Справа №591/5856/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Клименко А. Я.Номер
провадження 22-ц/788/2222/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 57
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. ,
Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 04 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» про визнання зобов'язання
за кредитним договором таким, що
припинено,

в с
т а н о в и л а:

Звертаючись з позовом позивач просив
суд визнати зобов'язання за кредитним
договором №0267/ПОЗ/95/0052543, укладеним
19.09.2008 року між ним та КС «Аккорд»,
припиненим з 02.03.2012 року. Також
зазначає, що зобов'язання за зазначеним
кредитним договором було ним виконано
належним чином і в повному обсязі.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 04 листопада 2014 року позовні
вимоги задоволені.

Визнано зобов'язання за кредитним
договором №0267/ПОЗ/95/0052543 від 19.09.2008
року, укладеним між КС «Аккорд» та
членом кредитної спілки ОСОБА_3 таким,
що припинено з 02.03.2012 року. Вирішено
питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ПАТ «Ідея Банк» посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, порушення норм
процесуального та матеріального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи, перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи між КС «Аккорд» та
членом кредитної спілки ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір
№0267/ПОЗ/95/005254, на суму 5 754,81 грн., зі
сплатою 0,125 процентів за кожен день
користування кредитними коштами,
строком до 19.03.2010 року (а.с.4-5). Також між
КС «Аккорд» та ОСОБА_3 був погоджений
графік платежів, відповідно до якого
сума процентів за користування
кредитом становить 2292,34 грн., що разом
із основним зобов'язанням складає 8047,15
грн. Отримання зазначеної суми
кредитних коштів ОСОБА_3 не
заперечується.

Права кредитодавця КС «Аккорд» за
даним кредитним договором були
відступлені ВАТ «Плюс Банк», яке в
подальшому було перейменовано у ПАТ
«Ідея Банк».

У визначений строк ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором не
виконав і коштів не повернув, внаслідок
чого ВАТ «Плюс Банк» було змушене
звернутися до суду.

02.06.2009 року Івано-Франківським міським
судом Івано-Франківської області був
винесений судовий наказ про стягнення
з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Плюс Банк»
кредитної заборгованості в розмірі 8302,
35 грн. (а.с.7), що становить - 5784,81 грн. тіло
кредиту, 1739,33 грн. проценти та 808,21 грн.
пеня.

27.02.2012 року ОСОБА_3 на рахунок відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції було
сплачено 9276,61 грн. (а.с.6).

02.03.2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції
Балаба Л.О. виконавче провадження
№28221728 з примусового виконання
судового наказу №2н-4804/2009 від 02.06.2009
року, виданого Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області про стягнення боргу на
загальну суму 8387,61 грн., закінчено у
зв'язку із сплатою боргу в повному
обсязі, про що була винесена відповідна
постанова (а.с.8).

Проте, на даний час позивач отримує від
відповідача письмові вимоги про
погашення кредитної заборгованості,
через що останній був змушений
звернутися до суду.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції
дійшов до висновку, що зобов'язання
позивача за кредитним договором
№0267/ПОЗ/95/0052543 від 19.09.2008 року,
відповідно до ст. 599 ЦК України, є
припиненими з 02.03.2012 року, так як суму
боргу, зокрема тіло кредиту, за судовим
наказом №2н-4804/2009 від 02.06.2009 року
виданого Івано-Франківським міським
судом Івано-Франківської області,
остаточно було сплачено позивачем
27.02.2012 року, а виконавче провадження з
виконання цього судового наказу
припинено 02.03.2012 року у зв'язку з
перерахування коштів стягувачу.

Проте з даним висновком місцевого суду
колегія суддів погодитись не може.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу,
зокрема договорів та інших правочинів
(ч. 2 ст. 509 ЦК). Зобов'язання припиняється
на підставах, встановлених договором
або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Ці підстави
зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК, в
яких не передбачено такої підстави
припинення зобов'язання, як ухвалення
судом рішення про задоволення вимог
кредитора.

За відсутності інших підстав,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК).

Належним є виконання зобов'язання, яке
прийняте кредитором і в результаті
якого припиняються права та обов'язки
сторін зобов'язання.

Саме по собі ухвалення судом рішення
про задоволення вимог кредитора,
виконання якого не здійснено, не
припиняє зобов'язальних правовідносин
сторін договору, не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
ним грошового зобов'язання та не
позбавляє кредитора права на отримання
боргу з врахуванням процентів та
нарахованої пені.

Як вбачається з матеріалів справи
заборгованість стягнута з позивача
судовим наказом 2 червня 2009 року, а
погашена позивачем лише 27 лютого 2012
року, тобто на протязі трьох років
позивач продовжував користуватися
кредитними коштами, що не виключає
проведення відповідних нарахувань
кредитодавцем.

Дана позиція узгоджується з
роз'ясненнями викладеними в п. 17
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»

Виходячи з аналізу норм статей 11, 12, 15, 16
ЦК, ст. 3 ЦПК слід зробити висновок, що
право, яке захищає суд, має існувати на
день прийняття судового рішення.

Кредитна заборгованість ОСОБА_3, що
існує на даний час, виникла із
відсотків та пені, нарахованих в період
звернення ВАТ «Плюс Банк» із заявою
про видачу судового наказу по день його
видачі Івано-Франківським міським
судом Івано-Франківської області 2
червня 2006 року, а отже кредитні
правовідносини між сторонами не
припинилися, а тому підстав для
визнання зобов'язання за кредитним
договором №0267/ПОЗ/95/0052543 від 19.09.2008
року, укладеним між КС «Аккорд» та
членом кредитної спілки ОСОБА_3 таким,
що припинені колегія суддів не вбачає.

За таких обстави рішення суду згідно
вимог ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не
заперечував, що доказів про
відсутність у нього заборгованості за
договором кредиту перед ПАТ «Ідея
Банк», зокрема довідки ПАТ «Ідея Банк»,
у нього немає. А як вбачається з
повідомлень відповідача за позивачем
рахується кредитна заборгованість.

Тому керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316,
317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р
і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Ідея Банк»
задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 04 листопада 2014 року в даній
справі скасувати і ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Ідея Банк» про визнання зобов'язання
за кредитним договором таким, що
припинено - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -