Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» в особі
Одеської філії Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» про
стягнення суми страхового
відшкодування за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 23 жовтня 2014
року,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2012 року
ОСОБА_2 звернулася до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом про
стягнення з ПАТ «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» страхового
відшкодування та судових витрат.

Позивачка посилалася на те, що 15.07. 2011
року між нею та ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
було підписано Поліс Добровільного
страхування транспортного засобу №
19G-0345879, предметом якого є майнові
інтереси страхувальника ОСОБА_2,
пов»язані з володінням, користуванням
і розпорядженням транспортним засобом
автомобілем « VW T 5 KASTEN 2,0I», державний
номер НОМЕР_1.

ОСОБА_2 зазначила, що 11.04.2012 року стався
страховий випадок, передбачений
Полісом - пошкодження транспортного
засобу внаслідок ДТП.

ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» в особі Одеської філії за
виплатою страхового відшкодування, але
відповідач в порушення умов Договору
та п.3 ст. 20 Закону України «Про
страхування» відмовив їй у виплаті
страхового відшкодування з посиланням
на те, що висновок спеціаліста № 387/2012
суперечить поясненням водія у заяві
про подію та п. 8.6, 13.1.3 та 13.1.8 Правил
добровільного страхування наземного
транспортного засобу.

За заявою ОСОБА_2 судовим експертом
авто товарознавцем ОСОБА_4 23.06.2014 року
було складено Висновок № 7/14
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріальної шкоди автомобілю «VOLKSWAGEN
TRANSPORTER», державний номер НОМЕР_1, згідно
якого вартість матеріального збитку,
завданого вказаному автомобілю
внаслідок його пошкодження при ДТП,
складає 55687,90 грн.

Позивачка просила стягнути з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» на свою користь страхове
відшкодування у розмірі 55687,90 грн. та
понесені судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» в особі Одеської філії
ПАТ «Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про стягнення суми
страхового відшкодування відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності представника
відповідача, який повідомлений про час
та місце судового засідання, що
підтверджується повідомленнями
Укрпошти про отримання судових
повісток про виклик.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 15.07.2011 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» було
укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу « VW T 5
KASTEN 2,0I», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у
разі настання страхового випадку
страховик зобов»язаний здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
в договорі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про страхування» підставою
для відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування є подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або факт настання
страхового випадку.

У квітні 2012 року до страхової компанії
надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що
11.04.2012 року сталася ДТП за участю
застрахованого транспортного засобу. В
поясненнях до заяви було викладено, що
11.04.2012 року об 11 год. 10 хвилин сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої відбулося зіткнення
застрахованого автомобіля та
автомобіля «ВАЗ» держномер НОМЕР_2,
який залишив місце ДТП.

Органами ДАІ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області не було встановлено
факт ДТП 11.04.2012 року за участю
автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний
номер НОМЕР_1, та «ВАЗ», держномер
НОМЕР_2.

Висновком спеціалістів № 387/2012 від
04.05.2012 року ТОВ «EXPERTUM-AVE» встановлено, що
пошкодження автомобіля позивачки
полягає в порушенні лакофарбового шару
поверхонь переднього бамперу, крила
переднього правого, пошкодженні фари
передньої правої, панелі капоту,
внутрішніх підсилюючих елементів. Цим
висновком зазначено, що пошкодження
досліджених елементів автомобіля не
могли утворитися під час їх контакту з
поверхнею автомобіля «ВАЗ». Це
підтверджується слідовою картиною на
елементах слідосприймаючого об»єкту, а
головне місцями контакту, які
з»єднують в собі пошкодження декількох
елементів майже в одній площині
горизонтальним вектором навантаження
дотичного характеру, що в даному
випадку визначає непрямолінійний рух
слідосприймаючого об»єкту, який
зазначений і напрямками слідів тертя, і
їх структурою утворення в
конструктивно прихованих площинах, які
не могли першочергово контактувати з
вертикальним об»єктом слідоутворення,
таким як автомобіль «ВАЗ», так як
присутній повторний рух об»єкту
слідосприймання та непошкодженість
його виступаючих елементів, сприйняття
якими контактного моменту відбулося би
першочергово.

Зазначеним висновком встановлено, що
пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER»,
2011 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, не могли утворитися, виходячи з
обставин події, які викладені в
поясненнях водія цього транспортного
засобу ОСОБА_5 у заяві про подію, з
технічної точки зору.

Відповідно до п. 8.6. Правил страхування
невиконання обов»язків страхувальника
особами, які на законних підставах
експлуатують транспортний засіб, має
такі ж наслідки, як і невиконання їх
страховиком.

Відповідно до п. 13.1 Правил страхування
страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування,
якщо: страхувальник подав страховикові
свідомо неправдиві відомості щодо
предмета договору страхування або факт
настання страхового випадку / п.п. 13.1.3./;
аварійним сертифікатом незалежного
Аварійного комісара буде встановлено,
що страхувальник або особа, яка на
законних підставах експлуатує
наземний транспортний засіб, повідомив
неправдиві відомості про обставини
настання страхового випадку та/або
неправдиві відомості про предмет
договору страхування / п.п. 13.1.8./.

Оскільки встановлено, що пошкодження
забезпеченого страхуванням
транспортного засобу сталося не в
наслідок обставин, викладених водієм
цього автомобіля, страховою компанією
було правомірно відмовлено у виплаті
страхового відшкодування.

Посилання апеляційної скарги на те, що
відповідачем не виконано вимоги Закону
України «Про страхування» та Договору,
не виплачено страхове відшкодування
при настанні страхового випадку, є
безпідставним. Висновком № 387/2012 від
04.05.2012 року ТОВ «EXPERTUM-AVE» встановлено, що
пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER»,
2011 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, з технічної точки зору не могли
утворитися, виходячи з обставин події,
які викладені в поясненнях водія цього
транспортного засобу ОСОБА_5 в його
заяві про подію.

Цей висновок спеціалістів прийнятий
судом як належний та допустимий доказ,
оскільки Законом України "Про
страхування" та Правилами страхування
надано право страховику самостійно
з»ясовувати причини та обставини
страхового випадку, надсилати запити в
компетентні органи, отримувати
додаткові матеріали, необхідні для
встановлення факту та обставин
страхового випадку або розміру
страхового відшкодування, має право
призначити розслідування або
експертизу /дослідження/, якщо на
підставі наданих страхувальником
документів неможливо встановити
обставини справи, причини та розмір
збитків.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 жовтня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П. Мартинова

Судді
Ю.І. Кравець

О.Г.
Журавльов