Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
місцевої територіальної громади в
особі Лучинської сільської ради
Новоград-Волинського району
Житомирської області про визнання
права власності на спадкове майно за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Апеляційного суду Житомирської
області від 16 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько, ОСОБА_5, після смерті якого
залишилось спадкове майно у виді
житлового будинку по АДРЕСА_1. Позивач є
єдиним спадкоємцем після смерті
батька, прийняв спадщину, проте не може
отримати свідоцтво про право власності
у порядку спадкування, оскільки право
власності батька на будинок за життя
належним чином зареєстровано не було.
На підставі вказаного позивач Просив
визнати за ним право власності у
порядку спадкування за законом після
смерті батька, ОСОБА_5, на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20 травня 2014 року позов
задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 з
господарськими спорудами у порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду
житомирської області від 16 вересня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
рішення апеляційного суду залишити без
змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому його
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду
Житомирської області від 16 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана