Справа № 308/7357/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, матеріали
цивільної справи за позовною заявою
ОСОБА_1 до ТОВ «Ізумруд», ОСОБА_2,
державної податкової інспекції
м.Ужгород Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору - міський відділ
державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції, про виключення
майна з акту опису та звільнення з-під
арешту, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з зазначеною
позовною заявою мотивуючи її тим, що в
серпні 2007 року нею за кредитні кошти
отримані згідно кредитного договору
№23-33807-А від 20.08.2007 року в ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» було придбано
автомобіль марки «Шкода Октавія», р.н.
НОМЕР_1, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2,
який зареєстрований за нею на праві
власності. Право користування даним
транспортним засобом мав її син ОСОБА_2
Вироком Перечинського районного суду
від 21.08.2013 року відповідача ОСОБА_2
засуджено за вчинення ним злочину,
передбаченого ч.2 ст.332 КК України, із
застосуванням ст.ст.75, 76 КК України до 5
років позбавлення волі, із іспитовим
строком на 3 роки, з конфіскацією
транспортного засобу та без права
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

Позивачка вважає, що конфіскація
належного їй автомобіля за діяння
відповідача ОСОБА_2 порушує її право на
законних підставах володіти,
користуватися та розпоряджатись своїм
майном.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та просила
суд виключити з-під арешту автомобіль
марки «Шкода Октавія», р.н. НОМЕР_1, 2007
року випуску, кузов НОМЕР_2,
зареєстрований УДАІ ГУМВС України в
м.Києві 16.08.2007 року

Відповідач - ОСОБА_2 у судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ «Ізумруд»
у судове засідання не з'явився, але
подав до суду заяву в якій просить
розглядати справу без його участі.

Представник відповідача - ДПІ м.Ужгород
ГУ Міндоходів у Закарпатській області,
представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору - МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ в судове
засідання не з'явились, хоча про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позовна
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
серпня 2013 року вироком Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_2 був
засуджений за вчинення злочину,
передбаченого ч.2 ст.332 КК України до
позбавлення волі строком на п'ять
років, з конфіскацією транспортного
засобу та без права позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю. На підставі ст.75 КК
України останній звільнений від
відбування основного покарання з
випробовуванням, якщо він протягом
трьох років іспитового строку не
вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього обов'язки
передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Даним вироком, автомобіль марки «Шкода
Октавія», р.н. НОМЕР_1, який знаходиться
на відповідальному зберіганні в ТОВ
«Ізумруд» вирішено конфіскувати в
дохід держави.

Згідно акту прийому-передач
конфіскованого майна від 30.09.2014 року
зазначений транспортний засіб ТОВ
«Ізумруд» переданий представнику МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ для реалізації.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
зазначила, що автомобіль марки «Шкода
Октавія», р.н. НОМЕР_1, 2007 року випуску,
кузов НОМЕР_2, є її особистою приватною
власністю і не може бути конфіскований
в дохід держави в розумінні ст.81 КПК
України (в ред..1960 року), оскільки не
являються власністю засудженого.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у
виді конфіскації майна полягає в
примусовому безоплатному вилученні у
власність держави всього або частини
майна, яке є власністю засудженого.

Статтею 81 КПК України (в ред.1960 року)
визначено, що питання про речові
докази вирішується вироком у справі
при цьому: знаряддя злочину, що
належать обвинуваченому,
конфіскуються; речі, вилучені з обігу,
передаються відповідним установам або
знищуються; речі, які не мають ніякої
цінності і не можуть бути використані,
знищуються, а у випадках, коли
заінтересовані особи просять про це,
можуть бути передані їм; гроші,
цінності та інші речі, нажиті злочинним
шляхом, передаються в доход держави;
гроші, цінності та інші речі, які були
об'єктом злочинних дій, повертаються їх
законним володільцям, а якщо їх не
встановлено, то ці гроші, цінності та
речі переходять у власність держави.
Спір про належність речей, що
підлягають поверненню, вирішується в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положення ч.1 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього
арешту.

З матеріалів справи слідує, що в серпні
2007 року ОСОБА_1 придбала автомобіль
марки «Шкода Октавія», р.н. НОМЕР_1, 2007
року випуску, кузов НОМЕР_2. 16.08.2007 року
автомобіль на праві власності був
зареєстрований за ОСОБА_1.

Даний транспортний засіб був придбаний
позивачкою за кредитні кошти отриманні
позивачкою згідно договору про
відкриття кредитної лінії №23-338/07-А-Л
від 20.08.2007 року в ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» і на підставі договору застави
автомобіля від 20.08.2007 року в
забезпечення виконання кредитних
зобов'язань Заставодавцем було
передано Заставодателю в заставу.

Згідно довідки Філії «Центральне РУ»
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» №23-4164/14
від 08.04.2014 року станом на 21.01.2013 року
ОСОБА_1 кредит погашено, заборгованість
перед Банком відсутня.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності, право власності є
непорушним.

Право власності згідно із ч.1 ст. 321 ЦК
України є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна, права якого порушені,
відповідно до ст. 391 ЦК України має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Таке право
особи реалізується шляхом звернення до
суду з позовом про захист свого
порушеного права та усунення будь-яких
перешкод у вільному та на власний
розсуд користуванні та розпорядженні
майном.

В судовому засіданні встановлено, що
покарання у вигляді конфіскації
транспортного засобу було накладено на
ОСОБА_2 Позивачка ОСОБА_1, яка є
власником зазначеного транспортного
засобу, жодних правопорушень не
вчиняла, боргових зобов'язань перед
іншими особами не мала.

Згідно роз'яснень, що містяться в п.6
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику в справах про
виключення майна з опису» № 6 від 27.08.1976
р., сама по собі вказівка у вироку про
звернення стягнення на конкретне майно
або про його конфіскацію, незалежно від
підстав її застосування, не позбавляє
зацікавлених осіб можливості
доказування свого права власності на
це майно, шляхом пред'явлення позову в
порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про
звільнення з-під арешту належного їй на
праві приватної власності автомобіля
марки «Шкода Октавія», р.н. НОМЕР_1, 2007
року випуску, кузов НОМЕР_2, є
обґрунтованими та підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст.321, 391 ЦК
України, ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294
ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Звільнити з-під арешту автомобіль
марки «Шкода Октавія», р.н. НОМЕР_1, 2007
року випуску, кузов НОМЕР_2, який на
праві приватної власності належить
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Микуляк П.П.