Провадження № 2/200/5133/13
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Бабушкінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді
Кудрявцевої Т.О.

при секретарі
Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Сьома
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про встановлення фактів,
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що з 1996 року вона
проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 за
адресою: АДРЕСА_2, з яким вела спільне
господарство, вони разом вирішували
різні побутові проблеми, робили ремонт
в домоволодінні, доглядали його матір
ОСОБА_4. Вказує, що згідно свідоцтва про
право власності на житло від 01.06.1994р.,
виданого Дніпропетровською КЕЧ згідно
з розпорядженням від 01.06.1994р. № 14П,
ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1,
чоловіку ОСОБА_4, належала на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1.
Після його смерті відкрилась спадщина
на все належне йому майно, а саме, на ?
частину квартири АДРЕСА_1, Спадкоємцями
першої черги померлого є ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 Також 15.11.2002р.
державним нотаріусом Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори був посвідчений
заповіт від імені ОСОБА_4, яким
спадкодавець належний їй житловий
будинок АДРЕСА_2, - заповів ОСОБА_3 Після
смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка
складається з: житлового будинку з
належними до нього будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, що належить померлій на
підставі свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від
12.11.1980р., виданого Бабушкінським
районним відділом комунального
господарства на підставі рішення
виконкому Бабушкінської районної Ради
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області № 1296 від 17.10.1980р.; земельної
ділянки, переданої для обслуговування
жилого будинку, площею 0,0718 га,
розташованої на території
Бабушкінського району АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:088:0023, що
належить померлій на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії Р2 № 210882 від
24.01.2003р., виданого Дніпропетровською
міською радою на підставі рішення від
06.11.2002р. №79/4.

Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4 є її
син ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та
який спадщину після смерті матері
прийняв шляхом постійного проживання
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, але не оформив своїх
спадкових прав. Після його смерті
позивач прийняла спадщину, оскільки
постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Позивач посилається на те, що
її право на спадкування оспорювалося
відповідачем ОСОБА_2, який у якості
орендаря проживав деякий час разом із
спадкодавцем за адресою АДРЕСА_2, та
який вважав себе таким, що також має
право на спадкування майна після
смерті ОСОБА_3

Позивач просить встановити факт
належності ОСОБА_4 права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;
належності ОСОБА_3 права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1;
постійного проживання ОСОБА_3 зі
спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини; належності ОСОБА_3 права
власності на домоволодіння АДРЕСА_2 у
порядку спадкування за заповітом від
15.11.2002р. після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2; факт належності
ОСОБА_3 права власності на земельну
ділянку площею 0,0718 га, розташовану на
території Бабушкінського району
АДРЕСА_2, кадастровий номер :02:088:0023
у порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;
факт постійного проживання позивача зі
спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на вказане нерухоме майно, а
саме - зазначені квартиру,
домоволодіння та земельну ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, у письмовій заяві, наданій суду,
проти позовних вимог не заперечував,
просить ухвалити рішення у його
відсутність.

Представник Сьомої дніпропетровської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування
здійснюється по закону та по заповіту.

Згідно до ч.1 ст.529 цього Кодексу при
спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги являються у рівних
частках діти (в тому числі всиновлені,
чоловік (жінка) та батьки (всиновлювачі)
померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається,
що спадкоємець прийняв спадщину, коли
він фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном; коли він
подав у державну нотаріальну контору
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

У відповідності до ст.1216 ЦК України
(в редакції 2004 року) спадкуванням є
перехід прав та обов»язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України (в
редакції 2004 року) спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини згідно до
ст.1218 ЦК України входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1223 цього
Кодексу право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови у її прийняття спадкоємцями за
заповітом, а також у разі не охоплення
заповітом усієї спадщини право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст.1264 ЦК України у четверту
чергу право на спадкування за законом
мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім»єю не менш як
п»ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно зі ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК
України (в редакції 2004 року)
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
терміну, встановленого ст.1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від
неї. У відповідності до ч.3 цієї статті
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Згідно до ст. 41 Конституції
України право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, і вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін, при
цьому кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло від 01.06.1994р.,
виданого Дніпропетровською КЕЧ згідно
з розпорядженням від 01.06.1994р. № 14П,
ОСОБА_6 належала на праві приватної
власності квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів справи
вказана квартира складається із
слідуючих приміщень: 1-коридор, площею
3,0 кв.м.; 2-кухня, площею 14,5 кв.м.;
3-житлова, площею 9,2 кв.м.; 4-туалет,
площею 0,5 кв.м.; 5-житлова, площею 14,7 кв.м.;
6-житлова, площею 11,1 кв.м., загальною
площею 53,0 кв.м., житловою площею 35,0 кв.м.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2, виданим 30.11.2000 року
Відділом реєстрації актів
громадянського стану виконкому
Дніпропетровської районної ради
м.Дніпропетровська, актовий запис № 1896.

