Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Парінової
І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості та пені
внаслідок невиконання умов договору,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 15 липня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 24 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року фізична
особа-підприємець (далі - ФОП)
ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним
позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 23 квітня 2013 року між ним та
відповідачем було укладено договір про
надання послуг № 3/04/13/1, відповідно до
умов якого він виступав виконавцем, а
відповідачка - замовником. Предметом
договору є зобов'язання виконавця
надати замовнику послуги з реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1,
а з боку замовника - зобов'язання
оплатити виконавцеві зазначені
послуги на умовах, визначених п.1.1
договору. Після підписання договору
відповідачем на виконання п. 4.3 його
умов було здійснено передплату в
розмірі 10 тис. грн. Оскільки
відповідачем заздалегідь було обрано
архітектора, який буде здійснювати
розробку проектної документації - ФОП
ОСОБА_4, та укладено договір про
проектування та здійснення
авторського нагляду № 63-ан, то ним на
виконання п. 4.1 договору про надання
послуг було сплачено передплату за
розробку проектної документації
архітектору в розмірі 5 тис. грн. Після
розробки проектної документації
архітектором ним був сформований пакет
документів, необхідний для реєстрації
декларації про попочаток виконання
будівельних робіт та поданий до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області. 16 липня 2013 року
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області зареєстровано
декларацію про початок виконання
будівельних робіт на об'єкт
будівництва за адресою: вул. Мічуріна,
232, м. Бердянськ, Запорізька обл. Проте
відповідач порушив умови договору, а
саме: суму вартості послуг, яка
залишилася до сплати, не сплатив,
кінцевого розрахунку не здійснив, тому
позивач просив стягнути з неї на його
користь суму боргу за надані послуги в
розмірі 20 тис. грн, також стягнути суму
пені за цим договором у розмірі
24 200 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 15
липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 24 вересня 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_4
суму боргу за договором від 23 квітня 2013
року № 23/04/13/1 у розмірі 20 тис. грн, пеню у
розмірі 242 грн, а також судовий збір у
сумі 202 грн 42 коп., а всього -
20 444 грн 42 коп.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Задовольняючи частково указаний позов,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача суми боргу за договором
від 23 квітня 2013 року № 23/04/13/1, оскільки,
як правильно встановив суд на підставі
наявних у справі доказів, відповідач не
виконав взятих за цим договором
зобов'язань щодо оплати наданих
позивачем послуг.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від
15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Запорізької області від
24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

І.К. Парінова

С.П. Штелик