АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції -Сіромашенко
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє
за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 29 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа Банк»
про визнання недійсним кредитного
договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа Банк» і просив винести рішення,
яким визнати недійсним кредитний
договір за №700005862 від 18.04.2008 року,
згідно якого позивач отримав у банку
споживчий кредит у сумі 41.938,14 дол.США на
термін до 19.04.2015 року під 14,5% річних для
придбання автомобіля/а.с.4-5/.

Послався на те, що указаний кредитний
договір в силу ст.ст.215,203 ЦК України є
недійсним з моменту його підписання,
оскільки укладений з порушенням
конституційних прав позивача, як
споживача банківських послуг.

Так, позивач зазначав про недійсність
договору з підстав п.1 ст.230 ЦК України,
вважаючи, що банк навмисно ввів його в
оману щодо обставин які мають істотне
значення.

Зокрема, послався на те, що банк при
укладенні кредитної угоди не
дотримався вимог п.п.2,12.,2.2., 2.3. Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту, затверджених
постановою Правління НБУ України від
10.05.2007 року за №168, згідно яких банк
зобов»язаний перед укладанням
кредитного договору: надати споживачу
у письмовій формі інформацію про умови
кредитування, а також орієнтовну
сукупну вартість кредиту, зокрема:
найменування та місцезнаходження
банку, умови кредитування, можливу
суму кредиту, строк на який кредит може
бути одержаний, мету, для якої кредит
може бути використаний в силу ст.ст.215,203
ЦК України, форми та види його
забезпечення, необхідність здійснення
оцінки майна та, якщо така оцінка є
необхідною, ким вона здійснюється,
наявні форми кредитування з коротким
описом відмінностей між ними, у тому
числі між зобов»язаннями споживача,
тип процентної ставки (фіксована,
плаваюча тощо), переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування,
орієнтовну сукупну вартість кредиту з
урахуванням: процентної ставки за
кредитом, всіх супутніх послуг, а також
всіх фінансових зобов»язань споживача,
які пов»язані з отриманням,
обслуговуванням і погашенням кредиту
(у тому числі на користь третіх осіб -
страховиків, оцінювачів, реєстраторів,
нотаріусів тощо), варіантів погашення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх періодичність та обсяги, можливість
та умови дострокового повернення
кредиту.

Крім того, позивач зазначив, що в
порушення п.2.4. указаних Правил банки
зобов»язані отримати письмове
підтвердження споживача про
ознайомлення з вище наведеною
інформацією.

Також, ОСОБА_2 послався на п.3.8 Правил,
зазначивши, що у разі надання кредиту в
іноземній валюті банки зобов»язані під
час укладання кредитного договору
попередити споживача, що валютні
ризики під час виконання зобов»язань
за кредитним договором несе споживач, а
також надати інформацію щодо методики,
яка використовується банком для
визначення валютного курсу, строків і
комісій, пов»язаних з конвертацією
валюти платежу у валюту зобов»язання
під час погашення заборгованості за
кредитом та процентами за
користування ним.

Позивач зазначив, що указана
інформація банком перед укладанням
кредитної угоди йому надана не була.
Між тим, відповідно до п.2 ч.2 ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
підприємницька практика є такою, що
вводить в оману, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається не у чіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору.

Таким чином, ОСОБА_2 вважав, що в
договорі закладений дисбаланс
договірних прав та обов»язків на шкоду
позивачу.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 29 серпня 2014
року в позові відмовлено /а.с.23-25/.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2,
просить просить скасувати рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 29 серпня 2014 року, як ухвалене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення про задоволення позову /а.с.30-34/.

Послався на доводи, викладені в
позовній заяві, які на думку скаржника,
не були враховані судом.

Заслухавши доповідь по справі,
прояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити, а рішення залишити
без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і
таке встановлено судом, відповідно до
кредитної угоди за №700005862 від 18.04.2008
року позивач ОСОБА_2 отримав у ПАТ
«Альфа Банк» банку споживчий кредит у
сумі 41.938,14 дол.США на термін до 19.04.2015
року під 14,5% річних для придбання
автомобіля/а.с.4-5/.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ПАТ «Альфа
Банк» ПАТ» виникли відносини договору
кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК
України полягають у тому, що банк
(кредитодавець) зобов"язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Не маючи можливості погашати кредитний
борг, позивач звернувся з позовом до
відповідача і просив винести рішення,
яким визнати недійсним вище зазначений
кредитний договір за ст.230 ЦК України,
пославшись на те, що банк ввів його в
оману, оскільки не надав необхідно
інформації відносно кредиту.

Позивач посилається на дисбаланс прав
та обов»язків сторін за кредитною
угодою на користь кредитора, що на
думку позивача в силу ст.ст.203,215 ЦК
України свідчить про недійсність
кредитного договору.

Дійшовши висновку про відхилення
позовної заяви, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що кредит виданий
позивачу у відповідності до вимог
чинного законодавства, та згідно
статутних положень банку, а умови
договору не протирічать нормам
Конституції України та Цивільного
Кодексу України.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п»ятою та шостою ст.203
цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що,
відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив
з того, що сторонами при укладанні
кредитної угоди дотримані вимоги,
встановлені частинами першою-третьою,
п»ятою та шостою ст.203 ЦК України, які є
необхідними для чинності правочину.

Позивач не навів суду доказів,
які б могли свідчити про недійсність
укладеного ним з відповідачем
правочину чи окремих його частин.

Відповідно до ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 29 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді