АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/1159/14 Доповідач - Парандюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 р. Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянт ОСОБА_1 та
його

представник ОСОБА_2;

представник банку - Тимчишин Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі ТВБВ
№10019/08 філії -Тернопільське обласне
управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення 337 977,33 грн., колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ПАТ "Державний
ощадний банк України" звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
за договором кредиту в сумі 337 977,33 грн.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що ОСОБА_1 неналежно
виконує умови кредитного договору №265
від 26.12.2007 року внаслідок чого
утворилась вказана заборгованість.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі ТВБВ №10019/08 філії -Тернопільське
обласне управління АТ "Ощадбанк" 337 977,33
грн. заборгованості за кредитним
договором та 3 624,01 грн. судового збору.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 29 серпня 2014
року виправлено допущену описку в
рішенні Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 27 серпня 2014 року,
ухваленому у цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі ТВБВ №10019/08 філії
-Тернопільське обласне управління АТ
"Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 337
977,33 грн., зазначивши, що із ОСОБА_1 в
користь Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі ТВБВ №10019/08 філії -
Тернопільське обласне управління АТ
"Ощадбанк" слід стягнути 3 501,57 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про закриття провадження
у справі, посилаючись на те, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2. апеляційну
скаргу підтримали, зіславшись на
доводи викладені в ній.

Представники позивачів Тимчишин Н.І.,
Савків О.А. апеляційну скаргу не
визнав, вважаючи рішення суду законним
та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, виходив з того, що наявність
невиконаного судового рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 11.04.2011 року не звільняє
ОСОБА_1 від відповідальності за
неналежне виконання боргових
зобов"язань за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

Згідно ст. 309 ЦПК України -
підставами для зміни рішення суду
першої інстанції є невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.1054 ЦК України - за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 26.12.2007 року
ВАТ "Державний ощадний банк України",
правонаступником якого є ПАТ
"Державний ощадний банк України" (зміни
до статуту від 07.06.2011 року, затверджені
постановою КМУ від 06.04.2011 року №502 "Про
внесення змін до постанови КМУ від
25.02.2003 року №261") та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір №265 (далі також може
вживатися як - Кредитний договір),
згідно з яким банк надав позичальнику
кредит в сумі 150 000 грн. зі сплатою 16%
річних, терміном на 60 місяців та зі
строком остаточного повернення
кредиту не пізніше 25.12.2012 року.

Додатковим договором №4 від 08.04.2011 року
сторони погодили внести зміни та
доповнили п.1.2. вищевказаного договору
підпунктом 1.2.1., встановивши термін
остаточного погашення кредиту не
пізніше 30.06.2011 року, а також останнє
речення п.п.1.5.1.3. п.1.5. викласти в
наступній редакції: "Остання сплата
відсотків за користування Кредитом
здійснюється не пізніше 30.06.2011 року".

Пунктом 1.6. п.1 Кредитного договору
сторони погодили, що ОСОБА_1
зобов"язаний здійснювати погашення
кредиту рівними частинами щорічно в
сумі 30 000 грн. шляхом внесення готівки
до каси банку, або шляхом безготівкових
перерахувань.

Відповідно до п.п.1.5.1.1. п.1 проценти
нараховуються банком щомісячно за
методом факт/факт на фактичний залишок
заборгованості за кредитом, що був
отриманий позичальником, починаючи з
дати видачі кредиту до моменту
закінчення терміну, на який надано
кредит.

Згідно п.п.3.3.1. п.3. Кредитного договору
позичальник зобов"язався належним
чином виконувати взяті на себе
зобов"язання за цим договором. Точно в
строки обумовлені в договорі погасити
кредит та своєчасно сплачувати
відсотки за користування кредитом, а у
випадку неналежного виконання взятих
на себе зобов"язань по цьому договору
на першу вимогу банку сплачувати
штрафні санкції, як передбачено в
договорі.

У відповідності до п.п.5.2. п.5. Кредитного
договору за порушення взятих на себе
зобов"язань по своєчасному поверненню
основної суми кредиту та сплати
процентів за користування позичальник
зобов"язується сплатити на користь
суми прострочення платежу за кожний
день прострочення.

Згідно до п.п.3.3.1 та п.п.3.3.2., п.п.3.3.
Кредитного договору відповідач
зобов"язався належним чином виконувати
взяті на себе зобов"язання за цим
договором та відповідати всіма
власними коштами та майном по своїх
зобов"язаннях.

Відповідно до п.п.7.8. Кредитного
договору, та в порядку ч.1 ст.259 ЦК
України, сторони домовилися про
збільшення строків позовної давності
до 3 (трьох) років для всіх грошових
зобов"язань позичальника ( в тому числі
але не виключно, щодо повернення суми
кредиту, сплати процентів за його
користування, комісійних винагород,
штрафів, пені), що передбачені умовами
цього договору.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 11.04.2011 року
задоволено позов ВАТ " Державний
ощадний банк України" до ТзОВ "
Західхлібзбут" та звернуто стягнення
на предмет застави, котрий належить
ТзОВ "Західхлібзбут" на користь ВАТ
"Державний ощадний банк України" в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 перед ВАТ "Ощадбанк" в особі
філії- Тернопільське обласне
управління АТ "Ощадбанк" за Кредитним
договором в розмірі 220 289 грн. 150 000 грн.
заборгованості за вказаним кредитом, 57
078,03 грн. заборгованості по відсотках, 4
485 грн. пені за несвоєчасну сплату
кредиту та 8 726,47 грн. пені по
прострочених відсотках звернути
стягнення на предмет застави, котрий
знаходиться за адресою: Тернопільська
обл., смт.Микулинці, Теребовлянського
р-ну, вул.Кооперативна,3 та належить на
праві власності ТзОВ "Західхлібзбут".

29.04.2011 року Господарським судом
Тернопільської області було винесено
наказ про примусове виконання
вказаного рішення, який був звернений
до виконання.

30.08.2013 року головним державним
виконавцем відділу ДВС
Теребовлянського районного управління
юстиції була винесена постанова про
повернення зазначеного наказу,
оскільки реалізація заставного майна
не відбулася у зв"язку із відсутністю
покупців.

Пунктом 17 постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого Суду України
№5 від 30 березня 2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" - наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК,
оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Однак, як вбачається із рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 11.04.2011 року хоча позовні
вимоги банку за кредитним договором
№265 від 26.12.2007 року були задоволені, але
рішення суду є невиконаним, що
сторонами не заперечується.

В зв"язку з цим є голослівним
твердження апелянта на
безпідставність звернення із
аналогічним позовом до ОСОБА_1 і з
прийняттям вище згаданого рішення
Господарського суду від 11.04.2011 р.
припиняються договірні відносини
апелянтом, оскільки дострокове
присудження до виконання основного
зобов"язання в натурі не тягне його
припинення з дня набрання законної
сили рішенням суду і не виключає
стягнення процентів, пені та збитків, а
також інших штрафних санкцій,
передбачених угодою до дня фактичного
задоволення .

Оскільки ОСОБА_1 не виконує
належним чином зобов'язання за
кредитним договором, тому станом на
07.10.2013 р. виникла заборгованість в сумі -
337 977,33 грн. з яких: 150 000 грн. - прострочена
сума кредиту, 63 645,15 грн. - прострочені
відсотки, 83 865грн. - пеня за прострочений
кредит, 40 467,18 грн.- пеня за несплачені
відсотки.

Однак, колегія суддів вважає, що
суму заборгованості слід зменшити,
враховуючи вимоги ст. 625 ЦКУ, із 337977,33
грн. до 321167,79 грн., а саме: 150000 грн. -
прострочена сума кредиту,63645,15 грн. -
прострочені відсотки, 74010 грн. -пені за
прострочений кредит та 33512,64 грн. - пеня
за несплачені відсотки.

У відповідності до ст. 88 ч.5 ЦПК
України - якщо апеляційний суд змінює
рішення суду, то суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що апеляційна
інстанція змінила суму заборгованості
по кредиту, тому слід зменшити суму
судових витрат із 3624,01 грн. до 3211,68 грн.

Керуючись ст.307, 309, 316-319, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів,

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 27 серпня 2014
року змінити, зменшивши суму стягнення
із ОСОБА_1 в користь ПАТ "Державний
ощадний банк України" в особі ТВБВ №
10019/08 філії Тернопільське обласне
управління АТ"Ощадбанк" із 337977,33 грн.
заборгованості за кредитним договором
до 321167,79 грн. та судового збору із 3624,01
грн. до 3211,68 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк