АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9828/2014
Головуючий у 1 інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» за довіреністю - Якимової Юлії
Борисівни на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 25 березня 2013
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

20 травня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з заявою, у якій просила скасувати
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
від 25 березня 2013 року у справі № 159/13 в
частині задоволення позовних вимог ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_2 про
солідарне стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованості у розмірі 213 693, 34 грн. та
витрат, пов'язаних з вирішенням спору
третейським судом, у розмірі 2 536, 93 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з
метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором №CL44088 від 29.05.2008 року між нею
як поручителем і ПАТ «Універсал Банк»
був укладений договір поруки № CL44088.
Договір поруки не містить третейського
застереження (третейської угоди),
натомість, пунктом 5.4. цього Договору
передбачено, що усі спори, які можуть
мати місце, вирішуються шляхом
проведення переговорів, а у разі
неможливості досягнення згоди - в
судовому порядку відповідно до чинного
законодавства України. Отже,
третейський суд вирішив спір в частині,
яка виходить за межі третейської угоди,
укладеної між банком і боржником за
кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 задоволено.

27 червня 2014 року представник ПАТ
«Універсал Банк» за довіреністю -
Якимова Ю.Б. подала апеляційну скаргу
на вказану ухвалу, у якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просила її скасувати та постановити
нову ухвалу про відмову у задоволенні
заяви ОСОБА_2 В обґрунтування заявлених
вимог апелянт вказала, що заява ОСОБА_2
про скасування рішення третейського
суду подана з пропуском встановленого
законом строку, підстав для поновлення
якого не було, так як обґрунтування
заяви зводилося до ототожнень понять
«не притягнення до участі у справі» та
«неповідомлення про розгляд справи».
Також апелянт вважає, що розгляд
третейським судом вимог до
позичальника і поручителя відбувався
відповідно до п. 2.2. додаткової угоди до
кредитного договору і ч. 6 ст. 12 Закону
України «Про третейські суди»,
оскільки договір поруки містить
посилання на кредитний договір, у
додатковій угоді до якого міститься
третейське застереження.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Універсал Банк» за довіреністю -
Якимова Ю.Б. апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися, були
належним чином повідомлені про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення представника ПАТ
«Універсал Банк», вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
наступного.

Рішенням Постійно діючого
третейського суду від 25.03.2013 р. у справі
№ 159/13 позов ПАТ "Універсал Банк" до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості (м. Київ, третейський
суддя Волошинович О.П.) задоволено і
стягнено солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь ПАТ «Універсал Банк»
заборгованість в розмірі 213 693,34 грн., а
також суму витрат, пов'язаних із
розглядом справи у третейському суді в
розмірі 2 536,93 грн.

Компетентність третейського суду для
розгляду спору, згідно вступної
частини рішення, третейським суддею
встановлена відповідно до
третейського застереження,
передбаченого п. 2.2. Додаткової угоди до
Кредитного договору CL44088 від 29.05.2008р.

Як убачається з матеріалів справи,
статтею 10 Кредитного договору № СL 44088
від 29.05.2008 р. (порядок вирішення спорів)
сторони передбачили вирішення спорів
відповідно до чинного законодавства
України.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди до
Кредитного договору № СL 44088 від 25.05.2009
року встановлено новий порядок
розгляду спорів, які виникають при
виконанні Кредитного договору,
зокрема, - «Всі вимоги, які виникають
при виконанні даного договору або у
зв'язку із ним, або випливають із нього
та становлять предмет спору,
підлягають розгляду у постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків, згідно регламентом
третейського суду, який є невід'ємною
частиною даної третейської угоди».

Відповідно до п. 5.4 Договору поруки № СL
44088 від 29.05.2008 року передбачено, що усі
спори, які можуть мати місце
вирішуються, шляхом проведення
переговорів, а при неможливості
досягнення згоди - в судовому порядку
відповідно до чинного законодавства.

Змін чи доповнень до Договору поруки
сторони не вносили.

Задовольняючи заяву суд першої
інстанції керувався п. 2 ч. 1 ст. 389-5 ЦПК
України та правильно виходив з того, що
договір поруки № СL 44088 від 29.05.2008 року
не містить третейського застереження,
а спір між кредитором і поручителем
виходить за межі третейської угоди, яка
укладена між кредитором і боржником.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що
заява ОСОБА_2 про скасування рішення
третейського суду подана з пропуском
встановленого законом строку, підстав
для поновлення якого не було, колегія
суддів виходить з того, що судом першої
інстанції вірно було поновлено строк
на звернення до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.
Доводи апелянта про те, що
обґрунтування заяви зводилося до
ототожнень понять «не притягнення до
участі у справі» та «неповідомлення
про розгляд справи», не заслуговують на
увагу, оскільки без отримання рішення
третейського суду не можливо
визначитися з наявністю підстав для
його оскарження до суду.

Також колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що
розгляд третейським судом вимог до
позичальника і поручителя відбувався
відповідно до п. 2.2. додаткової угоди до
кредитного договору і ч. 6 ст. 12 Закону
України «Про третейські суди»,
оскільки договір поруки містить
посилання на кредитний договір, у
додатковій угоді до якого міститься
третейське застереження, з огляду на
таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про третейські суди» третейська угода
може бути укладена у вигляді
третейського застереження в договорі,
контракті або у вигляді окремої
письмової угоди.

Третейська угода укладається у
письмовій формі. Третейська угода
вважається укладеною, якщо вона
підписана сторонами чи укладена шляхом
обміну листами, повідомленнями по
телетайпу, телеграфу або з
використанням засобів електронного чи
іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію
такої угоди, або шляхом направлення
відзиву на позов, в якому одна із сторін
підтверджує наявність угоди, а інша
сторона проти цього не заперечує (ч. 4
ст. 12 Закону України «Про третейські
суди».

Посилання у договорі, контракті на
документ, який містить умову про
третейський розгляд спору, є
третейською угодою за умови, що договір
укладений у письмовій формі і це
посилання є таким, що робить третейську
угоду частиною договору (ч. 6 ст. 12
Закону України «Про третейські суди»).

Як вбачається з матеріалів справи,
третейське застереження було
викладено у додатковій угоді до
кредитного договору, укладеній між ВАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_3 25 травня 2009
року, будь-яких посилань на вказану
додаткову угоду укладений з ОСОБА_2
договір поруки не містить, додаткових
угод до нього не укладалось.

Отже, ухвала Дніпровського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року є
такою, що постановлена з додержанням
вимог закону, а тому підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» за довіреністю -
Якимової Юлії Борисівни - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 24 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20 днів з дня
набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді