АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/992/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2169/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого- судді Баса
О.Г.,

суддів - Матковської Л.О., Федорової Н.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1

та її представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 20 березня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із зазначеним позовом.

В його обґрунтування зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року від шлюбу з
відповідачем народився син ОСОБА_4
13.04.1999 року шлюб між ними було
розірвано. Син проживає із нею та
повністю перебуває на її утриманні. На
даний час він навчається у приватному
вищому навчальному закладі
«Міжнародному економіко-гуманітарному
університеті імені академіка Степана
Дем’янчука» на денній формі навчання.
Стипендії не отримує. Плата за
навчальний рік становить 7900 грн.
Вартість проживання у студентському
гуртожитку складає 200 грн. в місяць.
Крім того, син професійно займається
велоспортом. А тому, крім витрат на одяг
та навчання, вона додатково несе
витрати на розвиток сина, зокрема на
поїздки на тренування, збори,
проживання за місцем проведення
зборів, харчування, придбання
професійного велосипеда для тренувань
та участі в змаганнях. Такі витрати в
середньому складають 2500 грн. - 3000 грн. на
місяць. Вона працює у ТОВ
«УКРМЕТ-ЦЕНТР» на посаді приймальника
брухту та вантажу. Середня заробітна
плата становить 1150 грн. Її недостатньо
для здійснення оплати за синове
навчання та його утримання. Відповідач
проблем зі здоров'ям не має, працює,
отримує заробітну плату, має власний
будинок, веде домашнє господарство з
якого отримує прибуток, аліментів
нікому іншому не виплачує, добровільно
сину не допомагає.

А тому, просила суд стягувати з
відповідача аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 в розмірі ? частини усіх видів
доходу щомісячно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 20
березня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4 в розмірі 1/7 частини від усіх
видів

________________________________________________________________________
_____________________

Доповідач у першій інстанції Порозова
І.Ю. Провадження №
22-ц/792/2169/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 50

доходу щомісячно, починаючи з 17.01.2014
року до закінчення навчання, але не
більше, ніж до досягнення ним двадцяти
трьох років. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення
аліментів за один місяць допущено до
негайного виконання.

Непогоджуючись із таким рішенням,
відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволені позову.

Рішення вважає необґрунтованим, таким,
що ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи. Зазначає, що
всупереч вимогам ст. 127 ЦПК України суд
не надіслав йому копії позовної заяви з
копіями доданих до неї документів. Це
позбавило його можливості захистити
свої права. Крім того, суд позбавив його
права подати письмове заперечення
проти позову із зазначенням доказів,
які мають значення для вирішення
справи та ухвалення законного і
справедливого рішення, як це
передбачено ст. 128 ЦПК України.
Зазначає, що він є безробітним, доходів
не має, а тому у нього відсутня
можливість виплачувати аліменти на
утримання сина. На його думку, саме ці
обставини та вимоги ст. 199 СК України
судом не були враховані при ухваленні
оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник ОСОБА_2 заперечили
проти апеляційної скарги, зазначивши,
що рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим та просили
залишити його без змін. Вказали, що
відповідач зобов'язаний утримувати
сина, який навчається, оскільки має
таку можливість.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився. Про місце та час розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення та письмовою заявою про
слухання справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивачки ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2, ознайомившись з матеріалами
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним,
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_3
(а.с. 3).

13.04.1999 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було розірвано (а.с. 4).

З 01.09.2013 року ОСОБА_4 навчається у
приватному вищому навчальному закладі
«Міжнародний економіко-гуманітарний
університет імені академіка Степана
Дем’янчука» на денній формі навчання,
на факультеті ЗФКС за спеціальністю
«Фізична реабілітація» на контрактній
основі, стипендії не отримує, термін
навчання чотири роки - з 01.09.2013 року по
30.06.2017 року (а.с. 5). Вартість навчання за
один семестр становить 3950 грн. (а.с. 6).
Будь-які інші доходи у нього відсутні. А
тому, ОСОБА_4 потребує матеріальної
допомоги.

Позивачка ОСОБА_1 працює у ТОВ
«УКРМЕТ-ЦЕНТР» на посаді приймальника
брухту та вантажу та отримала за період
з 01.04.2013 року по 30.09.2013 року 6900 грн., що в
середньому за один місяць становить 1150
грн. (а.с. 7). Остання добровільно надає
матеріальну допомогу на утримання
сина, що підтверджується даними
квитанцій про сплату нею вартості
навчання сина та відповідачем це не
оспорюється.

Відповідач ОСОБА_3 працює на посаді
директора ТОВ «Вектор Трейд». Загальна
сума його доходу за період з 01.09.2013 року
по 28.02.2014 року склала 5086 грн. 96 коп., що в
середньому за один місяць становить 847
грн. 83 коп. (а.с. 24). Отже, відповідач має
можливість надавати утримання своєму
сину, який продовжує навчання, проте
добровільно цього не робить.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Оцінивши надані докази, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що між сторонами
виникли сімейні правовідносини,
пов'язані з обов'язками батька
утримувати повнолітню дитину, яка
продовжує навчатись, а також
обґрунтовано зазначив, що відповідач
зобов'язаний на підставі ст. 199 СК
України утримувати таку дитину,
оскільки працює та має постійний
заробіток.

Враховуючи рівень доходів та
матеріальний статус ОСОБА_3, суд
правильно визначив і розмір аліментів -
1/7 частину від усіх видів доходу
щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
він є безробітним, не отримує доходів, а
отже немає можливості надавати
допомогу сину, апеляційний суд
відхиляє, оскільки такі спростовуються
матеріалами справи, зокрема,
надісланою ним до суду першої
інстанції довідкою про доходи (а.с. 24).

Приєднані до апеляційної скарги копії
восьмої та дев'ятої сторінок трудової
книжки, де останнім значиться запис про
звільнення відповідача, колегія суддів
до уваги взяти не може, оскільки, окрім
того, що даний доказ відповідачем до
суду першої інстанції для дослідження
та оцінки не надавався, а отже, на даний
час також не може перевірятись, він не
стверджує відсутності на час розгляду
справи роботи у ОСОБА_3 та отримання ним
доходу.

Окрім того, відповідач є особою
працездатного віку, у нього відсутні
інші утриманці, а тому, спроможний та
зобов'язаний надавати матеріальне
утримання своєму сину, який продовжує
навчання.

Що стосується доводів апеляційної
скарги ОСОБА_3 про те, що суд першої
інстанції не надіслав йому копії
позовної заяви, що позбавило його права
на захист та подання заперечення на
позов, то апеляційний суд їх відкидає.
Так, вони спростовуються наявними в
матеріалах справи запереченнями
ОСОБА_3 на позов (а.с. 23) з відповідними
додатками (а.с. 24-28).

Судом першої інстанції дотримані
вимоги процесуального закону,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані
обставини справи та надана їм належна
оцінка, тому підстав для скасування
його рішення в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 20
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова