У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про виділ майна в натурі,
визнання права власності та припинення
права спільної часткової власності,
визначення порядку користування
земельною ділянкою за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 28 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що згідно з технічним паспортом,
виготовленим станом на 30
червня 2005 року йому належить 2/3 частки
житлового будинку з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Наявність у нього права власності на 2/3
частки будинку підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житловий будинок від 11 серпня 1998 року.
Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 4 квітня
2007 року встановлено, що йому
належить 2/3 частки, а ОСОБА_5 - 1/3 частка
вищевказаного будинку. Відповідно до
договору купівлі-продажу від 19 серпня
2005 року, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, остання стала власником 1/3
частки житлового будинку з
господарськими будівлями. Після того,
як кожний з співвласників побудували
самовільні будівлі та узаконили їх,
частка відповідача збільшилася до 4/5, а
в нього стала - 1/5 частка, у зв'язку з чим
ОСОБА_5 стала претендувати на більшу
земельну ділянку.

Рішенням виконавчого комітету
Бердянської міської ради Запорізької
області від 1 лютого 2007 року № 41 на
підставі заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5
затверджено поділ земельної ділянки
загальною площею 0,0844 га, що розташована
по АДРЕСА_1, та закріплено: земельну
ділянку площею 0,0375 га за адресою:
АДРЕСА_1, для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд, що належать ОСОБА_5; земельну
ділянку площею 0,0469 га з присвоєнням
поштової адреси: АДРЕСА_1, для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, що
належать ОСОБА_4

Згідно з технічним паспортом житловий
будинок, будівлі і споруди, що на праві
власності належать йому знаходяться на
земельній ділянці, яка і перебуває у
його фактичному користуванні і яка
повністю співпадає с земельною
ділянкою, що зазначена в рішенні
виконавчого комітету Бердянської
міської ради Запорізької області від 1
лютого 2007 року № 41. Проте на теперішній
час відповідач не визнає вказаного
рішення Бердянсьткої міської ради
Запорізької області й між ними
продовжується спір про порядок
користування земельною ділянкою.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд виділити його частку житлового
будинку з господарськими будівлями в
окреме домоволодіння, визначити
порядок користування загальною
земельною ділянкою, виділивши йому в
користування земельну ділянку площею
549,4 кв. м, зазначену на схемі відповідно
до висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи
зеленим кольором, яка надає можливість
кожному співвласнику мати окремі
земельні ділянки.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від
28 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 21 травня 2014 року, позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визначено порядок користування
земельною ділянкою площею 844,0 кв. м, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, між
співвласниками згідно з висновком
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 2
грудня 2013 року та виділено позивачу
земельну ділянку площею 549,40 кв. м, у
тому числі 549,4 кв. м під будівлями,
спорудами та городом окремого
користування, зазначену на схемі до
висновку судової будівельно-технічної
експертизи зеленим кольором.

Виділено в натурі ОСОБА_4 1/5 частку
житлового будинку АДРЕСА_1, що
складається з: житлового будинку «Б»,
двох балконів до «Б», сходів до «Б»,
ґанку до «Б», котельної «О», альтанки
«Ч», навісу «Н», душу-вбиральні «ПІ»,
вбиральні «Ж», частки замощення II
площею 229,7 кв. м, частки паркану № 4
площею 59,3 кв. м і воріт № 7, які
розташовані на земельній ділянці
площею 549,40 кв. м (на схемі додатку № 1
позначену зеленим кольором) та визнано
за позивачем право власності на
вказаний окремий об'єкт нерухомості.

Припинено право спільної часткової
власності між позивачем та
відповідачем на житловий будинок з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

У користуванні ОСОБА_5 залишено
земельну ділянку площею 294,60
кв. м (на схемі додатку № 1 позначену
помаранчевим кольором).

У власності ОСОБА_5 у рахунок 4/5 часток у
праві спільної часткової власності
залишено інші будівлі і споруди, що
знаходяться на земельній ділянці
площею 294,60 кв. м (на схемі додатку № 1
позначену помаранчевим кольором).

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ОСОБА_4, суди, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з
урахуванням висновків судових
експертиз, дійшли до правильного
висновку про можливість поділу (виділу)
житлового будинку в натурі згідно з
встановленим між сторонами порядком
користування житловим будинком та
ідеальними частками в ньому, а також
про визначення порядку користування
земельною ділянкою згідно з первинними
частками співвласників у житловому
будинку.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 28 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 21 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта