Провадження №2/748/916/14
Єдиний унікальний № 748/3026/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

м. Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Хоменко Л.В.

при секретарі Грибановській В.В.,
Барбаш К.А.

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Чернігові в
залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, у якому просить здійснити
поділ спільного сумісного майна
подружжя, виділити у власність ОСОБА_1
2/3 частини будинку по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями, виділити у
власність ОСОБА_3 1/3 частину
зазначеного домоволодіння. Вимоги
обгрунтовує тим, що з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
1969 року, у 1996 році шлюбні відносини
припинені, а у 2002 році розірвано шлюб. У
період шлюбу за спільні кошти було
побудовано спірний будинок. Свідоцтво
про право власності видано на ім'я
відповідача. За висновком експерта
вартість домоволодіння складає 167 947
грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 60,70 СК
України та вказуючи, що з позивачкою
проживає неповнолітня онука ОСОБА_4,
яка є напівсиротою, просить відступити
від рівності часток подружжя та
визнати за нею право власності на 2/3
часини спірного домоволодіння.
Зазначає, що про порушення свого права
дізналась взимку 2011 року.

У подальшому збільшила позовні вимоги
та просить визнати за ОСОБА_1 право
власності на весь будинок по АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
просила суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві. З урахуанням визнання
позовних вимог відповідачем просила
визнати за позивачем право власності
на домоволодіння в цілому.

Відповідач, враховуючи змінені позовні
вимоги, позов визнав повністю.
Підтвердив, що спірне домоволодіння є
спільною власністю подружжя. Він
залишив цей будинок дружині та
проживає у батьківській хаті. Зазначив,
що не заперечує свою частину
домоволодіння оформити нотаріально на
користь дружини чи онуки.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного .

Судом встановлено, що 18 вересня 2002 року
шлюб між сторонами розірвано. Із
записів у паспорті ОСОБА_1 на а.с. 10
вбачається, що у зареєстрованому шлюбі
сторони перебували з 29 січня 1972 року.

Згідно свідоцтва про право власності
на житловий будинок по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями від 28 листопада
2011 року, виданого взамін загубленого 02
жовтня 1991 року, право власності на
зазначене домоволодіння зареєстровано
на ОСОБА_3 ( а.с. 8), що підтверджується
також відомостями із реєстру права
власності на нерухоме майно від 07
листопада 2014 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловіку на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини ( навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку.

Відповідно до ст.. 70 Сімейного кодексу
України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Враховуючи викладене суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, оскільки зазначений
будинок придбаний подружжям у період
шлюбу, тобто згідно Сімейного
законодавства є спільною сумісною
власністю подружжя, частки подружжя у
спільному майні є рівними, оскільки
суду не надано доказів, що мають
істотне значення, за яких суд мав би
відступити від начала рівності часток.
Тому, майно, набуте сторонами під час
шлюбу підлягає поділу в рівних частках.
У такому разі слід визнати право
власності за кожним із подружжя на 1/2
частину зазначеного домоволодіння.

За висновком спеціаліста № С-4283 від 03
вересня 2014 року ринкова вартість
житлового будинку з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 становить 167 947
грн., тому вартістю 1/2 зазначеного
домоволодіння складає 83 973 грн. 50 коп.

Суд не приймає визнання позову
відповідачем про визнання права
власності на домолодіння в цілому за
позивачкою з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої
статті 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Суд виходить з положень ст. 361 ЦК
України згідно якої співвласник має
право самостійно розпоряджатись своєю
часткою у праві спільної часткової
власності, у тому числі і шляхом
укладення цивільно -правових угод. До
того ж згідно ст. 365 ЦК України для
припинення права на частку у спільному
майні за рішенням суду необхідне
дотримання передбачених частиною
першою цієї статті умов та за
обов'язкового попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не
позбавлений права самостійно
розпоряджатись своєю часткою у
спільному майні шляхом укладення
цивільно- правових угод, суд не
знаходить підстав для визнання права
власності на спірне домоволодіння за
позивачкою в цілому. У такому випадку у
цій частині в задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

Судові витрати, сплачені позивачкою
при зверненні до суду підлягають
стягненню з відповідача на підставі
ст.. 88 ЦПК України, пропорційно до
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 13, 14, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 67,68,70 , 71, 72 Сімейного
кодексу України, ст. 15, 361 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Розділити будинок по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частину житлового будинку по
АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину житлового будинку по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 839
грн. 74 коп. в рахунок сплаченого
судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча Л.В. Хоменко