Справа № 356/125/14-ц
Провадження № 2/355/455/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Баришівський
районний суд Київської області в
складі

головуючого судді
Литвиненко О.Л.

секретаря
Лунгул Т.А., Вербенець О.М.

за участю представника позивача
Мальчика Т.Ю.

за участю представників відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в смт.
Баришівка Київської області цивільну
справу за позовом Київської обласної
спілки споживчих товариств до
Березанської міської ради Київської
області, Березанського споживчого
товариства, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ,
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності, визнання договорів
купівлі-продажу недійсними та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

В С Т А Н О В И В :

Позивач Київська обласна спілка
споживчих товариств звернулась з
позовом до Березанської міської ради
Київської області, Березанського
споживчого товариства, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ,
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності, визнання договорів
купівлі-продажу недійсними та
витребування майна з чужого
незаконного володіння. Свої вимоги
обгрунтовує тим, що є власником
нежитлового приміщення магазину, який
розташований по АДРЕСА_1 площею 193,4 кв.
м., право власності на яке виникло на
підставі рішення виконавчого комітету
Березанської міської ради Київської
області № 113 від 04.09.2002 року та
свідоцтва про право власності № 287 від
02.10.2002 року. Стосовно даного нежилого
приміщення судами розглядалось багато
спорів. І рішенням Апеляційного суду
Київської області від 18.04.2011 року у
справі № 22ц-320411 за позовом Київської
обласної спілки споживчих товариств до
Березанської міської ради Київської
області, Березанського споживчого
товариства, ОСОБА_7 було визнано
недійсним рішення виконавчого
комітету Березанської міської ради
Київської області № 197 від 21.12.2007 року. З
цих підстав вважає, що свідоцтво на
право власності, видане Березанському
споживчому товариству підлягає до
скасування. Також позивачу стало
відомо, що влітку 2008 року магазин по
АДРЕСА_1 відповідачем Березанським
споживчим товариством продано ОСОБА_7
по договору купівлі -продажу від 25.07.2008
року, зареєстрованого в реєстрі за №
1847. В подальшому, під час розгляду
судового спору по справі № 35611813-ц щодо
спірного нежилого приміщення магазину
ОСОБА_7 продала даний магазин ОСОБА_8
відповідно до договору купівлі-продажу
від 24.03.2012 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 304. Вважає дані договори
купівлі-продажу недійсними, так як
позивач Київська обласна спілка
споживчих товариств не надавала згоди
Березанській міській раді на
оформлення за Березанським споживчим
товариством права власності і
відповідно купівлі-продажу нежитлого
приміщення магазину. Вважає, що дане
майно вибуло з володіння позивача поза
його волею. В заявленому позові просить
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нежитлового приміщення
магазину по АДРЕСА_1, визнати договори
купівлі-продажу вказаного нежитлового
приміщення магазину недійсними та
витребувати нежитлове приміщення
вказаного магазину по АДРЕСА_1 з чужого
незаконного володіння ОСОБА_8 шляхом
його виселення.

В судовому засіданні представник
позивача Мальчик Т.Ю. підтримав
заявлений позов та пояснив суду, що
Київська обласна спілка споживчих
товариств є власником нежитлого
приміщення магазину по АДРЕСА_1, право
власності на яке виникло на підставі
рішення виконавчого комітету
Березанської міської ради Київської
області № 113 від 04.09.2002 року та
свідоцтва про право власності № 287 від
02.10.2002 року. Стосовно даного магазину в
судах знаходилось багато справ і
останнім рішенням Апеляційного суду
Київської області від 18.04.2011 року у
справі за позовом Київської обласної
спілки споживчих товариств до
Березанської міської ради Київської
області, Березанського споживчого
товариства, ОСОБА_7 було визнано
недійсним рішення виконавчого
комітету Березанської міської ради
Київської області № 197 від 21.12.2007 року.
Вважає, що позивач також набув право
власності на даний магазин на підставі
рішення господарського суду від 23.12.2003
року та постанови Апеляційного суду
від 17.04.2006 року. Вважає, що свідоцтво на
право власності, видане Березанському
споживчому товариству підлягає до
скасування. Влітку 2008 року магазин по
АДРЕСА_1 відповідачем Березанським
споживчим товариством продано ОСОБА_7
по договору купівлі -продажу від 25.07.2008
року. В подальшому, під час розгляду
чергового судового спору щодо спірного
нежилого приміщення магазину ОСОБА_7
продала даний магазин ОСОБА_8
відповідно до договору купівлі-продажу
від 24.03.2012 року. Вважає дані договори
купівлі-продажу недійсними, так як
позивач Київська обласна спілка
споживчих товариств не надавала згоди
Березанській міській раді на
оформлення за Березанським споживчим
товариством права власності і
відповідно купівлі-продажу нежитлого
приміщення магазину. Вважає, що дане
майно вибуло з володіння позивача поза
його волею, хоча свідоцтво про право
власності на приміщення спірного
магазину не видавалось.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 заявлений позов не
визнала та пояснила суду, що за
позивачем Київською спілкою споживчих
товариств ніколи не було зареєстровано
право власності на спірний об»єкт
нежитлове приміщення магазину по
АДРЕСА_1 і свідоцтво на право власності
позивачу на даний об»єкт не видавалось.
Власником спірного приміщення
магазину було і є Бережанське споживче
товариство, а Київоблспоживспілці
майно передавалось у тимчасове
користування, в тому числі і приміщення
даного магазину. Свідоцтво на право
власності на магазин по АДРЕСА_1 було
видано Березанському споживчому
товариству, яке як власник майна мало
право розпорядитись ним. Приміщення
даного магазину було продано. Не вбачає
підстав для визнання свідоцтва на
право власності на даний об»єкт
недійсним і підстав для визнання
договорів купівлі-продажу недійсними.
В заявленому позові ніяким чином права
позивача не порушені.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 заявлений позов не
визнав та пояснив суду, що підстав для
задоволення позову не вбачає, так як
позивач не мав права власності на
спірний об»єкт - приміщення магазину по
АДРЕСА_1 і його ніяким чином не
порушено. Позивач не отримував і не має
жодного з правовстановлюючих
документів на приміщення спірного
магазину ні рішення суду, ні свідоцтва
про право власності. ОСОБА_7 та ОСОБА_8
на законних підставах набули право
власності на магазин по АДРЕСА_1, на час
укладення оспорюваних договорів
ніяких обмежень у розпорядженні даним
майном не було. В заявленому позові
просить відмовити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 заявлений позов не
визнала, пояснила суду, що спір
відносно нежитлого приміщення
магазину по АДРЕСА_1 триває в судах
різних інстанцій з 2002 року. Дане
приміщення відповідно до свідоцтва про
право власності належало
Березанському споживчому товариству,
позивачу на праві власності воно
ніколи не належало. В заявленому позові
просить відмовити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_8 не визнав заявлений позов та
пояснив суду, що позивач ніколи у
власності не мав спірне приміщення
магазину по АДРЕСА_1. Вважає, що
відсутні підстави для визнання
свідоцтва про право власності на
приміщення даного магазину недійсним
та для визнання договорів
купівлі-продажу не дійсними, так як
дані право чини вчинені без будь-яких
порушень, дотримана процедура і
порядок їх укладення. Заявлений позов
вважає безпідставним і таким, що не
підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представників відповідачів,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає заявлений позов
необґрунтованим, безпідставним і
таким, що не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим, законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішенням Березанського
міського суду Київської області від
06.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 04.07.2012 року,
встановлено, що Березанське споживче
товариство в 1996 році отримало
державний акт на право постійного
користування землею для ведення
торгівельно-підприємницької
діяльності відповідно до рішення
Березанської міської ради від 25.04.1996
року, в тому числі і під спірний магазин
по АДРЕСА_1. Згідно акту прийому
-передачі основних засобів
Березанського споживчого товариства
Баришівської райспоживспілки
правлінню Київської облспоживспілки
16.04.1999 року було передано у тимчасове
користування кооперативну власність, в
тому числі спірну нежитлову будівлю.
Рішенням зборів уповноважених
пайовиків Березанського споживчого
товариства від 10.10.2002 року вирішено
відновити роботу Березанського
споживчого товариства, повернути його
майно з тимчасового користування
Київської обласної спілки споживчих
товариств. Згідно свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 10.02.2008
року нежитлова будівля по АДРЕСА_1
належить Березанському споживчому
товариству.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, вказаними рішеннями судів
встановлено належність нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1 Березанському
споживчому товариству.

Відповідно до ч. 1 ст. 215. ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Судом встановлено, що 04.09.2002 року
виконавчим комітетом Березанської
міської ради Київської області № 113
прийнято рішення про видачу Київській
обласній спілці споживчих товариств,
по пред»явленню необхідних документів,
свідоцтва про право власності на
основні засоби ( нерухоме майно), які
розташовані в м. Березані та доручено
Переяслав-Хмельницькому БТІ провести
правову реєстрацію об»єктів
нерухомого майна згідно даного
рішення.

Рішенням Березанської міської
ради Київської області № 165-11-ХХIV від
23.04.2003 року скасовано рішення
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області № 113 від
04.09.2002 року «Про видачу свідоцтва про
право власності на цез безалкогольних
напоїв та магазин «Хліб» та інші
основні засоби», серед яких зазначено і
магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1. Цим же
рішенням визнано недійсними свідоцтва
про право власності, видані Київській
спілці споживчих товариств на ряд
об»єктів, серед яких значиться магазин
ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 23.12.2003 року у
справі № 3574-03 за позовом Київської
обласної спілки споживчих товариств до
Березанської міської ради за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Березанського
споживчого товариства про визнання
недійсним рішення Березанської
міської ради Київської області визнано
недійсним рішення № 165-11-ХХIV від 23.04.2003
року, яким скасовано рішення
виконавчого комітету Березанської
міської ради № 113 від 04.09.2002 року та
визнано недійсними свідоцтва на право
власності, видані Київській
облспоживспілці на об»єкти нерухомого
майна, розташовані в м. Березань
Київської області.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
23.03.2004 року у справі № 3574-03 за позовом
Київської обласної спілки споживчих
товариств до Березанської міської ради
за участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Березанського
споживчого товариства про визнання
недійсним рішення Березанської
міської ради Київської області визнано
недійсним рішення № 165-11-ХХIV від 23.04.2003
року рішення господарського суду
Київської області від 23.12.2003 року
залишено без змін.

Отже, рішення № 113 від 04.09.2002
року виконавчого комітету
Березанської міської ради Київської
області залишилось в силі. Але
Київською обласною спілкою споживчих
товариств не було надано Березанській
міській раді на виконання вказаного
рішення необхідні документи на основні
засоби ( нерухоме майно), які
розташовані і м. Березані. Відповідно і
не було видано Київоблспоживспілці
свідоцтво про право власності на
основні засоби ( нерухоме майно), які
розташовані і м. Березані та не було
проведено правову реєстрацію об»єктів
нерухомого майна згідно даного
рішення. Крім того, в зазначеному
рішенні № 113 не зазначено конкретно про
видачу свідоцтва про право власності
на нежитлове приміщення магазину по
АДРЕСА_1. Отже, згідно даного рішення
позивач Київська спілка споживчих
товариств не стала власником спірного
нежитлового приміщення магазину по
АДРЕСА_1.

Постановою Київського
міжобласного апеляційного
господарського суду від 17.04.2006 року у
справі № 2238-05 апеляційну скаргу
Київської обласної спілки споживчих
товариств задоволено, скасовано
постанову Господарського суду
Київської області від 17.01.2006 року,
прийнято нову постанову, визнано
нечинним рішення виконавчого комітету
Березанської міської ради від 20.01.2003
року № 17 у тій частині, відповідно до
якої Березанському споживчому
товариству оформлено право власності
та видано свідоцтво про право
власності від 20.11.2003 року на магазин по
АДРЕСА_1. Але даним рішенням не
скасовувалось ніяке свідоцтво про
право власності Березанського
споживчого товариства на спірну
нежитлову будівлю.

Відповідно до рішення № 197 від
21.12.2007 року виконавчого комітету
Березанської міської ради Київської
області прийнято рішення про видачу
свідоцтва про право власності
Березанському споживчому товариству
на нерухоме майно (магазин),
розташований по АДРЕСА_1.

