Справа № 2-45/11
Провадження № 2/500/3/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю представника
позивача - Михайлової Ю.С.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
справу за позовом комунального
підприємства «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

КП «Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до
суду з позовним вимогами, які заявою
від 01.12.2014 року були уточнені та просить
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
послуги з централізованого опалення в
розмірі 1157,11 грн., посилаючись на те, що
між позивачем та відповідачем договір
на надання послуг централізованого
опалення не укладався, але теплова
енергія у квартиру відповідача
надавалась належним чином, заяви про
відключення від централізованого
опалення не поступало. Отже відповідач
повинен сплачувати прийняті послуги,
але споживач порушив свої обов'язки,
щодо проведення щомісячних
розрахунків за теплопостачання, та
станом на 01.02.2006 р. утворилась
заборгованість в сумі 1157,11 грн.

В судовому засіданні представник
позивача уточнені позовні вимоги
підтримала та наполягає на їх
задоволенні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
позовні вимоги визнав частково, а саме
просив застосувати строки позовної
давності, оскільки позов був поданий
21.02.2006 року, а заборгованість просять
стягнути з 01.09.2001 року.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію, а
відповідно до ст. 25 вищезазначеного
закону у разі відмови споживача
оплачувати споживання теплової
енергії заборгованість стягується в
судовому порядку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В судовому засіданні було встановлено,
що в період з вересня 2001 року до лютого
2006 року власником квартири АДРЕСА_1 був
зареєстрований ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі - продажу від 28.12.2000
року, посвідченого приватним
нотаріусом Ізмаїльського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 16129.

Судом встановлено, що договір на
надання послуг централізованого
опалення між сторонами не укладався та
теплова енергія у квартиру відповідача
надавалась належним чином, заяву про
відключення від теплопостачання
відповідач не подавав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно особового рахунку, який було
відкрито за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованість по оплаті послуг з
централізованого опалення за
вищевказаною адресою почала
утворюватися з вересня 2001 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

В судовому засіданні було встановлено,
що заборгованість по оплаті послуг з
централізованого опалення за адресою:
АДРЕСА_1 утворилась з вересня 2001 року, а
комунальне підприємство «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
звернулось до суду з позовом про
стягнення заборгованості 21.02.2006 року.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні відповідач просив
застосувати строки позовної давності
до заборгованості, яка утворилась з
вересня 2001 року по 01.02.2003 року.

Враховуючи, що комунальне підприємство
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» звернулось до
суду з позовом 21.02.2006 року та просить
стягнути заборгованість по оплаті
послуг з централізованого опалення,
яка утворилась в період часу з вересня
2001 року по лютий 2006 року, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенні, а саме
підлягає стягненню з ОСОБА_2
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в сумі 1034,58
грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215-218 ЦПК
України, ст. ст. 526, 611, 623 ЦК України,
Правилами надання послуг по
централізованому опаленню, наданню
холодної та гарячої води та
водовідведення, затверджених КМ
України від 21.07.2005 року № 630 суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства
«Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства «Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»
заборгованість за послуги з
централізованого опалення в розмірі
1034,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь
держави в сумі 51 гривня.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Я.Присакар