РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді
Якуші Н.В.

при секретарі
Пічугіної А.Г.

за участі :

позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Харківської міської ради, про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач
звернулася до суду з позовом про
визнання за неї права власності на
житлові будинки літ. «А-1» з прибудовами
літ «а», тамбур літ. «а4» до житлового
будинку літ. «А-1» та житловий будинок
«Ж-2», гараж літ. «Е» по АДРЕСА_1 у м.
Харків в порядку спадкування після
смерті батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року та був
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що її діду ОСОБА_5 була
виділена земельна ділянка під забудову
в пос. Шишківка у м. Харків, де у 1949 році
був побудований житловий будинок літ.
«А-1». ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5 помер.
Після його смерті свідоцтво про право
на спадщину отримали його дружина
ОСОБА_6 та їх спільний син - ОСОБА_4, який
був її батьком. Спадщина скаладалась з
1/2 частини житлового будинку з
надвірними будівлями, яку спадкоємці
отримали в рівних долях. ІНФОРМАЦІЯ_7
року померла ОСОБА_6, за якою ОСОБА_4
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/4 частину
житлового будинку по АДРЕСА_1 у м.
Харків. Право власності на 3/4 частини
будинку по АДРЕСА_1 було зареєстровано
за ОСОБА_4 у КП «ХМБТІ».

Вказувала, що рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 30.05.2005
року за ОСОБА_4 було визнано право
власності на самочинні будівлі, а саме
на прибудову літ «а», тамбур літ. «А1» до
житлового будинку літ. «А-1», житловий
будинко літ. «Ж-2», нараж літ. «Е» по
АДРЕСА_1 у м. Харків. Проте, вказане
рішення ОСОБА_4 в органах КП «ХМБТІ» не
зареєстрував, а тому нотаірусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на житлові
будинки літ. «А-1» з прибудовами літ «а»,
тамбур літ. «а4» до житлового будинку
літ. «А-1» та житловий будинок «Ж-2»,
гараж літ. «Е» по АДРЕСА_1 у м. Харків та
запропоновано звернутися з позовом до
суду.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 просила позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
вказувала на обставини, які були
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача
Харківська міська рада в судове
засідання не з'явився, про час, дату і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, заяв та
клопотань до суду не надав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час, дату і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, заяв та
клопотань до суду не надав.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши надані позивачем документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду спору по суті, суд встановив
такі фактичні обставини та відповідні
їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась
спадщина - на 1/2 частину житлового
будинку по АДРЕСА_3 м. Харків.

Як вбачається з матеріалів справи,
свідоцтво про право на спадщину за
законом отримали дружина померлого
ОСОБА_6 та син померлого ОСОБА_4 (а.с.16),
про що було зроблено відповідний запис
в Харківському міському бюро технічної
інвентаризації за реєстровим №42734 від
24.06.1981 року.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_4 від 22.07.1987 року,
судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року
померла ОСОБА_6 (а.с.9), після смерті якої
свідоцтво про парво на спадщину за
законом на 3/4 частини житлового будинку
за прибудовами літ. «А-1» по АДРЕСА_1 з
надвірними будівлями: сараї літ. «Б, Д»,
лбох літ. «В», вбиральні літ. «Г»,
огорожа 1,2,4, замощення №3 отримав її син
ОСОБА_4 (а.с.17).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 30.05.2005 року за ОСОБА_4 було
визнано право власності на самочинні
прибудови літ «а», тамбур літ. «а1» до
житлового будинку літ «А-1», житловий
будинок літ. «Ж-2» і гараж літ «Е» по
АДРЕСА_1 у м. Харків (а.с.28).

Проте, як вбачається з довідки КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 28.04.2014 року за
ОСОБА_4 зареєстровано право власності
на 1/4 частину житлового будинку за
надвірними будівлями АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 12.06.1981 року №5-2893, на 3/4
частину житлового будинку за
надвірними будівлями АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 18.02.2004 року №2-198. Право
власності на житловий будинок літ. «Ж-2»
, визнаний за ОСОБА_4, не було
зареєстровано у КП «ХМБТІ» (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_5, судом встановлено,
що селюк ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року
(а.с.10).

