачу вимогу про повернення
грошових коштів (а.с. 5, 6, 33, 34).

На підтвердження невиконання
відповідачем взятого на себе
зобов'язання по поверненню суми позики
позивачка надала суду оригінал
розписки (а.с. 7).

Позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором
(ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передання йому
позикодавцем визначеної грошової суми
(ч. 2 ст. 1047 ЦК України).

Виконання боржником свого обов'язку
підтверджує наявність у нього
боргового документа (ч. 3 ст. 545 ЦК
України).

У разі відмови кредитора повернути
борговий документ боржник має право
затримати виконання зобов'язання. У
цьому разі настає прострочення
кредитора (ч. 4 ст. 545 ЦК України).

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України, висловленої в
постанові від 25 квітня 2012 р. у справі №
6-24ц12, наявність оригіналу розписки в
кредитора свідчить про існування
невиконаного зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи факт
визнання представником відповідача
отримання відповідачем від позивачки
4000 євро та наявності у позивачки
оригіналу розписки, суд вважає, що
позов слід задовольнити та стягнути з
відповідача ОСОБА_3 на користь
позивачки 4000 євро заборгованості за
договором позики, що згідно курсу НБУ
станом на 06.05.2014 р. є еквівалентом 63651.2
грн. (100 євро = 1591.28 грн.).

Доводи представника відповідача
спростовуються матеріалами справи та
не заслуговують на увагу з огляду на
наступне.

Згідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази до або
під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться - до
початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Представник відповідача не довів ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх заперечень. Крім того,
відповідач не скористався своїм правом
на затримання виконання зобов'язання
відповідно до ч. 4 ст. 545 ЦК України.

Позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Якщо договір
позики має бути укладений у письмовій
формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини (ст. 1052 ЦК
України).

Прохання представника відповідача про
необхідність відкладення розгляду
справи, так як у його довірителя є
докази про те, що він надав послуги,
позивачка отримала певні документи та
можливо вони домовилися, суд розцінює
як безпідставне затягування розгляду
справи.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивачки документально підтвердженні
судові витрати у сумі 636.51 грн.
сплаченого нею судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 545, 1046,
1047, 1052 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4000
(чотири тисячі) євро, що є еквівалентом
63651 (шістдесят три тисячі шістсот
п'ятдесят одна) гривня 20 копійок боргу
та 636 (шістсот тридцять шість) гривень 51
копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особою, яка брала
участь у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча
Сарай А.І.