АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/9173/14
Головуючий 1 інстанції Зяброва О.Г.
Справа № 644/4117/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 26 листопада 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Управління служб у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради,
Прокуратура Орджонікідзевського
району м.Харкова про позбавлення
батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи:
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради,
Прокуратура Орджонікідзевського
району м.Харкова про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на те, що в листопаді 2001 року
між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано
шлюб. Від шлюбу у вересні 2003 року в них
народилась донька ОСОБА_3. У квітні 2008
року шлюб між позивачкою та
відповідачем було розірвано.

Відповідач після народження дитини
відмовився від подальшої участі у
вихованні доньки. ОСОБА_2 мешкає
самостійно та дитині ніякої допомоги
не надає. Крім цього, її донька потребує
лікування за кордоном, оскільки з
народження має патологію лівого ока,
проте, ОСОБА_1 не має можливості вивезти
дитину на лікування за кордон, оскільки
потрібна згода обох батьків.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 просила суд
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений через
оголошення у засобах масової
інформації, оскільки не зареєстрований
в м. Харкові.

Представник третьої особи - Управління
служби у справах дітей Департаменту
праці та соціальної політики
Харківської міської ради, а також
прокурор прокуратури
Орджонікідзевського району м.Харкова
позовні вимоги підтримали.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 26
листопада 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
незаконність,необґрунтованість
рішення, неповне та неправильно
встановлено обставини, що мають
значення для справи, та таке, що
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволені позову
ОСОБА_1, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
позивачем, відповідно до вимог ст..60 ЦПК
України, не надано доказів на
підтвердження своїх вимог.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними і
зробленими у відповідності із
зібраними по справі доказам.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він:
не забрали дитину з пологового будинку
або з іншого закладу охорони здоров'я
без поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
засуджені за вчинення умисного злочину
щодо дитини.

Згідно з п. п. 15, 16, 18 роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» (зі
змінами) позбавлення батьківських прав
(тобто прав на виховання дитини, захист
її інтересів, на відібрання дитини в
інших осіб, які незаконно її утримують,
та ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі.

Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої зазначені -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

11 квітня 2008 року шлюб було розірвано.

На даний час, дитина мешкає разом з
матір'ю, вітчимом та сестрою по матері.
Батько дитини мешкає окремо.

Позивачкою, відповідно до вимог ст..60
ЦПК України, не надано доказів того, що
ОСОБА_2 ухиляється від виконання свого
обов'язку по вихованню дітей.

Посилання позивачки на те, що її донька
потребує лікування за кордоном,
оскільки з народження має патологію
лівого ока, проте, вона не має
можливості вивезти дитину на лікування
за кордон, оскільки потрібна згода обох
батьків, будь-якими доказами не
підтверджується.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивачка пояснила, що вона
взагалі не спілкується з відповідачем
і їй не відомо місце його знаходження.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
відповідно до роз'яснень, наданих в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення про
позбавлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, доказів свідомого
ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх
батьківських обов'язків суду не надано.

Крім того, обґрунтовано не прийняті
судом першої інстанції і не
приймаються колегією суддів висновок
Департаменту праці та соціальної
політики управління служб у справах
дітей Харківської міської ради про
доцільність позбавлення батьківських
прав, оскільки складений він був без
участі та безпосереднього опитування
батька і не було з'ясовано причини, з
яких батько не приймає участі у
вихованні дитини.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 26
листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді -