Справа № 405/8962/14-ц
Провадження №2/405/1598/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

та третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_4, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
обгрунтовуючи позов тим, що з
відповідачем ОСОБА_4 вона (позивач) у 1995
році в Кіровському відділу реєстрації
актів цивільного стану
Кіровоградського міського управління
юстиції зареєструвала шлюб, який у 2000
році було розірвано. Від спільного
шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний момент
навчається на 1-му курсі
Кіровоградського державного
педагогічного університету ім.
Володимира Винниченка, факультет
філології та журналістики, денної
державної форми навчання, у зв`язку з
чим потребує матеріальної допомоги.
Крім того, позивач зазначила, що донька
ОСОБА_3 потребує лікування, оскільки
знаходиться на диспансерному обліку у
гастроентеролога з діагнозами
«дискенизія жовчних шляхів», «гастрит
другого ступеня», в зв`язку з чим
позивач витрачає на лікування доньки
приблизно 300 гривень на ліки та
дієтичне лікування.

З огляду на зазначене та з посиланням
на ст.199 СК України, позивач просить
стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою
користь на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу) на період навчання
доньки, починаючи з дня пред'явлення
позову до суду і до закінчення донькою
навчання, а також стягнути з
відповідача на свою користь 1000 грн. в
місяць на лікування та дієтичне
харчування повнолітньої доньки ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав,
зазначених у позові, просила позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні, висловлюючи позицію
відповідача щодо пред`явлених до нього
позовних вимог позовні вимоги визнав
частково, не заперечував позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача ОСОБА_4 аліментів на
користь позивача на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_3 на час її
навчання у розмірі 1/4 частини всіх
видів доходів (заробітку) щомісячно,
починаючи стягнення від дня
пред'явлення позовної заяви до суду і
до закінчення донькою навчання, в
частині стягнення витрат на утримання
доньки в розмірі 1000 грн. на лікування та
придбання дієтичного харчування
щомісячно позовні вимоги не визнав,
зазначивши на недоведеність позивачем
позовних вимог в цій частині.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила позов
задовольнити, зазначивши, що вона є
студентом І-го курсу денної форми
навчання Кіровоградського державного
педагогічного університету ім.
Володимира Винниченка, факультету
філології та журналістики, отримує
стипендію, витрати пов`язані з
навчанням становлять в середньому 500
грн. на місяць, що включає в себе
придбання підручників, методичних
посібників, канцелярських приладь,
проїзд до місця навчання, щомісячної
оплати за користування Інтернетом в
розмірі 60 грн., оплати послуг
мобільного зв`язку. Крім того, їй
необхідно придбання медичних
препаратів, у період загострення
алергічних реакцій, яких в Україні не
виготовляють, ліки є іноземними, та
коштують приблизно 50-60 грн. за одну
упаковку, необхідно їй також і дієтичне
харчування, в свою чергу від батька
ніякої матеріальної допомоги не було.
Враховуючи фінансовий стан батька,
вважає, що останній може надавати їй
матеріальну допомогу на навчання та
лікування.

Заслухавши позивача, приймаючи до
уваги пояснення представника
відповідача, думку третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача, дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши підстави та предмет
позову, характер спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернулася позивач,
виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК
України, за якими цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, які мають рівні права щодо
подання доказів та доведення перед
судом їх переконливості, при цьому суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів сторін, суд вважає, що
вимоги позивача обгрунтовані,
грунтуються на вимогах закону, що
регулює сімейні правовідносини, разом
з тим, підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 02
вересня 1995 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 20 грудня 2000 року, про що в
книзі реєстрації актів про розірвання
шлюбу зроблено відповідний актовий
запис за №509 від 20.12.2000 року та відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінського райвиконкому м.
Кіровограда 20.12.2000 року видано
свідоцтво про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_2.

Від спільного шлюбу сторони мають
дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 є
студентом І-го курсу, факультету
філології та журналістики
Кіровоградського державного
педагогічного університету імені
Володимира Винниченка, спеціальність:
«Українська мова і література», денної
державної форми навчання. Термін
навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року, що
підтверджується довідкою, виданою
деканом факультету філології та
журналістики Кіровоградського
державного педагогічного університету
імені Володимира Винниченка Кричун Л.П.
№ 13/14 від 02 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року №3
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу, до яких,
зокрема, належать: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

Судом також встановлено, що повнолітня
дитина ОСОБА_3 отримує стипендію
щомісячний розмір якої складає 803 грн. 00
коп. Форма навчання: безоплатна.

Позивач ОСОБА_1 працевлаштована, працює
в ЗОШ № 26 Управління освіти
Кіровоградської міської ради,
вихователем, середньомісячний дохід за
період з вересня по листопад, 2014 року
становить 2 568 грн. 56 коп..

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з
позивачем.

Відповідач ОСОБА_4 працевлаштований,
працює в ФГ ОСОБА_7, займає посаду
голови фермерського господарства,
щомісячний розмір заробітної плати за
період з травня, 2014 року по жовтень, 2014
року становить 1220 грн. 00 коп. Крім того,
ОСОБА_4 з 23 листопада 2002 року перебуває
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, на
його утриманні знаходяться двоє
малолітніх дітей ОСОБА_9, 2003 року
народження, та ОСОБА_10, 2008 року
народження, дружина ОСОБА_8 є приватним
підприємцем, яка відповідно до даних
податкової декларації про майновий
стан і доходи за період 2013 року доходів
не мала.