Відповідно до отриманої судом
копії спадкової справи №975/2013,
заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
року ОСОБА_4, судом встановлено, що із
заявою про прийняття спадщини
звернулась позивач ОСОБА_1 - донька
померлого, а відповідач ОСОБА_2 - син
померлого, написав заяву про відмову
від прийнятті спадщини за своїм
батьком ОСОБА_4 Інші спадкоємці
відсутні (а.с.60-75).

Матеріалами справи було підтверджено,
що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на житлові будинки літ.
«А-1» з прибудовами літ «а», тамбур літ.
«а4» до житлового будинку літ. «А-1» та
житловий будинок «Ж-2», гараж літ. «Е» по
АДРЕСА_1 у м. Харків в порядку
спадкування після смерті батька -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року та був зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Відповідно до Інформації з реєстру
прав власності на нерухоме майно від
23.09.2014 року судом вбачається, що право
власності на житловий будинок з
надвірними побудовами АДРЕСА_1 у м.
Харків житловою площею 40,7 кв.м
зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.83).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року "Про судову практику у справах
про спадкування" відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року.

Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців) до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 отримав рішення Київського
районного суду м. Харкова від 30.05.2005
року, яким за ОСОБА_4 було визнано право
власності на самочинні прибудови літ
«а», тамбур літ. «а1» до житлового
будинку літ «А-1», житловий будинок літ.
«Ж-2» і гараж літ «Е» по АДРЕСА_1 у м.
Харків (а.с.28), проте право власності за
даним рішенням суду ОСОБА_4 у КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» не зареєстрував.

У цей час оформити право власності
відповідно до вимог діючого
законодавства на ОСОБА_4 неможливо у
зв'язку з її смертю.

Відповідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 травня 2008
року № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутись до суду
у порядку позовного провадження.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка
передбачає, що права і свободи людини і
громадянина захищаються судом, містить
загальну норму, яка означає право
кожного звернутися до суду, якщо його
права чи свободи порушені чи
порушуються, створені чи створюються
перешкоди для їх реалізації чи мають
місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону,
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті, в
зв'язку з чим в даний час неможливо
належним чином оформити право
власності на самочинні прибудови літ
«а», тамбур літ. «а1» до житлового
будинку літ «А-1», житловий будинок літ.
«Ж-2» і гараж літ «Е» по АДРЕСА_1 у м.
Харків, належних померлому, що дало б
можливість позивачу отримати
свідоцтво про право на спадщину після
смерті батька в нотаріальній конторі.

Відповідно до ст.328 ЦК України
право власності виникає на
підставах, не заборонених законом, і
вважається придбаним правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність придбання права
власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок у
їх сукупності.

Враховуючи викладене і відсутність
іншого способу захисту, позивач
обґрунтовано звернулася з позовом до
суду за захистом порушеного права
шляхом визнання за нею права власності
на житлові будинки літ. «А-1» з
прибудовами літ «а», тамбур літ. «а4» до
житлового будинку літ. «А-1» та житловий
будинок «Ж-2», гараж літ. «Е» по АДРЕСА_1
у м. Харків в порядку спадкування після
смерті батька - ОСОБА_4 в судовому
порядку.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1
своєчасно звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за законом після смерті свого
батька, інші спадкоємці відстутні, а
належні померлому на праві власності
об'єкти нерухомого майна не були
належним чином ним зареєстровані
відповідно до законодавства, що діяло
на момент його виникнення, то суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК
України суд вирішує питання про
стягнення судового збору з відповідача
на користь держави, оскільки позивач
була звільнена від сплати судовго
збору на підставі пенсійного
посвідчення № в межах розміру,
передбаченому Законом України "Про
судовий збір".

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст.3,10,11,25, 182, 209,212,214-215,218, 256
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Харківської міської ради, про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_1) право власності на житлові
будинки літ. «А-1» з прибудовами літ «а»,
тамбур літ. «а4» до житлового будинку
літ. «А-1» та житловий будинок «Ж-2»,
гараж літ. «Е» по АДРЕСА_1 у м. Харків в
порядку спадкування після смерті
батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_2) на користь держави судовий збір
у розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14
жовтня 2014 року.

Суддя
Н.В. Якуша