У х в а л а

іменем україни

4 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» про визнання
недійсним кредитного договору за
касаційною скаргою Ганжи В'ячеслава
Сергійовича, який діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», на рішення
Печерського районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 6 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ПАТ КБ «Надра» звернулося з позовом до
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, мотивуючи свої вимоги
тим, що 16 листопада 2007 року між ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
позичальник отримав 107 807,07 доларів США
строком до 16 листопада 2027 року зі
сплатою 12,39% річних за користування
кредитом. Позичальник зобов'язався
погашати кредитну заборгованість
щомісячними платежами, проте свої
зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка станом на 14
березня 2013 року становить 105 836,10
доларів США за тілом кредиту, 53 162,46
доларів США за процентами, 77
522,86 доларів США пеня, а також штраф у
сумі 10 780,71 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 16
листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2 був укладений договір поруки,
відповідно до якого ОСОБА_2
зобов'язувалася відповідати перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_1
зобов'язань, що витікають з кредитного
договору.

У грудні 2013 року відповідачі
звернулися із зустрічною позовною
заявою, в якій просили визнати
недійсними пункти 5.1 та 5.3 кредитного
договору від 16 листопада 2007 року,
посилаючись на те, що вони не
відповідають нормам Закону України
«Про захист прав споживачів».

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 6 травня
2014 року, первісний позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно
на користь ПАТ КБ «Надра»
заборгованість по основній сумі
кредиту в розмірі 105 836,10 доларів США, що
еквівалентно 845 847,95 грн, заборгованість
за відсотками в розмірі 53 162,86 доларів
США, що еквівалентно 424 927, 51грн,
пеню в розмірі 7 752, 86 доларів США, що
еквівалентно 61 968,60 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподіл судових
витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про
визнання недійсним кредитного
договору в частині відмовлено
повністю.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати оскаржуванні рішення та
ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ
КБ «Надра» задовольнити в повному
обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволені первісного
позову в частині стягнення штрафу, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність позовних вимог у цій
частині, так як позивачем ні в позовній
заяві, ні протягом судового розгляду не
вказано, за яке саме з порушень, перелік
яких визначений п. 4. 3. кредитного
договору, нарахований штраф.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 6 травня
2014 року постановлені з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 6 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко Судді:
В.І.Амелін В.П.Гончар