Справа № 2-170/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді
- Казака С.Ю.

при секретарі
- Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську справу
за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані
особи - Заводський відділ державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції, Публічне
акціонерне товариство
«Дніпровагонмаш», про визнання дій
начальника відділу та державного
виконавця неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищезазначеної скаргою, в
обґрунтування якої посилалась на те, що
10.11.2014 року державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції ОСОБА_2
було винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження №43880206, яка
була затверджена начальником
виконавчої служби ОСОБА_3 Також 10.11.2014
року державним виконавцем до
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська подано заяву про
зміну способу та порядку виконання
рішення. Державний виконавець може
звернутись до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду виключно за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим. Однак,
відсутність таких обставин в цьому
виконавчому провадженні встановлена
ухвалою Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 24.09.2014 року.
Більш того, постановою державного
виконавця від 09.07.2014 року було
накладено арешт на кошти боржника –
ПАТ «Дніпровагонмаш» в межах суми
боргу та на виконання вказаної
постанови направлена платіжна вимога
про стягнення коштів на рахунок
відділу виконавчої служби. Такі
виконавчі дії є доказом відсутності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим. В
зв’язку з цим, заявниця просила суд
визнати дії державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції ОСОБА_2 та
начальника відділу ОСОБА_3
неправомірними, скасувати постанову
державного виконавця від 10.11.2014 року
про зупинення виконавчого провадження
№43880206.

Ухвалою від 29.12.2014 року
провадження по справі в частині
заявлених вимог про скасування
постанови від 10.11.2014 року було закрито
на підставі п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В судовому засіданні представник
заявниці підтримала скаргу та просила
задовольнити.

Представник Заводського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції проти скарги
заперечував, посилаючись на те, що
виконавче провадження було зупинено з
підстав, передбачених Законом України
«Про виконавче провадження». Також
посилався на те, що після розгляду
судом заяви про зміну способу та
порядку виконання рішення, виконавче
провадження було відновлено.

В призначене на 29.12.2014 року
заявниця та її представник, а також
представник виконавчої служби не
з’явились, не повідомивши про причини
неявки. Враховуючи, що представники
сторін приймали участь в минулих
засіданнях, в яких надали пояснення по
суті скарги, в їх присутності судом
було досліджено матеріали справи та
оголошувалась перерва перед судовими
дебатами, а також, що заявниця не
відмовлялась від поданої скарги, суд
вважає за можливе провести подальший
розгляд справи по суті за відсутності
сторін.

Перевіривши викладені в скарзі
доводи, враховуючи пояснення
представників сторін під час розгляду
справи, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.6, ч.1 ст.82 Закону
України «Про виконавче провадження»
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України в
разі встановлення неправомірності
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця суд зобов’язує
його усунути порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права
скаржника.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, в Заводському
відділі державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції на виконанні
перебуває виконавчий лист, виданий
27.06.2014 року Кіровським районним судом
м.Дніпропетровська про стягнення з ПАТ
«Дніпровагонмаш» на користь ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, моральної шкоди.

Постановою державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції ОСОБА_2 від
10.11.2014 року виконавче провадження було
зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.38, ст.39
Закону України «Про виконавче
провадження», в зв’язку з поданням
10.11.2014 року до суду заяви про зміну
способу та порядку виконання рішення.

В своїй скарзі ОСОБА_1 посилалась
на те, що виконавче провадження було
зупинено безпідставно, за відсутності
обставин, що ускладнювали виконання
рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.38 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження може бути
зупинено у разі звернення державного
виконавця до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, що підлягає
виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання.

Відповідно до ч.1 ст.39 вказаного
вище Закону державний виконавець
виносить вмотивовану постанову про
зупинення виконавчого провадження з
підстав, передбачених ст.ст.37 і 38 цього
Закону, яка затверджується начальником
або заступником начальника відділу,
якому підпорядкований державний
виконавець.

Під час огляду в судовому
засіданні матеріалів виконавчого
провадження та наданих представником
заявниці судових рішень, встановлено,
що рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 21.05.2013 року по
цивільній справі №2-170/2011 було частково
задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ
«Дніпровагонмаш» про визнання дійсним
припинення трудових відносин, зміни
дати та формулювання причин
звільнення, визнання недійсними
наказів та зобов’язання їх скасувати,
зобов’язання внести зміни до трудової
книжки, стягнення сум. Визнано
незаконними накази №90/к від 06.03.2006 року
про відміну наказу №84/к від 03.03.2006 року
про звільнення ОСОБА_1 на підставі п.1
ст.40 КЗпПУ; наказ №88/к-о від 06.03.2006 року
про надання ОСОБА_1 чергової відпустки;
наказ №210/к від 04.05.2006 року про
звільнення ОСОБА_1 на підставі п.4 ст.40
КЗпПУ. Змінено в наказі №84/к від 03.03.2006
року про звільнення ОСОБА_1 на підставі
п.1 ст.40 КЗпПУ дату звільнення останньої
з 03.03.2006 року на 06.03.2006 року. В іншій
частині в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.09.2013
року було частково скасоване рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 21.05.2013 року щодо
відмови у внесенні змін до трудової
книжки, стягненні середнього заробітку
та ухвалене нове рішення в цій частині.
Стягнуто з ПАТ «Дніпровагонмаш» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
період з 07.03.2006 року по 21.05.2013 року в сумі
73526 грн. 60 коп. Зобов’язано відповідача
внести в трудову книжку ОСОБА_1 записи
про скасування наказу №210/к від 04.05.2006
року про звільнення ОСОБА_1 на підставі
п.4 ст.40 КЗпПУ та про її звільнення з
06.03.2006 року на підставі наказу №84/к за
скороченням чисельності (п.1 ст.40 КЗпПУ).

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22.01.2014 року
рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 21.05.2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.09.2013
року в частині вирішення позовних
вимог про стягнення середнього
заробітку та про відшкодування
моральної шкоди було скасовано та
справу в цій частині передано на новий
розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 02.06.2014
року було скасовано рішення
Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 21.05.2013 року в
частині вирішення позовних вимог про
стягнення середнього заробітку та про
відшкодування моральної шкоди і
ухвалене нове рішення в цій частині,
яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково та стягнуто на її користь з
ПАТ «Дніпровагонмаш» заборгованість
по заробітній платі в розмірі 2892 грн. 64
коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 07.03.2006 року по 02.06.2014 року в
розмірі 85284 грн. 48 коп. з утриманням при
виконанні рішення з цих сум
обов’язкових податків, платежів і
зборів та моральну шкоду в сумі 500 грн.

Вказане рішення від 02.06.2014 року
сторонами по справі не оскаржувалося.

На виконання рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
30.09.2013 року про стягнення з ПАТ
«Дніпровагонмаш» на користь ОСОБА_1
середнього заробітку за період з 07.03.2006
року по 21.05.2013 року в сумі 73526 грн. 60 коп.,
Кіровським районним судом
м.Дніпропетровська 10.10.2013 року було
видано виконавчий лист, який ОСОБА_1
пред’явлено для примусового виконання
до Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції.

15.10.2013 року державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №40214243.

В наданий строк для добровільного
виконання рішення боржником борг в
сумі 73526 грн. 60 коп. був погашений в
повному обсязі, в зв’язку з чим 26.11.2013
року державним виконавцем було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження №40214243.

На виконання рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від
02.06.2014 року про стягнення з ПАТ
«Дніпровагонмаш» на користь ОСОБА_1
заборгованості по заробітній платі в
розмірі 2892 грн. 64 коп., середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 07.03.2006 року
по 02.06.2014 року в розмірі 85284 грн. 48 коп. з
утриманням при виконанні рішення з цих
сум обов’язкових податків, платежів і
зборів та моральної шкоди в сумі 500 грн.,
Кіровським районним судом
м.Дніпропетровська 27.06.2014 року було
видано виконавчий лист, який ОСОБА_1
пред’явлено для примусового виконання
до Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції.

04.07.2014 року державним виконавцем
Заводського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження №43880206.

Під час здійснення виконавчих дій
було встановлено, що в рамках
виконавчого провадження №40214243 ПАТ
«Дніпровагонмаш» на користь ОСОБА_1
було сплачено борг в сумі 73526 грн. 60 коп.
12.06.2014 року в касі боржника ОСОБА_1 було
отримано кошти в сумі 2458 грн. 74 коп. Сума
утриманого податку на доходи фізичних
осіб склала 13301 грн. 57 коп.

ПАТ «Дніпровагонмаш» звернулось
до виконавчої служби з заявою про
закінчення виконавчого провадження, в
зв’язку з фактичним виконанням
рішення суду.

За вказаних обставин, державний
виконавець 10.11.2014 року звернувся до
суду з заявою про зміну способу та
порядку виконання рішення суду щодо
зарахування сплачених ПАТ
«Дніпровагонмаш» сум на користь ОСОБА_1
в рамках виконавчого провадження з
виконання рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 30.09.2013
року, яке в подальшому було скасоване,
під час виконання нового рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 02.06.2014 року.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що у державного виконавця, за
наявності вищезазначених обставин,
було підстави для зупинення
виконавчого провадження та
оскаржувана постанова від 10.11.2014 року
винесена останнім з дотриманням вимог
ст.ст.38,39 Закону України «Про виконавче
провадження».

Крім того, суд враховує, що на
момент розгляду скарги державним
виконавцем постановою від 15.12.2014 року,
після розгляду заяви про зміну способу
та порядку виконання рішення,
виконавче провадження поновлено.

В зв’язку з вищезазначеним, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 за
необґрунтованістю.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.38,39,82 Закону України
«При виконавче провадження», ст.ст.3,10,
11,27,197,383,386-387,389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1,
заінтересовані особи - Заводський
відділ державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, Публічне
акціонерне товариство
«Дніпровагонмаш», про визнання дій
начальника відділу та державного
виконавця неправомірними – відмовити
повністю.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

С.Ю.Казак