Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участь представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною, визначення
способу участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із даним
позовом, вимоги по якому уточнив у
процесі розгляду справи, посилаючись
на те, що рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року шлюб між ним та відповідачкою
розірвано, залишено проживання
малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір'ю,
у задоволенні зустрічного позову про
визначення місця проживання
малолітніх дітей разом з батьком -
відмовлено.

06 березня 2014 року апеляційний суд
Закарпатської області рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 грудня 2013
року залишив без змін.

Відразу після того, як рішення набрало
законної сили, внаслідок особистої
неприязні з боку відповідачки до нього
виникла ситуація, що ОСОБА_4 забороняє
йому у вихованні та спілкуванні з
дітьми.

Особисті неприязні стосунки між
батьками в жодній мірі не можуть бути
підставою вважати, що такі відносини
можуть мати місце між батьком і
дитиною.

Вкрай важливо усвідомлювати те, що той
з батьків, з ким проживає дитина, не
може перешкоджати нормальному її
розвиткові, шляхом скандалів в
присутності дітей та формування у них
негативного відношення до батька, який
проживає окремо.

Згідно ч.2 ст.157 Сімейного кодексу
України той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Відповідно до вимог частини третьої
зазначеної статті, той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні.

Частиною першою ст.159 СК України
передбачено, якщо той із батьків, з ким
проживає дитина (діти), чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною (дітьми)
та у її вихованні, зокрема якщо він
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (дітей) (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Посилаючись на вказане просить
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод
йому у спілкуванні та вихованні зі
своїми синами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити спосіб у вихованні та
спілкуванні з дітьми - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
шляхом відвідування дітьми місця
проживання батька з 16 год. щоп»ятниці
до 20 год. щосуботи, побачення з дітьми з
14 год. до 19 год. у святкові та неробочі
дні, а також цілодобового проживання
дітей з батьком з можливістю спільного
відпочинку під час половини тривалості
шкільних канікул у дні, самостійно
визначені батьком.

У судовому засіданні позовні вимоги
підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги визнала частково.

У поданих письмових запереченнях
зазначила, що зобов»язується не чинити
перешкод у спілкуванні та виховані
ОСОБА_3 із своїми дітьми - сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить встановити
спосіб спілкування з дітьми з 10 год.
ранку до 20 год. вечора щосуботи.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд константує
наступне.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 27.12.2013 року шлюб між сторонами
розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають
малолітніх дітей - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання
шлюбу проживають з матір»ю.

Позивачем доведено в судовому
засіданні, що відповідачка перешкоджає
йому у спідкуванні з дитиною.

Вказані обставини не заперечувала
відповідач ОСОБА_4 і в судвому
засіданні.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу
мати, батько мають рівні права та
обов»язки щодо дитини. Розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов»язків
щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу
батьки зобов»язані піклуватися про
здоров»я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Статтею 151 Сімейного Кодексу
передбачено, що батьки мають переважне
право перед іншими особами на особисте
виховання дитини.

Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу
мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування.

Згідно ст.157 Сімейного Кодексу, той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов»язаний брати участь у її
вихованні, і має право на особисте
спілкування з нею. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною, та брати участь у її вихованні.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Ужгородської районної
державної адміністрації Закарпатської
області від 22.12.2014 року №1133/02-38 слідує,
що орган опіки та піклування вважає за
доцільне визначити спосіб участі
ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з
малолітніми дітьми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом
відвідування дітьми місця проживання
батька з 16 год. щоп»ятниці до 20 год.
щосуботи, побачень з дітьми з 14 год. до 19
год. у святкові та не робочі дні, а також
цілодобового проживання дітей із
батьком з можливістю спільного
відпочинку під час половини тривалості
шкільних канікул у дні, що визначаються
за домовленістю батьків.

Із доданої до матеріалів справи
медичної документації, довідки ЛКК від
11.11.2014 року №2/166 вбачається, що ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 хворіє на сомнамбулізм,
гіпертензійний синдром, потребує
нічного нагляду з боку батьків.

З урахуванням висновку щодо хвороби
дитини та в її інтересах суд вважає, що
на даний час при встановленні способу
участі батьків у вихованні та
спілкуванні з дітьми слід залишати
таких у нічний час з матір'ю. При цьому
надати більше часу батькові для
спілкування з дітьми у денний час, ніж
це пропонує відповідач.

Досліджені судом докази дають підстави
для встановлення способу участі ОСОБА_3
у вихованні та спілкуванні із
малолітніми дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом
відвідування дітьми місця проживання
батька щоп»ятниці з 16 год. до 20 год.,
щосуботи з 10 год. до 20 год. у святкові та
неробочі дні з 14 год. до 19 год.

Під час першої половини тривалості
шкільних канікул щодня із 10 год. до 20
год.

У зв»язку з наведеним позовні вимоги
підлягають до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.10,11,214,215, ЦПК України,
ст.ст.141,150,151,153,157 Сімейного Кодексу
України, суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_3 у вихованні та
спілкуванні із сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити спосіб участі ОСОБА_3 у
вихованні та спілкуванні із
малолітніми дітьми ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом
відвідування дітьми місця проживання
батька щоп»ятниці - з 16 год. до 20 год.,
щосуботи - з 10 год. до 20 год. у святкові
та неробочі дні - з 14 год. до 19 год.

Під час першої половини тривалості
шкільних канікул - щодня із 10 год. до 20
год.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
243,60 грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Івашкович І.І.