У х в а л а

17 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Штелик С.П.,

суддів: Коротуна В.М.,
Дем'яносова М.В.,
Попович О.В.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про припинення права власності
на частку у спільному майні, визнання
права власності та виселення,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
припинення права власності на частку у
спільному майні, визнання права
власності та виселення.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 31 січня

2014 року, позов задоволено частково.
Припинено право власності

ОСОБА_1 на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6
частини квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано
виплатити ОСОБА_1, внесені ОСОБА_2 на
рахунок компенсації припинення права
власності на 1/6 частини квартири
АДРЕСА_1 грошові кошти у розмірі 185 740
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
18 березня 2014 року, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 31 січня 2014
року скасовано, у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року,
касаційну скаргу ОСОБА_2 було
задоволено. Рішення апеляційного суду
м. Києва від 18 березня 2014 року
скасовано, рішення Печерського
районного суду м. Києва від 31
січня 2014 року залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_1 посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. 365 ЦК України.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 червня 2012 року
у справі за позовом про припинення
права на частку в спільному майні.

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 листопада 2011
року у справі за позовом про припинення
права власності на частку в спільному
майні та визначення права власності.

- рішення Верховного Суду України
від 05 листопада 2008 року у справі за
позовом про розірвання шлюбу, поділ
майна.

- ухвалу Верховного Суду України
від 07 листопада 2007 року у справі за
позовом про виселення, відшкодування
моральної шкоди, за зустрічним позовом
про припинення права власності на
частку в спільному майні, виділ частки
в спільній частковій власності та її
грошової компенсації.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2012 року, від 09
листопада 2011 року, рішення Верховного
Суду України від 05
листопада 2008 року та ухвали Верховного
Суду України від 07
листопада 2007 року на які посилається
заявник, не вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, оскільки
вищевказані судові рішення касаційної
інстанції ухвалені у справах, де
предмет спору, зміст позовних вимог не
є тотожними та ухвалені у справах за
різних встановлених судами фактичних
обставин, тому в допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про припинення права
власності на частку у спільному майні,
визнання права власності та виселення,
за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.В. Попович

О.В. Ступак