АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8631/14 Справа № 2-6901/11
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г.В. Доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Кочкової Н.О., Максюти Ж.І.

при секретарі - Новицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою
на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року,
де ставить питання про його скасування,
посилаючись на те, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» задоволені, з ОСОБА_2 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
стягнена заборгованість по кредитному
договору №МL-308/036/2008 від 03 березня 2008
року в розмірі 1066 870,17 грн., яка
складається з: основного боргу у
розмірі 838807,15 грн., що за курсом НБУ
станом на 05.07.2011 року (7,9715 гривень за 1
долар США) становить 105 225,76 доларів США;
відсотків за користування кредитом у
розмірі 116 375,05 грн., що за курсом НБУ
станом на 05.07.2011 року (7,9715 гривень за 1
долар США) становить 14 598,89 доларів США;
пені за прострочення виконання
зобов'язань у розмірі 111 687,97 грн., що за
курсом НБУ станом на 05.07.2011 року (7,9715
гривень за 1 долар США) становить 14 010,91
доларів США. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.03.2008 року між ОСОБА_3 та Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «ОТП Банк»,
укладено кредитний договір №МL-308/036/2008
в іноземній валюті - долар США, за
умовами якого позивач отримав кредит у
сумі 99 138,20 доларів США на строк до 04.03.2030
року зі сплатою за користування
кредитом відсоткової ставки, яка
складається зі ставки FIDR та
фіксованого відсотку у розмірі 4,49 %
річних.

Між Закритим акціонерним товариством
«ОТП Банк», правонаступником якого є
публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк», та ОСОБА_2 укладено договір
поруки № SR-308/036/2008 від 03.03.2008 року,
відповідно до якого ОСОБА_2 прийняв на
себе зобов'язання відповідати за повне
та своєчасне виконання ОСОБА_3 всіх
боргових зобов'язань за кредитним
договором №МL-308/036/2008 від 03.03.2008 року.

Позичальник та поручитель свої
зобов'язання за кредитним договором
№МL-308/036/2008 від 03.03.2008 року не виконували
належним чином, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яка станом на 05.07.2011
року становить 133 835, 56 доларів США, що за
курсом НБУ складає 1 066 870, 17 гривень, яка
складається з: основного боргу у
розмірі 838 807,15 грн., що за курсом НБУ
станом на 05.07.2011 року (7,9715 гривень за 1
долар США) становить 105 225,76 доларів США;
відсотків за користування кредитом у
розмірі 116 375,05 грн., що за курсом НБУ
станом на 05.07.2011 року (7,9715 гривень за 1
долар США) становить 14 598,89 доларів США;
пені за прострочення виконання
зобов'язань у розмірі 111 687,97 грн., що за
курсом НБУ станом на 05.07.2011 року (7,9715
гривень за 1 долар США)

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 12.11.2010 року Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» відступило, а
товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» прийняло право вимоги за
кредитним договором №МL-308/036/2008 від 03
березня 2008 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року
стягнено вказану суму заборгованості
за кредитним договором №МL-308/036/2008 від
03.03.2008 року з позичальника ОСОБА_3 , яке
залишено без змін ухвалами апеляційної
та касаційної інстанцій.

Враховуючи встановлені обставини,
вимоги законодавства, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог, стягнувши
з відповідача ОСОБА_2, як поручителя, на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором №МL-308/036/2008 від
03.03.2008 року в сумі 1066870,17 грн., розмір
якої встановлений, вступивши в законну
силу, рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 25.12.2011
року.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами,
поясненнями свідків та самих сторін.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до ст.
ст. 512, 514, 526, 527, 553, 554, 559, 610, 1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 57-61 ЦПК України, прийшов до
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, оскільки
відповідач, як поручитель, не виконує
взяті на себе зобов'язання.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
що суд не врахував того, що договір
поруки 811-308/036/2008 від 03.03.2008 - є
припиненим, в силу закону, оскільки
позивач звернувся до суду після спливу
встановленого законом 6-місячного
терміну, в рамках якого мала бути
пред'явлена вимога до поручителя, так
як останній платіж за договором було
внесено ОСОБА_3 04.09.2009 року, не може бути
підставою для скасування рішення суду
та відмови у позові з наступних
підстав.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки; у
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Як вбачається зі справи, умовами
договору поруки від 03.03.2008 року,
укладеного з відповідачем ОСОБА_2,
фактично не встановлено строк
припинення поруки (т.2 а.с.63).

Згідно з умовами кредитного
договору кредитним договором
№МL-308/036/2008 від 03.03.2008 року строк
повернення кредиту, тобто виконання
основного зобов'язання, встановлено
04.03.2030 року, банк з позовом до суду
звернувся 03.02.2011 року.

Отже, колегія суддів вважає, що в даному
випадку, порука не припинилася.

Посилання апелянта на те, що невідомо
чи отримував насправді ОСОБА_3 кредитні
кошти, та чи законні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в розмірі зазначеному
позивачем, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2011 року
встановлені обставини щодо отримання
позичальником кредитних коштів, розмір
заборгованості за кредитним договором,
які, в даному випадку, не доказується
відповідно до ст. 61 ЦПК України.

Посилання апелянта на те, що договір
купівлі-продажу кредитного портфелю
суперечить приписам ст. 203 ЦК України,
не був спрямований на реальне настання
правових наслідків, обумовлених ним,
обсяг прав вимоги переданий за
договором купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.03.2011 року щодо особи
ОСОБА_3 в договорі не визначений,
оскільки сума переданих зобов'язань
визначена не по конкретним договорам, а
загалом, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки
додаток до зазначеного договору
містить перелік боржників, розмір
заборгованості тощо.

Допущені судом порушення вимог норм
процесуального права, на які
посилається позивач щодо непроведення
попереднього судового засідання,
справа розглянута без боржника та
первісного кредитора тощо, не вплинули
на законність правильного по суті
рішення суду.

Між тим, рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 25 грудня
2011 року, яке набрало законної сили,
встановлені обставини і вирішено спір
щодо стягнення заборгованості з
боржника ОСОБА_3 за кредитним
договором, в забезпечення виконання
якого ОСОБА_2 уклав з банком договір
поруки.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки вони
зводяться до іншої оцінки фактичних
обставин справи, яка відрізняється від
зробленої судом першої інстанції
оцінки, і висновків суду не
спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 02 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів, з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: