УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С.,
Кафідової О.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, третя особа - орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Миколаївської міської ради про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, за
касаційною скаргою ОСОБА_9, який діє в
інтересах ОСОБА_8, на рішення
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 грудня 2013 року та
ухвали апеляційного суду
Миколаївської області від 16 липня 2014
року та від 06 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
просила суд визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1. Позовні вимоги
мотивувала тим, що вказана квартира
належить їй на праві власності,
відповідач є дочкою її онуки ОСОБА_10
Вказувала, що на момент народження, її
мати була зареєстрована за цією ж
адресою, у зв'язку з чим дитина 16 грудня
2004 року також була зареєстрована в цій
квартирі. У 2007 році ОСОБА_10 разом з
чоловіком та дочкою залишила місце
реєстрації та виїхала на постійне
місце проживання у АДРЕСА_2. Рішенням
Центрального районного суду м.
Миколаєва від 27 грудня 2012 року ОСОБА_10
було виселено з квартири позивачки без
надання іншого жилого приміщення на
підставі ч. 2 ст. 116 ЖК України.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 19 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 16 липня 2014 року, з
урахування ухвали апеляційного суду
Миколаївської області від 06 серпня 2014
року про виправлення описки, позов
задоволено.

Визнано ОСОБА_8 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_9, який діє в
інтересах ОСОБА_8, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувані судові рішення, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суди на підставі
доказів, поданих сторонами, що належним
чином оцінені (ст. 212 ЦПК України),
дійшли до правильного висновку про те,
що ОСОБА_8 втратила право користування
спірною квартирою, оскільки з 2007 року в
ній не проживає, проживає в іншому
місці, її батьки право на користування
спірною квартирою не мають, а тому
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_7

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 19 грудня 2013 року та ухвал
апеляційного суду Миколаївської
області від 16 липня 2014 року та від 06
серпня 2014 року, оскільки вони є
законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, який діє в
інтересах ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 19 грудня 2013 року
та ухвали апеляційного суду
Миколаївської області від 16 липня 2014
року та від 06 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Кафідова