У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.

суддів: Демянчук С.В., Ковалевича С.П.

секретар судового засідання -
Ковальчук Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Володимирецького
районного суду Рівненської області від
11 листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Володимирецький
районний відділ Державної міграційної
служби України в Рівненської області
про виселення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Володимирецького районного
суду Рівненської області від 11
листопада 2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задоволено.

Виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язано Володимирецький РС УДМС
України в Рівненської області зняти з
реєстрації ОСОБА_1, зареєстровану за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 сплачений судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь
позивачів.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що при
вирішенні позову про виселення суд
повинен був з'ясувати правові підстави
проживання відповідача у квартирі та
наявність передбачених житловим
законодавством підстав для її
виселення із спірної квартири. Проте,
при прийнятті рішення Володимирецьким
районним судом Рівненської області від
11 листопада 2014 року ці вимоги закону
були порушені.

Зазначає, що 06 травня 2014 року, до
початку розгляду справи по суті, вона
подала до суду зустрічну позовну заяву
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання членом
сім'ї колишнього власника житлового
будинку. Вважає, що вимоги про які вона
заявляла у зустрічному позові
пов'язані з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
неї про виселення з квартири АДРЕСА_1 та
зняття з реєстрації. Проте, її
зустрічний позов безпідставно
розглянутий не був та не було прийнято
ніякого процесуального рішення
стосовно відмови у його розгляді.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове, яким її
вимоги за зустрічним позовом
задовольнити, а в задоволенні
первісного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про їх
підставність.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного суду.

Відповідно ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Також ст. 156 ЖК України передбачено, що
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. Припинення сімейних
відносин з власником будинку (квартири)
не позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Між тим, відповідно до положень ч.2, 3 ст.
64 ЖК України до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2
на праві власності належала квартири
АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
серія ЯЯЯ №159619 від 05.07.2005 року.

Відповідач ОСОБА_1 не була членом сім'ї
покійного ОСОБА_4, однак згідно довідки
виданої виконкомом Заболоттівської
сільської ради Володимирецького
району №487 від 21.10.2013 року
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право на спадщину за
законом від 02 серпня 2013 року, виданого
приватним нотаріусом ОСОБА_5,
вбачається, що спадкоємцями майна
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його
син ОСОБА_2 на 1/3 частку та донька ОСОБА_3
на 2/3 частки, з урахування 1/3 частки, від
якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_6
Спадщина, на яку у вказаних частках
видано це свідоцтво складається з: 1/2
частки квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка належала
спадкодавцю на праві приватної
спільної часткової власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданого 05.07.2005 року
управлінням соціального розвитку ВП
«Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом».

Таким чином, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
законно на підставі ст.1261 ЦК України як
спадкоємці першої черги отримали
частини спадщини, що залишилася після
смерті їхнього батька ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За наведених обставин, суд першої
інстанції, на переконання колегії
суддів, законно і обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Що стосується доводів апеляційної
скарги щодо безпідставного
неприйняття судом до розгляду
зустрічного позову ОСОБА_1, то на думку
колегії суддів апеляційного суду
порушення процесуального процесу не
тягне за собою скасування законного по
суті та обґрунтованого рішення суду
першої інстанції.

Проте, це не позбавляє відповідача
права звернутися до суду із
самостійним позовом.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
були правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи, характер
правовідносин, які виникли між
сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 11, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володимирецького районного
суду Рівненської області від 11
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:
А.М. Шеремет

Судді:
С.В. Демянчук

С.П. Ковалевич