Березанське споживче товариство
отримало свідоцтво від 10.02.2008 року про
право власності на нежитлову будівлю,
магазин, площею 193,4 кв.м., який
знаходиться по АДРЕСА_1 та
зареєструвало право власності у
Переяслав-Хмельницькому БТІ .

Згідно рішення виконавчого
комітету Березанської міської ради №
200 від 21.12.2007року на підставі
вищевказаної постанови Київського
міжобласного

апеляційного господарського суду від
17.04.2006 року, вирішено скасувати
свідоцтво про право власності, видане
Березанському споживчому товариству
20.11.2003р. на магазин

ІНФОРМАЦІЯ_1 загальною площею 193,40 м.кв.,
який знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Березанського міського
суду Київської області від 23.11.2011 року
відмовлено у задоволенні позову
Київської обласної спілки споживчих
товариств до Березанської міської Ради
Київської області, Березанського
споживчого товариства, ОСОБА_7 про
визнання рішення № 197 частково
недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння. Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 18.04.2011 року апеляційну скаргу
Київської обласної спілки споживчих
товариств задоволено частково, рішення
Березанського міського суду Київської
області від 23.02.2011 року скасовано і
ухвалено нове рішення, яким частково
задоволені позовні вимоги, визнано
недійсним рішення № 197 від 21.12.2007 року, в
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

При розгляді вищезазначених
справах та винесенні по них рішень не
розглядалось питання про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності, серії САА № 571298, видане
виконавчим комітетом Березанської
міської ради 10.02.2008 року Березанському
споживчому товариству і відповідне
рішення не приймалось.

Рішенням Березанського міського
суду Київської області від 06.04.2012 року
відмовлено в задоволенні позову
Київської обласної спілки споживчих
товариств до Березанської міської ради
Київської області, Березанського
споживчого товариства, ОСОБА_7 про
визнання оспорюваного свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
10.02.2008 року недійсним, визнання
договору купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння. І ухвалою
колегії суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області від 04.07.2012 року
рішення Березанського міського суду
Київської області від 06.04.2012 року
залишено без змін.

Рішенням Березанського міського
суду Київської області від 19.06.2013 року
позовні вимоги Київської спілки
споживчих товариств задоволено,
визнано недійсним свідоцтво про право
власності серії САА № 571298 на нерухоме
майно, магазин, розташований по
АДРЕСА_1, видане на підставі рішення №
197 від 21.12.2007 року, визнано недійсним
договір купівлі-продажу нежилого
приміщення по АДРЕСА_1, укладений між
Березанським споживчим товариством та
ОСОБА_7, витребувано дане нежиле
приміщення з незаконного володіння
ОСОБА_7.

Рішенням колегії суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області
від 14.10.2013 року рішення Березанського
міського суду Київської області від
19.06.2013 року скасовано, ухвалено нове
рішення про відмову Київській спілці
споживчих товариств в задоволенні
позовних вимог.

Позивачем серед інших позовних
вимог заявлена вимога про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності серії САА № 571298 на нерухоме
майно, магазин, розташований по
АДРЕСА_1, видане на підставі рішення №
197 від 21.12.2007 року. Вимога недійсності
даного свідоцтва уже судом
розглядалась і винесено вищезазначені
рішення, відмовлено Київській спілці
споживчих товариств у визнанні
недійсним свідоцтва про право
власності серії САА № 571298 на нерухоме
майно, магазин, розташований по
АДРЕСА_1.

Позивачем заявлена вимога про
визнання недійсним свідоцтва про
право власності серії САА № 571298 на
нерухоме майно- магазин, але саме
свідоцтво суду не надано. В
обґрунтування заявленої вимоги
позивач зазначає належність Київській
облспоживспілці вказаного спірного
приміщення магазину, що позивач є його
власником відповідно на підставі
рішення № 113 від 04.09.2002 року та
свідоцтва про право власності № 287 від
02.10.2002 року. Судом встановлено вище, що
позивач відповідно до рішення № 113 не є
власником вказаної будівлі.
Встановлено належність нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1 Березанському
споживчому товариству. А свідоцтва про
право власності № 287 від 02.10.2002 року, як
зазначив сам представник позивача
Мальчик Ю.Т. взагалі не видавалось, йому
лише було відомо, що воно повинно було б
бути під зазначеним номером. Жодним із
вищезазначених рішень судів не
встановлено належність чи право
власності позивачу Київській спілці
споживчих товариств нежитлового
приміщення магазину по АДРЕСА_1.

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає, що відсутні будь-які підстави
для задоволення позову в частині про
визнання недійсним свідоцтва про
право власності серії САА № 571298 на
нерухоме майно, магазин, розташований
по АДРЕСА_1, видане виконавчим
комітетом Бережанської міської ради
10.02.2008 року Березанському споживчому
товариству.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

25.07.2008 року між Березанським
споживчим товариством та ОСОБА_7 було
укладено нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення магазину, який розташований
в АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі за
№ 1847.

Відповідно до витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 18.08.2008 року нежиле приміщення
за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_7 відповідно до
договору купівлі -продажу,
посвідченого 25.07.2008 року.

24.03.2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
було укладено нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення магазину, який розташований
в АДРЕСА_1, зареєстрований в реєстрі за
№ 304.

Відповідно до витягу про
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 15.06.2012 року нежиле
приміщення за адресою: АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_8
відповідно до договору купівлі
-продажу, посвідченого 24.03.2012 року.

Вказані обставини
підтверджуються матеріалами справи, не
заперечуються фактично сторонами.

Заявлені позивачем позовні
вимоги про визнання недійсними з
моменту укладення договорів
купівлі-продажу від 25.07.2008 року,
укладеного між Березанським споживчим
товариством і ОСОБА_7 та від 24.03.2012 року,
укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
спірного нежитлового приміщення
магазину по АДРЕСА_1 не підлягають до
задоволення з наступних підстав.

Договір є видом правочину,
відповідно вимоги до правочинів
застосовуються і при укладенні
договорів.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом. У
цьому разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом. Такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

При укладанні оспорюваних
договорів купівлі-продажу від 25.07.2008
року, укладеного між Березанським
споживчим товариством і ОСОБА_7, та від
24.03.2012 року, укладеного між ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на нежитлове приміщення
магазину по АДРЕСА_1 були дотримані всі
вимоги які необхідні для його чинності,
передбачені главою 16 ЦК України, ст. ст.
655, 657, 658 ЦК України.

Крім того, рішенням
Березанського міського суду Київської
області від 23.11.2011 року відмовлено у
задоволенні позову Київської обласної
спілки споживчих товариств до
Березанської міської Ради Київської
області, Березанського споживчого
товариства, ОСОБА_7 про визнання
рішення недійсним, визнання договору
купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння. Рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 18.04.2011 року апеляційну скаргу
Київської обласної спілки споживчих
товариств задоволено частково, рішення
Березанського міського суду Київської
області від 23.02.2011 року скасовано і
ухвалено нове рішення, яким частково
задоволені позовні вимоги, визнано
недійсним рішення № 197 від 21.12.2007 року, в
іншій частині позовних вимог
відмовлено. Виходячи з даних рішень,
судом уже розгядалась позовна вимога
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірного приміщення
магазину Бережанським споживчим
товариством ОСОБА_7 і в задоволенні
даної позовної вимоги відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Позовна вимога позивача
Київської спілки споживчих товариств
про витребування із незаконного
володіння ОСОБА_8 нежитлового при
міщення магазину, який розташований по
АДРЕСА_1 шляхом його виселення не
підлягає до задоволення, оскільки
відповідно до ст.. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.
ОСОБА_8 став власником спірного
приміщення магазину на відповідній
правовій підставі згідно договору
купівлі-продажу від 24.03.2012 року, який є
чинним. А відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ.

Встановлені судом обставини
підтверджуються:

Керуючись 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, ст. ст. 16, ст.203, 215, 216, 230, 236, 317, 316,
319, 321, 328, 387, 388 , 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову
Київської обласної спілки споживчих
товариств до Березанської міської ради
Київської області, Березанського
споживчого товариства, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності, визнання договорів
купівлі-продажу недійсними та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Баришівський
районний суд Київської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Баришівського районного суду
О. Л. Литвиненко