На підставі вищевикладеного, оцінивши
в сукупності наявні у справі докази,
враховуючи, що обов'язок утримувати
повнолітню доньку, яка продовжує
навчання після досягнення нею 10 червня
2014 року повноліття, є рівною мірою
обов'язком як матері, так і батька,
повнолітня дитина ОСОБА_3 навчається в
Кіровоградському державному
педагогічному університеті імені
Володимира Винниченка на денній
державній формі навчання, не
працевлаштована і самостійного
заробітку не має, і у зв'язку з
продовженням навчання потребує
матеріальної допомоги, проживає з
позивачем і знаходиться на її
утриманні, яка, в свою чергу, не має
достатніх фінансових можливостей
самостійно утримувати повнолітню
дитину, в той час як відповідач ОСОБА_4,
після досягнення донькою повноліття,
має можливість надавати матеріальну
допомогу у фінансуванні подальшої
освіти дитини, оскільки він
працездатний, працевлаштований, працює
у ФГ ОСОБА_7 на посаді голови
фермерського господарства, отримує
постійний дохід, та не заперечував
проти стягнення з нього аліментів на
навчання доньки в розмірі 1/4 частини
від всіх видів його заробітку (доходу),
на підставі чого суд приходить до
висновку про обґрунтованість позову та
права позивача на отримання аліментів
від відповідача на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, та задоволення позовних
вимог, з підстав зазначених вище.

Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення
суду в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню в частині
суми платежу за один місяць.

При цьому, судом не приймається до
уваги доводи позивача про те, що
відповідач є матеріально забезпеченою
особою, рівень його доходів значно
вищий, ніж зазначений в довідці про
доходи, він має у користуванні
транспортний засіб, іноземного
виробництва, який обслуговує, з підстав
їх недоведеності. В той час, як
відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають, значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо позовних вимог про стягнення
щомісячних витрат на утримання
повнолітньої доньки, які полягають у
лікуванні та дієтичному харчуванні суд
зазначає наступне.

Відповідно до статті 185 Сімейного
кодексу України той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно. Таким чином,
участь у додаткових витратах на дитину
є не правом, а обов`язком батька (матері)
незалежно від сплати ним (нею)
аліментів.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що
до передбаченої ст. 185 СК України участі
в додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі. При одночасному розгляді вимог
про стягнення аліментів і додаткових
витрат їх має бути визначено у рішенні
окремо. При цьому розмір додаткових
витрат на дитину повинен
обґрунтовуватись відповідними
документами.

Доказами, що підтверджують наявність
особливих обставин, що спричинили
додаткові витрати на дитину, в даному
випадку можуть бути висновки МСЕК,
довідки медичних закладів та інші
документи, що підтверджують
відповідний стан здоров'я дитини
(хвороба, каліцтво), і свідчать про
необхідність додаткових витрат на
лікування (на придбання ліків,
спеціальний медичний догляд,
санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до статей 57-60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Поруч з цим, судом відзначається, що
позивачем не надані належні та
допустимі докази понесення заявлених
додаткових витрат на утримання дитини.
Копія виписки з історії хвороби № 315663
ОСОБА_3 про перебування останньої з
26.03.2010 року по 16.04.2010 року на лікуванні в
санаторії «Янтар» ЗАТ
«Трускавецькурорт», де було
встановлено діагноз «Дискенизія
жовчних шляхів по гіпотонічному типу»,
«Функціональні розлади шлунку»,
«Атопічний дерматит» та копія довідки
виданої КЗ «Кіровоградський обласний
шкірно-венерологічний диспансер» № 688
від 05.12.2014 року про те, що ОСОБА_3 з 2009
року знаходиться на обліку у лікаря
дерматолога з діагнозом: алергічний
дерматит, які надані позивачем, не є
документами фінансової звітності, не
свідчать про призначене дитині
лікування, перелік лікарських засобів,
їх придбання та розмір достовірних
щомісячних витрат позивача, тому не
вважаються судом належними доказами
понесення позивачем відповідних
витрат, у зв`язку з чим, суд приходить до
висновку про відмову позивачу в
задоволенні даної вимоги за її
необґрунтованість та недоведеність в
порядку ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у
разі, якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, у зв'язку з
чим з відповідача ОСОБА_4 в дохід
держави підлягає стягненню судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,
керуючись ст.ст.3, 4, 10,11, 59, 60, 88, 213-215, 218, п.1
ч.1 ст.367 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою с.Федорівка
Кіровоградського району
Кіровоградської області, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4
частини всіх видів доходів (заробітку)
щомісячно, починаючи з 30 вересня 2014
року, і до закінчення ОСОБА_3 навчання,
тобто до 30 червня 2018 року, але не більше
ніж до 23-ох років.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою с.Федорівка
Кіровоградського району
Кіровоградської області, в дохід
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах місячного платежу підлягає
негайному виконанню.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
Л.А. Іванова