пр. № 4-с/759/163/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року
Святошинський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого - судді
П»ятничук І.В.,

при секретарі
Ковтун Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу

ОСОБА_1 на дії старшого державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М., заінтересовані
особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання дій
державного виконавця неправомірними,
скасування постанови державного
виконавця та зобов»язання вчинити дії,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
скаргою на дії старшого державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М., та просила суд:

- визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Горкун Н.М.
щодо відмови в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали
Сявтошинського районного суду м.Києва
по цивільній справі №2/759/649/14 від 26
лютого 2014 р. про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1

- скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Горкун Н.М.
від 05 березня 2014 р. (ВП №42371424) про
відмову у відкритті виконавчого
провадження,

- зобов»язати старшого державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М. вчинити дії щодо
виконання ухвали Сявтошинського
районного суду м.Києва по цивільній
справі №2/759/649/14 від 26 лютого 2014 р. про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1

В обґрунтування заявлених вимог
ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до
ухвали Сявтошинського районного суду
м.Києва по цивільній справі №2/759/649/14
від 26 лютого 2014 р. накладено арешту на
квартиру АДРЕСА_1 виконання даної
ухвали судом доручено ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва, дана ухвала
подана для виконання до ВДВС, однак
лише 01.10.2014 р. представник ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 дізнався про те, що дана ухвала
суду не виконана, арешт на спірну
квартиру не накладено, оскільки 05
березня 2014 р. старший державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М., виніс постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження вказуючи на те, що
виконавчий документ - ухвала суду не
відповідає вимогам ст..26 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме не
зазначено сторони виконавчого
провадження, їх дані які ідентифікують
боржника та стягувача, о можуть сприяти
виконанню рішенню суду. Вказуючи на те,
що дана постанова не відповідач
вимогам ст.. 11, 17, 25 ЗУ «Про виконавче
провадження», а також винесена
всупереч вимогам п.6 Постанови Пленуму
ВСУ №9 від 22.12.2006 р. «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства»
просили заявлені вимоги скарги
задовольнити.

У судовому засіданні
представник скаржника доводи скарги
підтримав, просив її задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на
обставини справи викладені в скарзі, а
також вказував на те, що на даний час
ухвала суду про забезпечення позову не
виконана що по суті утруднить,або
зробить неможливим виконання
можливого рішення суду про задоволення
заявлених позовних вимог..

Суб»єкт оскарження в судове
засідання двічі не з»явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, клопотання про розгляд
справи у відсутність державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м.
Києва до суду не надходило, тому суд
вважає можливим розглянути скаргу в
його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в
судовому засіданні заперечувала щодо
заявлених вимог скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в
судове засідання двічі не з»явився, про
час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, тому суд
вважає можливим розглянути скаргу в
його відсутності.

Вислухавши пояснення
представника скаржника,
заінтересованої особи ОСОБА_6,
дослідивши надані суду письмові докази
у справі, суд дійшов висновку про
задоволення скарги з наступних
підстав.

Встановлено, що 26.02.2014 р. в
рамках розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до Святошинської
районної у м.Києві державної
адміністрації, КП «Київське міське
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна», ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_8., ОСОБА_6, про скасування
розпорядження про приватизацію
квартири, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на житло,
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири, повернення
сторін у первісний стан, виселення та
вселення, винесено ухвалу про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1 Судом
допущено негайне виконання ухвали
суду про забезпечення позову, яке
покладено на ВДВС Святошинського
районного управління юстиції в м.
Києві.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
така ухвала є виконавчим документом,
який має відповідати вимогам ст. 18
цього Закону.

Так, з»ясовано, що вказану ухвалу
суду разом із заявою про примусове
виконання було подано до ВДВС
Святошинського районного управління
юстиції в м. Києві 04.03.2014 року про, однак
05 березня 2014 р. старший державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М., виніс постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження вказуючи на те, що
виконавчий документ - ухвала суду не
відповідає вимогам ст..26 ЗУ «Про
виконавче провадження», а саме не
зазначено сторони виконавчого
провадження, їх дані які ідентифікують
боржника та стягувача, а також відсутня
заява стягувача ( або його
представника) про примусове виконання
рішення суду.

Частиною 5 ст.124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення
виконавчих дій, їхні права згідно з
вимогами цього Закону. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 4 Закону
України «Про виконавче провадження»
під час виконання рішень державний
виконавець має право на безпосередній
доступ до баз даних і реєстрів, у тому
числі електронних, що містять
інформацію про боржників, їхнє майно та
кошти. Порядок доступу до таких
реєстрів встановлюється Міністерством
юстиції України спільно з відповідними
центральними органами виконавчої
влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України. Державному виконавцю повинні
бути безоплатно надані у встановлений
ним строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право: проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; здійснювати перевірку
виконання юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну;

Відповідно до ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчому документі зазначаються:
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ; повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові за наявності)
(для фізичних осіб) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника за наявності (для
юридичних осіб),
індивідуальнийідентифікаційний
номер стягувача та боржника за
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші дані,
якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
резолютивна частина рішення; дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища
та ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Відповідно до ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17
цього Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених цим Законом;
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення;
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; невідповідності
виконавчого документа вимогам,
передбаченим статтею 18 цього Закону;
якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів; наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову
протягом трьох робочих днів, а за
рішенням, що підлягає негайному
виконанню, - не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом. У разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі пункту 6
частини першої цієї статті державний
виконавець роз'яснює заявникові право
на звернення до суду чи іншого органу
(посадової особи), які видали
виконавчий документ, щодо приведення
його у відповідність з вимогами статті
18 цього Закону. Постанова державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження може бути
оскаржена заявником у десятиденний
строк з дня її надходження у порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про
виконавче провадження» копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження),
що державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами
простоюкореспонденцією, крім
постанов про відкриття виконавчого
провадження або відмову у відкритті
виконавчого провадження, про
повернення виконавчого документа
стягувачу відповідно до статті 47 цього
Закону, що надсилаються
рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи,
суб»єктом оскарження жодним чином не
доведено виконання вимог ЗУ «Про
виконавче провадження» щодо
своєчасного направлення копії
постанови про відмову в відкритті
виконавчого провадження стягувачу,
тому суд вважає що скаржником строк
звернення до суду не пропущено.

Дослідивши матеріали справи,
та перевіривши відповідність дій
державного виконавця вимогам чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 05.03.2014 року
підлягає скасуванню, оскільки
державний виконавець наділений
повноваженнями щодо з'ясування
інформації задля виконання судових
рішень. Пунктом 3 частини 3 статті 11
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець з метою захисту інтересів
стягувача має право одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін
та учасників виконавчого
провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну. Таким чином,
відсутність ідентифікаційного номеру
боржника у виконавчому листі (у зв'язку
із відсутністю його в матеріалах
справи) не є перешкодою для відкриття
виконавчого провадження.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі
встановлення обгрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Таким чином, враховуючи
вищенаведене, суд дійшов до висновку,
що в діях державного виконавця
вбачаються порушення ч.1 ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження», яка
передбачає, що державний виконавець
зобов'язаний вжити заходів, необхідних
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення суду, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом
та Законом України «Про виконавче
провадження», а тому суд вважає, що
скарга ОСОБА_1 є обгрунтованою та
підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України,
Законом України "Про виконавче
провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Горкун Н.М.,
заінтересовані особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання дій державного виконавця
неправомірними, скасування постанови
державного виконавця та зобов»язання
вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії
старшого державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Горкун Н.М.
щодо відмови в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання ухвали
Сявтошинського районного суду м.Києва
по цивільній справі №2/759/649/14 від 26
лютого 2014 р. про накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_1

Скасувати постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва Горкун Н.М.
від 05 березня 2014 р. (ВП №42371424) про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Зобов»язати старшого державного
виконавця ВДВС Святошинського РУЮ
м.Києва Горкун Н.М. вчинити дії щодо
виконання ухвали Сявтошинського
районного суду м.Києва по цивільній
справі №2/759/649/14 від 26 лютого 2014 р. про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1

Ухвала суду може бути оскаржена
протягом 5 діб з моменту її
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги до Апеляційного
суду м. Києва через Святошинський
районний суд м. Києва, а для тих хто був
відсутній при оголошенні протягом 5 діб
з дня отримання її копії.

Суддя: