Справа № 630/824/14-ц
Провадження № 2/630/388/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014
року

м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської
області в складі:

головуючого судді
Дем’яненко І.В.,

за участю секретаря
Нескоромної Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Люботин
Харківської області цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Люботинського
міського суду Харківської області з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні позовних вимог ОСОБА_1
зазначила, що вона 25 червня 2005 року
зареєструвала шлюб з відповідачем у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Люботинського міського
управління юстиції Харківської
області.

Від спільного проживання у позивачки з
відповідачем народилася донька ОСОБА_3,
2006 народження. Спільне життя з
відповідачем не склалося через різне
бачення на життя та виконання
обов’язків подружжя. Шлюбні відносини
між сторонами припинені з травня 2014
року, спільне господарство не ведеться.
Подальше збереження шлюбу неможливе.
Шлюб існує формально. Спір про поділ
спільного майна відсутній.

У зв'язку з наведеним позивач просить
розірвати шлюб, між нею та
відповідачем – ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований у відділі реєстрації
актів цивільного Люботинського
міського управління юстиції
Харківської області на підставі
актового запису № 56 від 25 червня 2005
року

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги та
наполягала на розірванні шлюбу.
Відповідач визнав позовні вимоги про
розірвання шлюбу, проте заперечував
проти стягнення з нього судового збору
на користь позивачки через тяжкий
матеріальний стан.

Вислухавши позивачку, відповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши зібрані докази, суд знаходить,
що позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню

Суд, дослідивши матеріали справи,
знаходить, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні встановлені
наступні факти, що не оспорюють
сторони, підтверджуються наданими суду
доказами, та відповідні їм
правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 25 червня 2005
року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Люботинського
міського управління юстиції
Харківської області, актовий запис № 56
від 25 червня 2005 року (а.с.7).

Від спільного проживання у позивачки з
відповідачем народилася донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
відділом реєстрації актів цивільного
стану Люботинського міського
управління юстиції Харківської
області на підставі актового запису №
56 від 11 квітня 2006 року. Сім’я розпалася
остаточно через різні погляди щодо
вирішення спільних сімейних питань.
Шлюбні стосунки не можуть бути
поновлені, шлюб існує формально, строк
для примирення не потрібен, так як
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам позивачки
та дитини, що має істотне значення для
них. Спір про поділ спільного майна
відсутній. Між сторонами вирішено
питання щодо утримання дитини та
участі батьків у її вихованні.

Судом з’ясовано фактичні взаємини
подружжя, мотиви та причини звернення з
позовом ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що він не втратив почуття до
позивачки, бажав би зберегти з нею
родину, проте погодився з думкою
позивачки, що вже неможливо відновити
шлюбні стосунки. Позивачка
категорично заперечувала проти
збереження шлюбу, через відсутність
почуттів, бажання відновлювати шлюбні
стосунки.

Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_2 не надав суду безперечних даних
про можливість подальшого спільного
життя подружжя, дійсного бажання
поновлення шлюбних стосунків, а
позивачка не має наміру зберегти сім'ю,
через відсутність почуттів до
відповідача, через постійні
непорозуміння між подружжям, а також
те, що перебування в зареєстрованому
шлюбі суперечить її інтересам, то суд
враховуючи обставини справи та думку
позивачки, вирішив за доцільне не
призначати подружжю додаткового
строку для примирення. Судом виконано
вимоги ст. 111 Сімейного кодексу
України.

Також суд враховуючи особливий
характер сімейних відносин та їх
об’єктивну недоступність для
оточуючих, тривалий час не проживання
однією сім’єю, покладання обов’язку
збереження сім’ї на одного з подружжя
- позивачку, при наявності на це її
категоричного заперечення, вважає, що в
даному випадку надання строку на
примирення не відповідає вимогам ст.ст.
24, 55, 56 Сімейного кодексу України.

Сім'я розпалася остаточно через те, що
сторони мають різні погляди щодо
вирішення сумісних сімейних питань.
Позивачка не бажає підтримувати
шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбні
стосунки не можуть бути поновлені,
шлюб існує формально, строк для
примирення не потрібен, так як спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам позивачки, що має
істотне значення для неї. Спір про
поділ спільного майна відсутній.
Сторони вважають вирішеним питання
щодо місця мешкання та виховання
дитини..

Кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Примушування до
припинення шлюбних відносин,
примушування до їх збереження, є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом (ч..3,4 ст. 56 Сімейного кодексу
України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного
кодексу України, шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду, відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд з’ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітніх дітей та
інші обставини життя подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

За таких обставин суд вважає, так як
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечить
інтересам позивачки, що має для неї
істотне значення, що робить неможливим
їхнє подальше спільне проживання і
збереження сім’ї, шлюб між сторонами
розірвати.

Судові витрати, понесені позивачкою в
сумі 243 гривні 60 копійок суд стягує з
відповідача на користь плзивчаки на
підставі вимог ст.88 ЦПК України:
«стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч.2 ст. 79, ст. ст.
88, 174, 208, 209, 212, 213-215, 218, 223 ЦПК України, ст.
51 Конституції України, ст. ст. 104, 105, 110-112
Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
25 червня 2005 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану Люботинського
міського управління юстиції
Харківської області, на підставі
актового запису № 56 від 25 червня 2005
року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,і.н.
НОМЕР_1, який мешкає та зареєстрований
за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_2,яка
зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6,
судовий збір у розмірі 243,6 грн. (двісті
сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Люботинський міський суд Харківської
області в десяти денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано

Суддя

ОСОБА_4