Справа № 472/1455/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

"11" листопада 2014 р.
смт Веселинове

Веселинівський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого -судді
Тустановського А.О.,

при секретарі
Тарєлкіній Н.М.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Веселинове
Миколаївської області цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про визнання дійсним договору
купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу дійсним.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказала, що вона 12 лютого 1999
року купила у ОСОБА_2 22/100 частини
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, про що був укладений
договір купівлі-продажу, який був
посвідчений Вознесенською
товарно-сировинною біржею за № 162 від 12
лютого 1999 року.

26 березня 1999 року вищевказаний
договір був зареєстрований в КП
"Миколаївське міжміське бюро технічної
інвентаризації" за реєстровим № 1286, про
що було видано реєстраційне
посвідчення.

Всі істотні умови договору
купівлі-продажу були виконанні, а саме
продавець передав покупцю майно, а
покупець прийняв його та сплатив за
нього певну грошову суму, обумовлену
сторонами договору.

22 вересня 2007 року позивачка вийшла
заміж та змінила прізвище на
чоловікове "Кроповницька".

На теперішній час позивач бажає
встановити своє право на 22/100 частку
вищевказаного будинку, але на підставі
зазначеного вище договору
Миколаївським МБТІ вчинено державну
реєстрацію права власності позивача на
вказаний будинок, що позбавило строрін
можливості здійснити нотаріальне
посвідчення договору у данний час, тому
позивачку змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в
повномі обсязі та з підстав зазначених
у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений.

Суд, в межах заявлених вимог та наданих
доказів, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач та відповідач 12 лютого 1999
року уклали договір купівлі-продажу
22/100 частки житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1.
Вищезазначений договір
купівлі-продажу житлового будинку
нотаріально сторони не посвідчили,
оскільки він був посвідчений
Вознесенською товарно-сировинною
біржею за № 162 від 12 лютого 1999 року. Крім
того, 26 березня 1999 року договір був
зареєстрований в КП "Миколаївське
міжміське бюро технічної
інвентаризації" за реєстровим № 1286, про
що видано реєстраційне посвідчення.

На теперішній час позивач бажає
встановити власність на частку
придбаного будинку, однак на підставі
зазначеного договору Миколаївським
МБТІ вчинено державну реєстрацію права
власності позивача на вказаний
будинок, що позбавляє сторони
можливості здійснити нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу у
данний час.

Статтею 9 Житлового Кодексу України
вказує, що громадяни України мають
право на придбання будинків і квартир
на біржових торгах.

При укладенні договору, сторони
узгодили всі його істотні умови і
виконали свої зобов'язання, але не
здійснили нотаріального посвідчення
цього договору, як того вимагала ст. 227
ЦК України 1963 року (чинна на час
придбання майна).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року
вбачається те, що угода, укладена з
порушенням вимог про її обов'язкове
нотаріальне посвідчення, вважається
недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо
одна зі сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне
оформлення угоди не вимагається.

Судом встановлено, що сторони договору
обумовили всі його істотні умови та
повністю виконали взяті на себе
зобов'язання, придбане майно під
арештом не перебуває, заборон на його
відчуження немає, тому враховуючи
встановлені судом обставини, а також
те, що про недійсність договору позивач
дізналася лише в 2014 році, суд вважає, що
його вимоги в частині визнання
договору купівлі-продажу дійсним є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладено, керуючись
ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати договір купівлі-продажу
об'єкту нерухомості, а саме - 22/100 частки
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 12 лютого 1999
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований Вознесенською
Універсальною Товарно-Сировинною
Біржею в журналі реєстрації біржових
угод з нерухомістю за № 162, дійсним.

За даним договором ОСОБА_2 продав,
а ОСОБА_1 придбала у власність 22/100
частки житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через суд першої інстанції
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області
А. О. Тустановський