Справа № 703/4567/14-ц
18 листопада 2014 року Смілянський
міськрайонний суд Черкаської області в
головуючого-судді
при секретарі Бєлан
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя,
вказуючи, що між нею та відповідачем
04.05.2005 року було укладено шлюб. Під час
перебування у шлюбі за їхні спільні
кошти була придбана однокімнатна
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка за законом являється
спільною сумісною власністю, а тому
просила визнати зазначену квартиру
об'єктом спільної сумісної власності
та визнати за нею право власності на 1/2
Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про час та дату судового
Представник позивачки у судовому
засіданні позов підтримав, не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає можливим розглянути справу, в
порядку, передбаченому гл.8 розд. III ЦПК
України, у відсутність відповідача,
який згідно ст.74 ЦПК України
повідомлений про день та час розгляду
справи належним чином і позов
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Як встановлено в судовому засіданні,
04.05.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
укладено шлюб (свідоцтво про шлюб від
04.05.2005 року серії НОМЕР_1). Під час
перебування у шлюбі за їхні спільні
кошти була придбана однокімнатна
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі продажу квартири від
04.05.2005 року ВВО №762215, витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 16.06.2005 року №7535090 та яка за
законом являється їхньою спільною
сумісною власністю.

Згідно ч.1 ст.368 Цивільного кодексу
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю.

Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Крім того, згідно ст.61 Сімейного
кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
житло.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Домовленості про добровільний поділ
квартири, що є спільною сумісною
власністю подружжя, між сторонами не
досягнуто.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено,
що дружина і чоловік мають право на
поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог та визнання права власності на
майно, що є спільною сумісною власністю
подружжя в рівних частках.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивачки понесені судові витрати по
сплаті судового збору в сумі 500 грн. 00
коп..

На підставі викладеного та ст. 60, 61, 63, 69,
70 СК України, ст. 355, 368 ЦК України,
керуючись ст. 3, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити повністю.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2
квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спільне сумісне майно подружжя, а саме:
на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500
грн. 00 коп. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення
відповідач може подати протягом 10 днів
з дня отримання його копії до
Смілянського міськрайонного суду.

В 10 денний строк з дня проголошення
заочного рішення позивачем може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Черкаської області
через міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його перегляд та
оскарження, а в разі оскарження - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:
В. О. Прилуцький