Справа № 133/1444/14-ц Провадження №
22-ц/772/3004/2014Головуючий в суді першої
інстанції Воронюк В. А.Категорія
39Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю відповідачки ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2,
Флоріанівської сільської ради
Козятинського ра-

йону Вінницької області,
Козятинської державної нотаріальної
контори

Віницької області про
визначення додаткового строку для
подання заяви

щодо прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_7, адвоката ОСОБА_8 на
рішення Козятинського міськ-районного
суду Вінницької області від 17 вересня
2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

29 квітня 2014 року представник позивача
ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 звернулася в
Козятинський міськрайонний суд
Вінницької області з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_2, Флоріанівської сільської ради
Козя-тинського району Вінницької
області, Козятинської державної
нотаріальної контори Віницької
області про визначення додаткового
строку для подання заяви щодо
прийняття спадщини, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
спадкове майно, визнання права
власності на спадкове майно ( а. с. 2-5 ),
посилаючись на наступні обставини. У
лютому 2003 року в с. Флоріанівка,
Козятинського району Вінницької
області помер батько позивача ОСОБА_9,
який за життя 18 серпня 1995 року склав
заповіт на все своє майно на ім'я сина.
Спадкове майно складається з житлового
будинку з господарськими спорудами
АДРЕСА_1 та земельної частки ( паю )
площами відповідно 3,0917 га та 3,0401 га.
Відповідачки ОСОБА_5, ОСОБА_2 є доньками
померлого ОСОБА_9 Останній раз позивач,
мешканець Росії понад 15 років, був у
батька у 2002 році, про його смерть
дізнався лише у 2012 році, у 2013 році
звернувся до нотаріуса для подання
заяви про прийняття спад-щини, однак
через пропуск строку на прийняття
спадщини йому відмовлено в її
оформленні. Спадщину після батька
успадкувала за законом сестра ОСОБА_2.,
11 травня 2004 року отримавши відповідне
свідоцтво про право на спадщину. При
цьому нотаріус не перевірила наявність
заповіту спадкодавця, а ОСОБА_2
відповідну інформацію приховала.
Вважаючи пропущення строку позивачем
на прийняття спадщини з поважних
причин та відсутність згоди ОСОБА_2 на
прийняття спадщини ОСОБА_4 після
закінчення шестимісячного строку,
встановленого для цього законом, його
представник звернулася в суд з даним
позовом.

Ухвалою Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 17
вересня 2014 року ( а. с. 101 ) задоволена
заява представника позивача ОСОБА_8 та
залишений без розгляду позов ОСОБА_4 в
частині визнання недійсним свідоцтва
про право на спадщину за законом,
виданого Козятинсь-кою державною
нотаріальною конторою від 11 травня 2004
року на ім'я ОСОБА_2., визнання за ОСОБА_4
права на спадщину за заповітом.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 17
вересня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_4 про продовження строку на
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_9 відмовлено (
а. с. 106-108 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням у
справі, представник позивача ОСОБА_8
оскаржує його в апеляційному порядку,
просить дане рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог ( а. с. 115-118 ). Апелянтка
вважає оскаржуване рішення незаконним,
необгрунтованим, посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
ухвалення рішення за висновків суду, що
не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення на апеляційну скаргу
відпо-відачки ОСОБА_2, її представника
ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши в сукупності наявні в
ній докази, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обґрунтова-ності є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність виснов-ків суду
обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам, воно є
законним, обґрунтованим та
справедливим.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.
Флоріанівка, Козятинського району
Вінницької області помер батько
позивача ОСОБА_9. За життя ним був
складений заповіт, посвідчений 18
серпня 1994 року секрета-рем виконкому
Флоріанівської сільської ради
Козитинського району Вінницької
області та зареєстрований в реєстрі за
№ 13, яким все своє майно на випадок
смерті спадкодавець заповів синові (
позивачеві ) ОСОБА_4 ( а. с. 9 ). Після
смерті батька відкрилася спадщина на
спадкове майно: житловий будинок з
господарськими спорудами АДРЕСА_1 та
земельну частку ( пай ) площами
відповідно 3,0917 га та 3,0401 га. Однак,
позивач пропустив встановлений
законом строк для подання заяви про
прий-няття спадщини, як він зазначає, з
поважних причин, оскільки більше 15
років проживає в Російській Федерації
та пізно дізнався про смерть батька.

Спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_9 є його дочки, відпові-дачки у
справі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Остання
спадщину прийняла, подавши у
встановлений законом шестимісячний
строк відповідну заяву до Козятинської
державної нотаріальної контори,
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на все спадкове
майно померлого ОСОБА_9, свого батька.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив з того, що докази поважності
причин пропуску позивачем строку для
звернення із заявою про прийняття
спадщини, які б свідчили про наявність
об'єктивних, непереборних причин,
перешкод для такого звернення,
відсутні.

Оскаржуючи рішення Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
облас-ті від 17 вересня 2014 року,
апелянтка посилається на неврахування
судом ряду обставин, зокрема, того, що
позивач ніким не був повідомлений про
смерть батька, періодично лікувався,
оскільки є інвалідом третьої групи, що
обмежує його працездатність.

Проте, доводи апелянтки не
заслуговують на увагу, адже вони не
спростову-ють висновків суду першої
інстанції, викладених в оскаржуваному
рішенні.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку, що підстав для задоволення
позову немає через відсутність
поважних причин, із-за яких позивач
пропустив процесуальний строк для
подання заяви про прийняття спадщини.
При вирішен-ні спору суд врахував
роз'яснення, викладені у постанові
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування» стосовно
визнання причин пропуску строку для
прийняття спадщини поважними, де
зазначено, що такими є причини,
пов'язані з об'єктив-ними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції вірно визначився
у правовідносинах, що склалися між
сторонами у справі, застосував норми
матеріального права, що регулюють дані
правовідносини, дав належну правову
оцінку цим правовідносинам та
застосу-вав норми матеріального права,
що регулюють ці правовідносини, а
відтак дій-шов правомірного і
справедливого висновку про відмову у
позові.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_4 ОСОБА_8 стосовно
необхідності скасування оскаржуваного
судового рішення не заслуго-вують на
увагу, оскільки вони не знайшли свого
підтвердження під час перевір-ки
оскаржуваного рішення суду в
апеляційному порядку.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Колегія суддів апеляційного суду також
прийшла до висновку про
безпідставність письмово викладеного
та приєднаного до матеріалів справи
клопотання представника позивача, що
надійшло суду 13 листопада 2014 року,
стосовно скасування рішення суду від 17
вересня 2014 року і залишення позову її
довірителя без розгляду. Відповідно до
п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення
позову без розгляду, якщо позивач подав
таку заяву. Зазначене право позивача
передбачене при розгляді справи у суді
першої інстанції. В апеляційному суді
справа хоча й розглядається за
правила-ми, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, проте
цей порядок має свої винятки і
доповнення.

У главі ЦПК України про апеляційне
провадження є лише два випадки, коли
сторони можуть реалізувати
диспозитивні права щодо розпорядження
своїми процесуальними способами
захисту: відмова позивача від позову та
мирова угода сторін ( ст. 306 ЦПК України
), внаслідок чого рішення суду на
підставі ст. ст. 205, 310 ЦПК України
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у справі.

На стадії апеляційного розгляду
позивачеві не надано право заявляти
клопо-тання про залишення позовної
заяви без розгляду, таке право він може
реалізу-вати лише під час розгляду
справи судом першої інстанції до
ухвалення судом рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 17
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізо-ваного суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: