Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4111/14
Головуючий у 1-й інстанції: Курбатова
Суддя-доповідач: Мануйлов Ю.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Мануйлова Ю.С.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 28 серпня 2014 року, з
виправленою ухвалою Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня
2014 року опискою, у справі за позовом
Концерну «Міські теплові мережі» в
особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького
району м. Запоріжжя до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води, -

ВСТАНОВИЛА :

Концерн «МТМ» в особі Філії Концерну
«МТМ» Хортицького району м.Запоріжжя
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
послуги з централізованого опалення,
підігріву питної води в розмірі 535 грн.
12 коп., також просив стягнути з
відповідачки на свою користь витрати
по оплаті судового збору 243 грн. 60 коп.

Представник позивача Прокоп’єва Т.О. в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила
позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому
засіданні з позовом не погодилась,
пояснила, що сплачувала всі платежі
протягом 2009 та 2010 р.р. Крім того не
погодилась з розрахунком
заборгованості, яку надав позивач,
оскільки в розрахунку не вказана
субсидія, яку надавав їй УПСЗН
Хортицького району. Також зазначила, що
увесь час та в повному обсязі
сплачувала послуги концерну «Міські
теплові мережі», що підтверджується
квитанціями. Згідно її розрахунку за
період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р. у неї існує
переплата в розмірі 138 грн. 41 коп.
Просила застосувати строк позовної
давності та відмовити у задоволенні
позову Концерну «МТМ» в частині
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води за період з 01.02.2009 р. по
31.12.2010 р.

Рішенням Хорицького районного суду м.
Запоріжжя від 28 серпня 2014 року, з
виправленою ухвалою Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня
2014 року опискою, позов задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Концерну
«Міські теплові мережі»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення і підігріву
питної води за період з 01.02.2009 р. по
31.12.2010 р. в сумі 535 грн. 12 коп., а також
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Також просить стягнути
Концерну»МТМ» на свою користь витрати
по оплаті судового збору за подачу
апеляційної скарги в розмірі 121 грн.80
коп.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Як встановлено судом і таке вбачається
з матеріалів справи, Концерн «МТМ»
звертався з заявою про видачу судового
наказу до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості. Ухвалою Хортицького
районного суду судовий наказ від 31.10.2012
р. по справі №2-н/0825/1865/2012 р. було
скасовано.

Концерн «Міські теплові мережі» у
період з 01.02.2009 р. по 31.12.2010 р. надав
відповідачу послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води у приміщення за їх адресою:
м.Запоріжжя, Гудименко, 3-87, на суму 2601,05
грн. Відповідачкою сплачено 1898,41 грн.
Крім того, станом на лютий 2009 р.
існувала переплата, в розмірі 167,52 грн.

Таким чином, в зв'язку з тим, що
відповідачка не належним чином
здійснювала оплату на надані послуги -
виникла заборгованість, яка складає 535
грн. 12 коп. ( 2601 грн. 05 коп. -1898 грн. 441 коп. -
167 грн. 52 коп.= 535 грн. 12 коп.

Щомісяця відповідачка отримувала від
позивача за своєю адресою рахунки за
надані і звітному періоді послуги, в
яких також відображається структура
наданих послуг та нарахування окремо
по кожній складовій поглуги.

П. 18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» затверджених
Постановою КМУ від 21.07.2005 р. за № 630
зазначено, що розрахунковим періодом
для сплати послуг є календарний
місяць. Плата за послуги вноситься не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Відповідно до норми ч.2 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову, в даному
випадку заяви про видачу судового
наказу, до одного із кількості
боржників, а також, якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Згідно ч.3 ст.264 ЦК України, після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.

У разі скасування судового на наказу
позивач має право заявити свої вимоги
до відповідача у позовному провадженні
з додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову, згідно п.2 ч.8 ст. 105-1
ЦПК України.

Позовні вимоги були перервані
зверненням позивача до суду про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за надані послуги щодо
ОСОБА_4 у вересні 2012 р.

За вказаний період заперечень з боку
відповідачки на неналежну якість
надання послуг з централізованого
опалення, постачання гарячої води на
адресу Концерну «МТМ» не надходило.

Відповідно до ст. ст.67,68 ЖК України,
наймачі ( власники) квартир зобов'язані
своєчасно, не пізніше за 10 число
наступного місяця вносити плату за
комунальні послуги, до числа яких
входять послуги з централізованого
опалення, централізованого постачання
гарячої води.

Стаття 526 ЦК України визначає, що
зобов'язання, підстави виникнення яких
були передбачені в ст. 11 ЦК України,
повинні виконуватися належним чином,
згідно умов договору, актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов і вимог - згідно звичаям ділового
обороту або інших вимог, які звичайно
висуваються.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що позовні вимоги
Концерну «МТМ» законі, обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилається на те, що розрахунок
заборгованості, наданий позивачем є
невірний, необгрунтований та не
відповідає дійсності. Крім того,
вважає, що у спірному періоді на її
особовому існувала переплата.

Вказані доводи апелянта колегія суддів
вважає такими, що не відповідають
дійсності і спростовуються
матеріалами справи.

