АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Саліхова В.В.,

при
секретарі: Шпируку О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2, який є
правонаступником ОСОБА_3 до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
повернення (стягнення) грошових коштів
за невиконання зобов'язань,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/1312/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Буша Н.Д. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.в с
т а н о в и л а :

В травні 2013 рокуОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ФОП ОСОБА_1 про
повернення (стягнення) грошових кошів.
В обґрунтування заявленого позову
зазначив, що у лютому 2011 року з
повідомлення, розміщеного в Інтернеті
він дізнався, що ФОП ОСОБА_1 здійснює
торгівлю автозапчастинами. По телефону
вони домовилися про поставку коробки
передач до автомобіля позивача до
кінця лютого 2011 року через установу
«Нова пошта» за умови внеску на
картковий рахунок відповідача суми
вартості автозапчастини. 16 та 21 лютого
2011 року він перерахував на рахунок
відповідача 4 000 грн. та 10 000 грн. 22 лютого
2011 року відповідач надіслав
йомукоробку передач, але вона не
підійшла до його автомобіля, тому 23
лютого 2011 року він повернув коробку
передач на адресу відповідача. У
зв'язку з цим, ФОП ОСОБА_1 направив йому
іншу коробку передач, але і ця
запчастина не відповіла комплектації
автомобіля та була повернута ним
відповідачу. У першій декаді березня 2011
року він придбав та встановив на
власний автомобіль коробку належної
якості у іншого продавця та повідомив
відповідача про розірвання
правовідносин та перерахування
грошових коштів. 11 березня 2011 року ФОП
ОСОБА_1 повернув лише частину коштів в
сумі 3200 грн. У зв'язку з цим ОСОБА_3
просив стягнути з ФОП ОСОБА_1 грошові
кошти (збитки) за невиконання
зобов'язань в сумі 10 800 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 01 жовтня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ФОП
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти
за невиконання зобов'язань в сумі 10 800
грн. та судовий збір в розмірі 214 грн. 60
коп.

Не погодившись з ухваленим рішенням,
ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просив рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволені позову
ОСОБА_3 в повному обсязі. Зазначає, що
позивачу 22 лютого 2011 року була вислана
коробка передач до легкового
автомобіля, вагою 54 кг, яка залишилася у
нього, оскільки позивач її не повернув
та не надав суду жодних доказів, що
коробка передач була повернута ОСОБА_1,
натомість 23 лютого 2011 року позивач
надіслав відповідачу інший, легший
зразок, який йому відразу був
повернутий відповідачем. Крім того,
наступний зразок надісланий ОСОБА_3
також було повернуто 01 березня 2011 року.
Вказує, що кошти перераховані ОСОБА_3
були сплачені за товар, який був ним
отриманий. Крім того, на думку апелянта
судом безпідставно було відмовлено в
застосуванні строків позовної
давності.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 26 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3до суб'єкта
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про
повернення (стягнення) грошових коштів
за невиконання зобов'язань залучено до
участі в справі ОСОБА_2 як
правонаступника позивача ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_2заперечував проти апеляційної
скарги, вважав, що спір судом вирішено
правильно.

В судове засідання ФОП ОСОБА_1 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, у
зв'язку з чим колегія суддів вважала за
можливе розглядати справу у
відсутності ФОП ОСОБА_1 відповідно до
вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_2, з'ясувавши обставини
справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, у лютому 2011 року між
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 було досягнуто
згоди щодо укладення договору
купівлі-продажу коробки передач,
відповідно якої ОСОБА_3 замовив у ФОП
ОСОБА_1 коробку передач до автомобіля.

ОСОБА_3 було перераховано на рахунок
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 14 000 грн., що
підтверджується з квитанцією № 14 від 16
лютого 2011 року на суму 4 000 грн. та
квитанцією № 10 від 21 лютого 2011 року на
сумі 10 000 грн. (а.с.9)

22 лютого 2011 року ФОП ОСОБА_1 надіслав
через ТОВ «Нова Пошта» коробку передач
до автомобіля в кількості 1 шт.,
фактичною вагою 54 кг., про що свідчить
копія товарно-транспортної накладної
№ 4006 (а.с.4).

Надіслана відповідачем коробка
передач не підійшла до автомобіля
позивача, в зв'язку з чим, останній 23
лютого 2011 року повернув відповідачу
надіслану ним автозапчастину (а.с.5)

Також, відповідно до
товарно-транспортної накладної №
1852 від 24 лютого 2011 року ОСОБА_3
надіслав ФОП ОСОБА_1 неробочу коробку
передач у якості зразка (а.с.6).

Відповідно то товарно-транспортної
накладної № 2357 від 01 березня 2011
року ФОП ОСОБА_1 вдруге надіслав
позивачу коробку передач до
автомобіля, проте і ця коробка передач
не відповідала вимогам комплектації
автомобіля позивача, в зв'язку з чим 03
березня 2011 року була повернута ФОП
ОСОБА_1, що підтверджується
товарно-транспортною накладною №
0106 від 03 березня 2011 року (а.с.7-8).

Після другого повернення коробки
передач ОСОБА_3 відмовився від договору
купівлі-продажу автозапчастини, про що
в телефонному режимі повідомив
відповідача та просив перерахувати на
рахунок ОСОБА_3 сплачені ним грошові
кошти в розмірі 14 000 грн.

11 березня 2011 року ФОП ОСОБА_1 було
перераховано на рахунок позивача
частину коштів у розмірі 3 200 грн.

Залишок коштів у сумі 10 800 грн.
відповідачем повернуто не було, в
зв'язку з чим ОСОБА_3 06 грудня 2011 року на
адресу відповідача направлено вимогу
про повернення коштів (а.с.16-17).

Ухвалюючи рішеннясуд першої інстанції
виходив з положень ст. 9 Закону України
«Про захист прав споживачів» та ст. ст.
611, 629, 638 ЦК України та тієї обставини, що
на момент розгляду справи ФОП ОСОБА_1 не
повернуто грошові кошти у розмірі 10 800
грн., сплачені ОСОБА_3 на підставі
укладеного між сторонами договору, та
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 Також, суд першої
інстанції відхилив посилання
відповідача про застосування позовної
давності, оскільки позивачем заявлено
вимоги не у зв'язку з недоліками
проданого товару, а в зв'язку зі
стягненням грошових коштів за
повернутий товар.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 було
досягнуто згоди щодо укладення
договору купівлі-продажу. Вказані
правовідносини врегульовані
положеннями ЦК України та Закону
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
таобов'язків, зокрема, єдоговори та
інші правочини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 639 ЦК України договір
може бути укладений у будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

Статтею 611 ЦК Українивизначено, що у
разі порушення зобов'язань настають
наслідки, встановлені законом або
договором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі
істотного порушення вимог щодо якості
товару (виявлення недоліків, які не
можна усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право відмовитися від договору і
вимагати повернення сплаченої за товар
грошової суми.

Також, статтею 9 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено
право споживача обміняти
непродовольчий товар належної якості
на аналогічний у продавця, в якого він
був придбаний, якщо товар не
задовольнив його за формою, габаритами,
фасоном, кольором, розміром або з інших
причин не може бути використаний ним за
призначенням. Якщо на момент обміну,
аналогічного товару немає у продажу,
споживач має право розірвати договір
та одержати назад гроші у розмірі
вартості повернутого товару.

В порушення вищезазначених норм, ФОП
ОСОБА_1 не надав товар визначений
умовами договору, в зв'язку з чим ОСОБА_3
відповідно до положень ст. 678 ЦК
України та Закону України «Про захист
прав споживачів» відмовився від
договору та повернув ФОП ОСОБА_1
коробку передач. Натомість, відповідач
погодився з умовами про розірвання
договірних правовідносин, про що
свідчить повернення позивачу частини
коштів у сумі 3 200 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договорута вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших, вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи, що відповідачем не було
надано товар, визначений умовами
договору, а також не надано доказів
того, що на момент розгляду справи він,
відповідач, виконав свої зобовязання,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, виходячи з
положень ст. ст. 629, 638 ЦК України.

При цьому, колегія суддів відхиляє
доводи апеляційної скарги про те, що
фактична вага запчастини, яку
відповідач направив позивачу 22 лютого
2011 року, становить 54 кг і не відповідає
вазі коробки передач (47 кг), яку позивач
повернув відповідачу 23 лютого 2011 року.
Контроль за фактичною вагою поштового
відправлення здійснювався
представниками ТОВ «Нова Пошта»
відповідно до умов разового договору
про відправлення, а ОСОБА_3 лише отримав
відправлення, товарно-транспортну
накладну та здійснив оплату
поставленого 22 лютого 2011 року товару,
який надійшов від ФОП ОСОБА_1 До того ж,
ФОП ОСОБА_1 при отриманні
автозапчастини не було заявлено
претензії позивачу щодо
невідповідності ваги коробки передач.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
вимоги ОСОБА_3 були заявлені з
приводустягнення грошових коштів, а не
з приводу повернення товару при
виявлені його недоліків, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано
відхилив доводи відповідача про
застосування позовної давності з
посиланням на ст. 680 ЦК України,якою
встановлено строки виявлення
недоліків і пред'явлення вимоги у
зв'язку з недоліками проданого товару.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 01 жовтня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов