Ухвала

іменем україни

18 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за заявою Товариства
з обмеженою відповідальністю «Старий
лицар» про поворот виконання ухвали
Личаківського районного суду м. Львова
від 10 березня 2009 року в справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старий лицар» до
ОСОБА_1 про визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Старий лицар» про
визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Старий лицар» звернулося до суду
із заявою про поворот виконання ухвали
Личаківського районного суду м. Львова
від 10 березня 2009 року в справі за
позовом ТОВ «Старий лицар» до ОСОБА_1
про визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Старий лицар» про визнання права
власності.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 14 травня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду апеляційного суду
Львівської області від 22 жовтня 2014
року, в задоволенні заяви відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ТОВ
«Старий лицар» просить зазначені
судові ухвали скасувати, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що відповідно до
рішення Постійно діючого третейського
суду при юридичній корпорації
«Принцип» від 16 грудня 2009 року у справі
за позовом ТОВ «Старий лицар» до ОСОБА_1
про визнання права власності; за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«Старий лицар» про визнання права
власності зустрічний позов задоволено
та визнано за ОСОБА_1 право власності на
нежитлову будівлю площею 182,1 кв. м літ.
«Б-1», яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, у задоволенні первинного
позову відмовлено.

Згідно з ухвалою Личаківського
районного суду м. Львова від 10 березня
2009 року задоволено заяву ОСОБА_1 про
видачу виконавчого документа та
допущено до виконання рішення Постійно
діючого третейського суду при
юридичній корпорації «Принцип» від 16
грудня 2008 року.

За заявою представника ТОВ «Старий
Лицар» переглянуто ухвалу від 10
березня 2009 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами та ухвалою
суду від 18 липня 2011 року скасовано дане
судове рішення про допущення до
виконання рішення третейського суду.
Ухвалою суду від 22 липня 2011 року
розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 про
видачу виконавчого документа та
відмовлено в задоволенні такої за
безпідставністю.

ОСОБА_1 зареєстрував своє право
власності на спірне нежитлове
приміщення 10 березня 2009 року, а в
подальшому продав вказані приміщення
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
які також зареєстрували своє право
власності в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 13
березня 2009 року, 19 жовтня 2009 року, 26
жовтня 2009 року, 26 жовтня 2009 року, 03
листопада 2009 року, 03 листопада 2009 року
відповідно.

Таким чином, судом ураховується, що
повернути майно, отримане ОСОБА_1 за
скасованим рішенням від 16 грудня 2008
року та виконавчим листом, виданим на
підставі ухвали Личаківського
районного суду м. Львова від 10 березня
2009 року, є неможливим, оскільки це майно
відчужене відповідно до чинного
законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
ухвали постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Старий
лицар» відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 14 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 22 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель