Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
13 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 02 жовтня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Омега Банк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання правочинів
недійсними,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Омега Банк», ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання
правочинів недійсними, посилаючись на
те, що зміст кредитного договору,
зокрема вираження та виконання
зобов'язання в іноземній валюті,
суперечить вимогам ст. 99 Конституції
України, ст.ст. 524, 533 ЦК України, Законам
України «Про Національний Банк
України», «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні» та ст. 5
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю», оскільки банк не
мав повноважень надавати валютний
кредит в доларах за відсутності
індивідуальної ліцензії на здійснення
валютних операцій. Також вважає
недостатнім для надання кредиту в
іноземній валюті наявність
генеральної ліцензії в банку. На думку
позивача, кредитний договір укладений
з порушенням вимог Закону «Про захист
прав споживачів», оскільки не містить
детальний розпис загальної вартості
кредиту для споживача, тобто відомості
про сукупну вартість усіх платежів за
кредитним договором. Зауважив, що
додаткові договори до кредитного
договору він не підписував і про їх
зміст йому випадково стало відомо.
Вважає, що договори факторингу
укладені всупереч вимогам ст. ст. 197, 203,
516 ЦПК України, ст. ст. 1, 4, 5 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», посилаючись на
відсутність відповідного акту
приймання-передачі документації щодо
підтвердження його заборгованості.

Просив суд визнати недійсними
укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ
«ТАС-Інвестбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Омега Банк», кредитний
договір № 1/12-Ф від 22 червня 2006 року про
надання кредиту в розмірі 45 170,00 доларів
США, додатковий договір № 1 від 15 грудня
2008 року та додатковий договір № 2 від 19
червня 2009 року, укладений між ПАТ
«Омега Банк» та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» договір
факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року
та договір факторингу від 28 листопада
2012 року, укладений між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13 червня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 02 жовтня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла вищевказана касаційна
скарга, яка подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаних
рішень першої та апеляційної
інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, не
погоджуючись із вищезазначеними
судовими рішеннями судів першої та
апеляційної інстанцій, подав касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувані ним судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4
ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

З матеріалів
касаційної скарги та змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо
порушення норм матеріального та
процесуального права при розгляді
даної справи судами першої та
апеляційної інстанцій, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження
ухвали Апеляційного суду м. Києва від 02
жовтня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3, у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до публічного акціонерного товариства
«Омега Банк», товариства з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс», товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» про визнання правочинів
недійсними.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.