У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ткачук О.С.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 19 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 9 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства Міністерства оборони
«Готель «Власта» про зобов'язання
виплатити заробітну плату, нарахувати
та виплатити компенсацію за
невикористану відпустку, виплатити
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що він працював у Державному
підприємстві Міністерства оборони
«Готель «Власта» на посаді заступника
директора з 29 травня 2012 року і був
звільнений 19 липня 2012 року. Рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 26 листопада 2012 року його поновлено
на роботі. Однак наказ про поновлення
на роботі було видано відповідачем
лише 11 квітня 2013 року. 12 квітня 2013 року
його звільнено з роботи за власним
бажанням про що видано відповідний
наказ, яким передбачено виплату
компенсації за 14 днів невикористаної
відпустки. В день звільнення йому не
виплатили всі суми та не повідомили про
нараховані суми, які належали до
виплати при звільненні. Письмове
повідомлення про нараховані суми
зарплати за два робочих дні в квітні 2013
року, а також суму компенсації за 14 днів
невикористаної щорічної відпустки за
період з 29 травня 2012 року по 26
листопада 2012 року відповідач надав
йому 22 лютого 2014 року, проте
фактичний розрахунок проведений не
був. При цьому зарплату за два робочих
дні в квітні 2013 року було нараховано в
сумі 312 грн. 69 коп., а компенсацію за 14
днів невикористаної відпустки в сумі
1 517 грн. 04 коп. Позивач вважає, що
розрахунок суми середньоденного
заробітку в квітні 2013 року та розміру
середньоденного заробітку за
невикористану відпустку зроблено
невірно, а також неправильно визначено
кількість днів за які підлягає
компенсація за невикористану
відпустку.

Враховуючи наведене, позивач просив
суд зобов'язати відповідача виплатити
йому заробітну плату за квітень 2013 року
в сумі 312 грн. 69 коп., нарахувати та
виплатити компенсацію за 25 днів
невикористаної відпустки за період з 29
травня 2012 року по 12 квітня 2013 р в сумі 4
575 грн. 75 коп., виплатити йому середній
заробіток за весь час затримки виплати
належних йому при звільненні сум із дня
звільнення по дату прийняття рішення у
справі.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 19 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 9 жовтня 2014 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано Державне
підприємство Міністерства оборони
України «Готель «Власта» виплатити
ОСОБА_2 заробітну плату за квітень 2013
року у розмірі 312 грн. 69 коп., нарахувати
та виплатити компенсацію за
невикористану відпустку у розмірі 1 517
грн. 04 коп. виплатити середній
заробіток за час затримки рахунку при
звільненні у розмірі 1 500 грн. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий судовий
розгляд.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства Міністерства оборони
«Готель «Власта» про зобов'язання
виплатити заробітну плату, нарахувати
та виплатити компенсацію за
невикористану відпустку, виплатити
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Сихівського районного суду м.
Львова від 19 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 9 жовтня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.С. Ткачук