КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2351/14-ц
Провадження № 2/488/1221/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2014 року м.
Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючої у справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю позивачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника позивачів -
ОСОБА_4,

представника відповідача -
Кондратенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про відшкодування моральної
шкоди, завданої злочином,

У С Т А Н
О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз", далі ( ПАТ "Дніпрогаз") про
відшкодування по 250000 грн. кожному
моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтовування заявленого позову
позивачі зазначали, що вироком
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 11-14 листопада 2013 року
який набув законної сили 06.12.2013р.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були визнані
винними у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 272 КК України і
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначене покарання
у вигляді обмеження волі на три роки
шість місяців з позбавленням права
обіймати організаційно-розпорядні,
адміністративно-господарські посади
на підприємствах газопостачання
строком на 1 рік, а ОСОБА_8 призначено
покарання у вигляді обмеження волі на
чотири роки шість місяців з
позбавленням права обіймати
організаційно-розпорядні,
адміністративно-господарські посади
на підприємствах газопостачання,
строком на три роки за те, що 13.10.2007 року,
приблизно о 10 годині з вини посадових
осіб, внаслідок збільшення тиску
скрапленого газу понад норми і як
слідство витік скрапленого газу в
результаті збільшення тиску
скрапленого газу у багатоповерховому
будинку АДРЕСА_1, відбувся вибух суміші
скрапленого газу та повітря. Внаслідок
вибуху та пошкодження конструкцій
будинку наступила смерть сина
позивачів ОСОБА_9 від відкритої
черепно-мозкової травми з множинними
переломами кісток черепу, крововиливу
під оболонку речовини головного мозку
та онуки ОСОБА_10 від черепно-мозкової
травми, яка супроводжувалася
переломами кісток основи і зводу
черепу та ускладнювалася
крововиливами під оболонку та в
речовину головного мозку.

Далі зазначали, що їм було заподіяно
значної моральної шкоди, яка полягала у
моральних стражданнях у зв'язку із
загибеллю сина і онуки. Їх хід життя був
повністю порушений через передчасну
смерть сина та онуки, вони пережили
сильний стрес та до теперішнього часу
не можуть оговтатися від завданих
душевних страждань і перебувають в
депресії та постійно пригніченому
стані. Порушився звичний спосіб життя,
біль і безвихідь, які не проходять
щодня. Після трагедії у них різко
погіршився стан здоров'я, порушився
сон. Вони сподівалися на єдиного сина
як на опору в старості.

В зв'язку з цим вважають, що вони
мають право на відшкодування моральної
шкоди, завданої злочином, пов'язаної зі
смертю сина та онуки. Душевні
страждання, яких вони зазнали у зв'язку
з протиправною поведінкою відповідача
щодо них, вони оцінюють у розмірі по 250
000 грн. кожному.

Посилаючись на викладене, просили
суд стягнути з відповідача по 250000 грн.
моральної шкоди кожному з них.

У судовому засіданні позивачі та їх
представник позовні вимоги підтримали
та просили стягнути з відповідача по 250
000 грн. моральної шкоди з підстав,
викладених у позові, та на підставі
доказів, добутих у суді. Позивачка
ОСОБА_2 при визначенні для неї розміру
моральної шкоди просила врахувати той
факт, що під час похорон нею було
отримано травму хребта, через що вона
потребує постійного лікування та
зазнає великих затрат на придбання
ліків, а тому, на її думку, зазначене
повинно вплинути на визначення розміру
моральної шкоди. Крім того позивачі
зазначали, що вони отримували маленьку
пенсію, а тому їх син щомісячно надавав
їм матеріальну допомогу, тобто вони
були в нього на утриманні.

Представник відповідача позов не
визнав та пояснив, що з боку ПАТ
"Дніпрогаз" вживалися заходи по
відшкодуванню сім'ї загиблих як
матеріальної, так і моральної шкоди. На
підставі винесеного вироку від 11-14.11.2013
року та Угоди про надання благодійної
матеріальної допомоги від 23.10.2007 року
сім'я загиблих ОСОБА_2 отримала від ПАТ
"Дніпрогаз" в якості відшкодування
шкоди 510300,0 гривень та благодійну
допомогу в сумі 1000000,0 гривень, яка
фактично сплачувалася як
відшкодування моральної шкоди,
оскільки на час її сплати не було
встановлено винну особу в заподіянні
шкоди. В ході розгляду кримінальної
справи за фактом вибуху, позивачами
було заявлено цивільний позов про
відшкодування моральної шкоди в сумі 300
000 гривень, який не було ними підтримано
в суді, у зв'язку з чим він був залишений
без розгляду. А після винесення вироку
та задоволення частини позовів,
позивачі в порядку цивільного
судочинства подають аналогічний позов,
і тут вже оцінюють ту саму шкоду у
розмірі 500 000,0 гривень. З урахуванням
того, що ПАТ "Дніпрогаз" фактично
відшкодувало моральну шкоду сім'ї
загиблих ОСОБА_2, вважає заявлені
позовні вимоги необґрунтованими, а
тому просить в їх задоволенні
відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що вироком
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 11-14 листопада 2013 року,
який набув законної сили 06.12.2013р.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є
співробітниками ПАТ "Дніпрогаз",
визнані винними у скоєні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 272 КК України і
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначене покарання
у вигляді обмеження волі на три роки
шість місяців з позбавленням права
обіймати організаційно-розпорядні,
адміністративно-господарські посади
на підприємствах газопостачання
строком на 1 рік, а ОСОБА_8 призначено
покарання у вигляді обмеження волі на
чотири роки шість місяців з
позбавленням права обіймати
організаційно-розпорядні,
адміністративно-господарські посади
на підприємствах газопостачання
строком на три роки. Вироком
встановлено, що 13.10.2007 року, приблизно о
10-00 годині з вини посадових осіб,
внаслідок збільшення тиску
скрапленого газу понад норми і, як
слідство, витік скрапленого газу в
результаті збільшення тиску
скрапленого газу, у багатоповерховому
будинку АДРЕСА_1 відбувся вибух суміші
скрапленого газу та повітря. Внаслідок
вибуху та пошкодження конструкцій
будинку наступила смерть сина
позивачів ОСОБА_9 від відкритої
черепно-мозкової травми з множинними
переломами кісток черепу, крововиливу
під оболонку речовини головного мозку
та онуки ОСОБА_10 від черепно-мозкової
травми, яка супроводжувалася
переломами кісток основи і зводу
черепу та ускладнювалася
крововиливами під оболонку та в
речовини головного мозку (а. с. 5-65)

У відповідності до вимог ч.4 ст.61 ЦПК
України вирок у кримінальній справі, що
набрав законної сили, обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанову суду з питань, чи мали місце
ці дії та вчинені вони цією особою.

Отже, судом встановлено, що внаслідок
неправомірних дій працівників ПАТ
"Дніпрогаз" настали тяжкі наслідки, що
виявилися в смерті людей, які
знаходилися в зоні зриву газу, серед
числа загиблих був і син позивачів
ОСОБА_9 та онука позивачів ОСОБА_10

Вирішуючи питання про відшкодування
компенсації за заподіяну моральну
шкоду, суд виходить з вимог статті 1167 ЦК
України, відповідно до якої моральна
шкода, заподіяна громадянину діями
іншої особи або організацією, які
порушили його законні права,
відшкодовується особою або
організацією, що заподіяла шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Частина 1 статті 1172 ЦК України
зазначає, що юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

ОСОБА_2 та ОСОБА_11 пред'явили вимоги до
відповідача ПАТ "Дніпрогаз", з яким
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 перебували в
трудових правовідносинах, про
стягнення з підприємства на їх користь
в рахунок відшкодування моральної
шкоди у розмірі по 250 000 грн. кожному з
них. Свої вимоги обґрунтовують тим, що
відповідач як юридична особа повинен
відповідати за шкоду, яку заподіяли
його працівники, що виразилася у болю
та душевних стражданнях, котрі вони
вони зазнали у зв'язку зі смертю свого
єдиного сина та онуки.

Судом встановлено, що моральна шкода
відповідачем за вироком суду була
відшкодована лише дружині загиблого-
ОСОБА_12, проте батьки загиблого такого
відшкодування не отримували. Суду
надані докази того, що позивачі
неодноразово зверталися до судових
інстанцій з позовами про відшкодування
моральної шкоди, завданої злочином,
однак позови були визнані неподаними
та повернуті позивачам. Посилання
представника відповідача на те, що
позивачі не підтримали заявленого
цивільного позову до ПАТ "Дніпрогаз"
про відшкодування моральної шкоди під
час розгляду кримінальної справи,
через що він був залишений без
розгляду, свого підтвердження в
судовому засіданні не знайшли. А отже,
позивачі, як батьки загиблого ОСОБА_9,
мають право на відшкодування моральної
шкоди, передбаченої ч.2 ст.1168 ЦК України.

Приймаючи рішення про відшкодування
моральної шкоди, суд також враховує
вимоги статті 23 ЦК України, зокрема, те,
що розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру злочину,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

З урахуванням характеру та обсягу
фізичних, душевних, психічних
страждань, характеру немайнової
втрати, важкості вимушеної зміни в
житті, суд вважає, що вимоги позивача в
частині відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню в
розмірі 70 000 гривень кожному з
позивачів, оскільки це є достатнім для
поновлення їх порушеного права на
відшкодування моральної шкоди з
урахуванням глибини душевних
страждань, ступені вини відповідача та
обставин справи.

Суд не бере до уваги посилання
позивачки ОСОБА_2 на те, що вона
потребує додаткових витрат на
відшкодування моральної шкоди через
те, що на похоронах сина вона отримала
травму хребта і потребує постійного
санаторного лікування, оскільки між
отриманою на похоронах травмою та
виною підприємства у тому, що сталося
під час похоронної процесії, відсутній
причинно-наслідковий зв'язок.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у розмірі
3654 гривень, так як позивачі були
звільнені від сплати при подачі позову
до суду.

Керуючись ст.ст. 10-11, 209, 212, 214-215, 218, 223,
294 ЦПК України суд,

В И Р
І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 та
ОСОБА_3-задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз" на користь
ОСОБА_2, 1946 року народження, та на
користь ОСОБА_3, 1939 року народження, по 70
000 гривень моральної шкоди кожному.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз" на користь
держави судовий збір у сумі 3654 грн.

На рішення суду може бути надана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: В. Г.
Циганок