У вищевказаному розрахунку суми боргу
зазначені нарахування окремо по кожній
складовій наданих відповідачці послуг,
а саме вартість опалення, підігріву
питної води, вартість холодної води, що
була використана для підігріву, стоки
та абонплата за опалення. Також в
зазначеному розрахунку відображені
всі здійснені відповідачкою за спірний
період оплати та відповідно сума, що
підлягає оплаті з її боку -
заборгованість за надані послуги.

Щомісяця відповідачка отримувала від
позивача за своєю адресою рахунки за
надані в звітному періоді (місяці)
послуги, в яких також відображається
структура наданих послуги та
нарахування окремо по кожній складовій
послуги. Тож, відповідачка мала
вичерпну інформацію з приводу наданих
послуг, їх структури, вартості та
наявної заборгованості. Відповідачка
володіла інформацією з приводу
кількості та вартості фактично
наданих послуг.

Як зазначалось вище, позивачем в
розрахунку суми боргу, доданого до
позовної заяви, за період з 01.02.2009 р. по
31.12.2010 р. було нараховано до сплати - 2601,05
грн., оплачено - 1898,41 грн., переплата на
початок спірного періоду складає - 167,52
грн.. Тобто загальна сума
заборгованості складається з
наступного: 2601,05-1898,41-167,52=535,12.

На початок спірного періоду (лютий 2009р.)
у відповідачки дійсно існувала
переплата в розмірі 167,52 грн..
Нараховано до сплати у лютому 2009р. - 139,69
грн.. Сплачено - 0,00 грн. Тобто на кінець
місяця переплата складала 27,83 грн.
(167,52(переплата)-139,69(нарахування)=27,83
грн.)

Нараховано до сплати у березні 2009р. -
229,39 грн., сплачено - 0,00, заборгованість
на кінець березня складає 201,56 грн. (229,39
(нарахування) -27,83 (переплата)=201,56 (борг).

Нараховано до сплати у квітні 2009р. - 106,15
грн., сплачено - 0,00, заборгованість на
кінець місяця складає 307,71 грн. (201,56
(борг за березень)+106,15 (нарахування за
квітень)=307,71 грн..

Нараховано до сплати у травні 2009р.- 355,92
грн., які складаються з наступного:
абонплата, підігрів води, хол.вода,
каналізація, нараховані субсидії: -
290,41грн. Тобто, у травні 2009р. було
зроблено перерахунок по наданим за
опалювальний період субсидіям, за
даними УПСЗН Хортицького району, та
знято переплачені 290,41 грн.. Таким чином
заборгованість на кінець травня 2009р.
складається з наступного: 65,51
(нарахування)+290,41 (перерахунок по
субсидії)+307,71 (заборгованість на кінець
квітня)-200,00(оплата)=463,63 (борг на кінець
травня).

Усі подальші нарахування за спірний
період були зроблені аналогічно:
місячні нарахування + заборгованість
за попередній місяць - оплата(у разі
наявності) = борг на кінець місяця.

Апелянт також вважає, що позивачем не
дотримано строків позовної давності
при зверненні до суду за захистом свого
порушеного права.

При вирішенні цього питання, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.264 Цивільного
кодексу України позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач.

Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України, після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України визначено,
що судовий наказ є особливою формою
судового рішення, що видається судом за
результатами розгляду вимог,
передбачених ст. 96 ЦПК України.

Пунктом 3 ч.1 ст.96 ЦПК України
встановлено, що судовий наказ
видається, якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг.

У разі скасування судового наказу,
позивач має право заявити свої вимоги
до Відповідача у позовному проваджені
з додержанням загальних правил щодо
пред'явлення позову (п. 2 ч. 8 ст. 105 ЦПК
України).

Частиною 3 ст.118 ЦПК України
визначено, що позовна заява щодо вимог,
визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України, може
бути подана тільки в разі відмови у
прийняті заяви про видачу судового
наказу або скасування його судом.

Тож, позивач своєчасно звернувся до
суду за захистом свого порушеного
права. Зокрема, 28.08.2012 року на підставі
п. З ч. 1 ст. 96 ЦПК України позивач
звертався до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з
відповідачки заборгованості за надані
послуги в тому самому розмірі, а саме
535,12 грн., який було скасовано судом на
підставі заяви Відповідача. В зв'язку
зі скасуванням судового наказу,
позивач звернувся до суду з позовною
заявою у відповідності до п.2 ч. 8 ст. 105-1
ЦПК України.

Таким чином, зверненням позивачем до
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя з заявою про видачу судового
наказу відносно відповідачки строки
позовної давності були перервані в
порядку, встановленому чинним
законодавством України. Тож, аргументи
відповідачки з приводу пропуску
позивачем строків позовної давності є
безпідставними.

При розгляді справи апеляційним судом
встановлено, що рішення суду першої
інстанції постановлено з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги,
аналогічні доводам відповідачки у
суді першої інстанції, не спростовують
його висновків.

Колегія суддів вважає, що у вказаній
справі відсутні передбачені законом
підстави для скасування рішення суду
першої інстанції та для постановляння
нового рішення по відмову у позові.

Керуючись ст.ст.307,308,314,317 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 28 серпня 2014 року, з
виправленою ухвалою Хортицького
районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня
2014 року опискою, у цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

судді: