22-ц/772/3078/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сичук М. М. Доповідач Медяний
Апеляційного суду
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:
головуючого судді: Медяного В.М.,
суддів: Пащенко Л.В., Жданкіна В.В.,
при секретарі: Агеєвій Г.В.,
за участю сторін у справі: представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_6,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
скасування рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29 вересня 2008 року,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 жовтня 2014
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про скасування рішення
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29 вересня 2008 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання договору дарування дійсним та
визнання права власності.
Посилається на те, що рішенням постійно
діючого третейського суду задоволено
позов та визнано договір дарування від
10.09.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
дійсним, визнано за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з прибудовами, які розташовані
на земельній ділянці в смт. Стрижавка
Вінницького району Вінницькій області.
Вважає, що третейський суд розглянув
вказану справу, яка йому не була
підвідомча. Участі в розгляді даної
справи в третейському суді він не
приймав, а про існування рішення
дізнався випадково від відповідача,
тому вважає, що є усі підстави для
поновлення йому строку на оскарження
рішення третейського суду та
скасування даного рішення.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Останньою ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області від 01
жовтня 2014 року відмовлено в
задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку на оскарження
рішення постійно діючого третейського
суду при Асоціації «Розвитку та
правозахисту підприємств» від 29.09.2008
року. Заяву ОСОБА_2 про скасування
рішення третейського суду залишено без
розгляду (а.с.162, 163).

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_2
просить ухвалу суду першої інстанції
від 01 жовтня 2014 року скасувати та
постановити нову ухвалу, якою його
заяву задовольнити та скасувати
рішення постійно діючого третейського
суду від 29.09.2008 року. Посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права (а.с.167, 168).

В судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу свого
довірителя повністю підтримала та
просила її задовольнити, посилаючись
на викладені в ній доводи.

ОСОБА_4 апеляційну скаргу визнав та не
заперечував проти її задоволення.

ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6
апеляційну скаргу не визнали та
заперечили проти її задоволення,
посилаючись на її безпідставність та
необґрунтованість.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення сторін у
справі та їх представників, що
з'явилися до суду, дослідивши матеріали
справи, прийшла до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду залишити без змін, виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Судом встановлено, що рішенням
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29.09.2008 року позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволено повністю.
Визнано договір дарування від 10.09.2008
року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсним.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частку житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами, які розташовані на
земельній ділянці загальною площею 0,065
кв.м., за адресою в АДРЕСА_1. Витрати
пов'язані з організаційним
забезпеченням третейського розгляду
справи та третейський збір покладено
на позивача.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
поновлення строку на оскарження
рішення постійно діючого третейського
суду та залишаючи без розгляду заяву
ОСОБА_2 про скасування рішення
третейського суду, суд першої
інстанції не погодився з доводами
ОСОБА_2 про те, що про існування даного
рішення третейського суду йому стало
відомо лише в минулому році, коли він
знову звернувся до ОСОБА_4 з
пропозицією про укладення договору
дарування. Підписуючи договір
дарування від 10 вересня 2008 року в
простій письмовій формі, він сприймав
його як договір про наміри, оскільки
договір в подальшому мав бути
нотаріально посвідчений.

З оглянутої судом першої інстанції в
судовому засіданні третейської справи
встановлено, що в ній міститься договір
дарування від 10 вересня 2008 року,
підписаний особисто дарувальником
ОСОБА_2 та обдаровуваним ОСОБА_4,
посвідчена ОСОБА_2 копія його паспорту
та довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера. Згідно заяви
ОСОБА_2 з ухвалою третейського суду від
18 вересня 2008 року був ознайомлений,
копію отримав, копію позовної заяви з
додатками отримав, проти позову не
заперечував, до слухання справи
готовий.

Також згідно письмової заяви його
дружини ОСОБА_7 на ім'я голови Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «Розвитку та правозахисту
підприємств» остання дала згоду своєму
чоловіку ОСОБА_2 на дарування 1/2
частини житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Підписи осіб в судовому засіданні не
оспорювалися, а тому за таких обставин
суд першої інстанції критично оцінив
пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що він
не був присутній під час розгляду
третейської справи та йому нічого не
було відомо про рішення третейського
суду. При цьому, не може бути підставою
для поновлення строку пояснення
заявника про його юридичну
необізнаність, оскільки вони не
ґрунтуються на законі.

Також суд критично оцінив пояснення
ОСОБА_4, який визнав заяву та пояснив, що
ОСОБА_2 не був присутній в судовому
засіданні, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є
близькими особами, а між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 тривалий час існує спір за даний
будинок, що підтверджується наданими
судовими рішеннями.

Суд також дійшов висновку, що не може
бути підставою для задоволення заяви
про поновлення строку посилання
представника заявника на той факт, що
витяг з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
брався ОСОБА_4, оскільки як було
встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в близьких
відносинах та були співвласниками
будинковолодіння. Крім того, в
судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив,
що звернувся до третейського суду,
оскільки так було дешевше.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що заявник ОСОБА_2
звернувся до Вінницького міського суду
Вінницької області як компетентного
суду, з заявою про скасування рішення
постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29.09.2008 року з
порушенням процесуального строку,
визначеного ч. 2 та ч. 3 ст. 389-1 ЦПК
України, і підстав для поновлення
заявнику строків для звернення до суду
із заявою про скасування рішення
третейського суду судом встановлено не
було.

Належних та допустимих доказів, які
мали б документально підтвердити
поважність причин у заявника на
пропущення тримісячного строку
звернення до суду, не надано.

Колегія суддів повністю погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення даного
питання. Постановлена судом ухвала
відповідає матеріалам заяви та вимогам
закону, а доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими, безпідставними та
висновки суду не спростовують.

Так, частиною 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2
«Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'яснено, що відповідно до
статей 55, 124 Конституції України та
статті 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 389-1 ЦПК
України сторони, треті особи, а також
особи, які не брали участь у справі, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права і обов'язки, мають
право звернутись до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення
третейського суду подається до суду за
місцем розгляду справи третейським
судом сторонами, третіми особами
протягом трьох місяців з дня прийняття
рішення третейським судом, а особам,
які не брали у участь у справі, у разі,
якщо третейський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, - протягом
трьох місяців з дня, коли вони
дізнались або повинні були дізнатись
про прийняття рішення третейським
судом.

Заява, подана після закінчення строку,
встановленого частиною другої цієї
статті, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка її подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Положеннями статті 51 Закону України
«Про третейські суди» визначено, що
заяву про скасування рішення
третейського суду може бути подано до
компетентного суду протягом трьох
місяців з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме копії рішення постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29 вересня 2008 року
заявник ОСОБА_2 був присутній та
надавав усі свої пояснення в судовому
засіданні 29.09.2008 року при розгляді
справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
визнання договору дарування дійсним та
визнання права власності, що свідчить
про його обізнаність щодо існування
оспорюваного рішення третейського
суду.

Із матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду справи в третейському
суді був присутній позивач ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_2, який надав паспорт,
що засвідчує його особу та в судовому
засіданні цілком покладався при
вирішенні спору на рішення суду.

Крім того, як вбачається з копії
договору купівлі-продажу від 04.02.2010
року (а.с.60-61) ОСОБА_4 (продавець) продав,
а ОСОБА_5 (покупець) купив цілий
житловий будинок, який розташований
адресою: АДРЕСА_1. Відчужувана
нерухомість належить ОСОБА_4 (продавцю)
на підставі рішенням постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Розвитку та правозахисту
підприємств» від 29.09.2008 року.

Також в матеріалах справи міститься
ряд судових рішень, з яких вбачається,
що ОСОБА_4, звертаючись в суд з позовом
до ОСОБА_5, намагався визнати договір
купівлі-продажу від 04.02.2010 року
недійсним, однак в позовах йому було
відмовлено (а.с.65-69, 72-73). Разом з тим,
позови ОСОБА_5 про усунення перешкод у
здійсненні права власності, шляхом
виселення ОСОБА_4 з будинковолодіння
АДРЕСА_1 - задоволені та набрали
законної сили (а.с.70-71,74-75).

Таким чином, зазначені судові рішення
(а.с.65-75) вказують на ту обставину, що
правовідносини між ОСОБА_4 та апелянтом
ОСОБА_5 склались значно раніше, чим
подано заяву про скасування рішення
третейського суду, а твердження ОСОБА_4
відносно відсутності ОСОБА_2 під час
розгляду справи третейським судом є
безпідставним, оскільки ОСОБА_4
особисто зацікавлений у скасуванні
такого рішення.

Колегія суддів вважає безпідставними
та такими, що не заслуговують на увагу
посилання ОСОБА_2 на те, що підписуючи
документи на прохання ОСОБА_4, він не
придавав їм правового значення,
оскільки вважав, що вони носять
формальний характер. Також не
ґрунтуються на жодних доказах
пояснення заявника про те, що до
рішення суду начебто були внесені
неправдиві відомості щодо його
присутності та присутності ОСОБА_4 під
час розгляду справи третейським судом.

Також безпідставним є посилання ОСОБА_2
на те, що третейська справа не містить
доказів отримання ним рішення суду,
оскільки відповідно до ст. 51 ЗУ «Про
третейські суди» заяву про скасування
рішення третейського суду може бути
подано до компетентного суду
сторонами, третіми особами протягом
трьох місяців з дня прийняття рішення
третейським судом. Таким чином
відповідно до вимог даної статті трьох
місячний строк оскарження рішення для
осіб які були присутні в судовому
засіданні обраховується з дня
прийняття, а не з моменту його
отримання.

Інші доводи апеляційної скарги також є
необґрунтованими та висновків суду
першої інстанції не спростовують

Таким чином, враховуючи викладене,
колегія суддів вважає, що
постановляючи ухвалу у даній справі,
суд першої інстанції дотримався норм
процесуального права, оскільки ОСОБА_2
звертаючись до суду із заявою про
скасування рішення третейського суду з
одночасним клопотанням про поновлення
йому строків звернення з такою вимогою
не зазначив дійсних поважних причин, з
яких ним встановлений процесуальний
строк було пропущено та не надав суду
належних і допустимих доказів,
підтверджуючих поважність причин
пропуску зазначеного строку.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, які призвели до постановлення
оскаржуваної ухвали. Постановлена
судом ухвала повністю відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, а
доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і висновки суду не
спростовують.

На підставі викладеного та керуючись
ст.303, 304, 307, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 01 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:підпис.
В.М.Медяний

Судді:підписи.
Л.В. Пащенко

В.В. Жданкін

Згідно з оригіналом.

Суддя:
В.М. Медяний