Після його смерті відкрилась спадщина
на все належне йому майно, зокрема,
вказану квартиру. Відповідно до листа
Сьомої дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 13.02.2014 року №
463 спадкова справа після смерті ОСОБА_6
не заведена.

Разом з цим, встановлено, що після
смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_4 та
син ОСОБА_3 фактично прийняли спадщину,
вступили в управління та володіння
вказаною квартирою, яка є спадковим
майном, оскільки вони користувалися
речами померлого, які знаходилися в
квартирі, ОСОБА_3 проживав разом з
позивачкою у цій квартирі. Таким чином,
вчинили дії щодо вступу в управління та
володіння вказаною спадковою
квартирою та всім майном, яке
знаходилося в ній, тобто виконали дії,
які свідчать про фактичне прийняття
ними спадщини після смерті ОСОБА_6, що
не було спростовано в судовому
засіданні. Зазначене відповідає
вимогам ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963
року), відповідно до якої визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, коли він
фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном та подав в
державну нотаріальну контору по місцю
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Вказане підтверджено в
судовому засіданні свідками ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Отже, суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
прийняли спадщину після померлого
ОСОБА_6, а саме квартиру АДРЕСА_1, кожний
у розмірі ? частини вказаної квартири,
що відповідає ч.1 ст.1278 ЦК України,
відповідно до якої частки кожного
спадкоємця у спадщини є рівними. Разом
з цим, судом встановлено, що за життя
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у встановленому
законом порядку не оформили своїх
спадкових прав після смерті ОСОБА_6

Таким чином, суд вважає необхідним
встановити факт належності ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 права власності на ? частину за
кожним квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1

За життя ОСОБА_4 15.11.2002 р. склала заповіт,
яким вона належний їй житловий будинок
АДРЕСА_2, заповіла ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за № 3-3894.
Вказаний заповіт 15.11.2002 року був
посвідчений державним нотаріусом
Сьомої дніпропетровської державної
нотаріальної контори Кокосадзе Л.В., за
реєстровим № 3-3894.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя
була власником житлового будинку з
належними до нього будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_2, що належить померлій на
підставі свідоцтва про право приватної
власності на житловий будинок від
12.11.1980р., виданого Бабушкінським
районним відділом комунального
господарства на підставі рішення
виконкому Бабушкінської районної Ради
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області № 1296 від 17.10.1980р., зареєстровано
в Дніпропетровському МБТІ 13.11.1980р.,
запис в реєстровій книзі за № 73; та
земельної ділянки, переданої для
обслуговування жилого будинку, площею
0,0718 га, розташованої в АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:088:0023, що
належить померлій на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю серії Р2 № 210882 від
24.01.2003р., виданого Дніпропетровською
міською радою на підставі рішення від
06.11.2002р. №79/4.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим 24.12.2005 року
Відділом реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис № 10339.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається із вказаного
нерухомого майна - земельної ділянки та
домоволодіння. Відповідно до
матеріалів справи, а зокрема
технічного паспорту на будинок,
домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_2,
складається з:житлового будинку літ.А-1,
площею 60,8 кв.м.; а-1 прибудова, площею 20,6
кв.м.; літ.Б - літня кухня, площею16,1 кв.м.;
літ.Г - убиральня, площею 3 кв.м.; № 1, 2, І -
споруди: огорожа, замощення.

Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4
відповідно до ст. 1261 ЦК України є її син
ОСОБА_3, який прийняв спадщину після
смерті матері шляхом постійного
проживання разом зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, що відповідає
приписам ч.3 ст. 1268 ЦК України та не було
спростовано в судовому засіданні.

Вказане підтверджено в судовому
засіданні свідками ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10

Крім того, відповідно до листа Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 13.02.2014 року №
465 спадкова справа після смерті ОСОБА_4
не заведена.

Таким чином, суд вважає доведеним факт
постійного проживання ОСОБА_3 зі
спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити факт
належності ОСОБА_3 права власності на
домоволодіння АДРЕСА_2 у порядку
спадкування за заповітом від 15.11.2002р.
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2

Крім того, підлягає встановленню факт
належності ОСОБА_3 права власності на
земельну ділянку площею 0,0718 га,
розташовану на території
Бабушкінського району АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:088:0023, у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданим 01.03.2011 року
Відділом державної реєстрації смерті
Дніпропетровського міського
управління юстиції у
Дніпропетровській області, актовий
запис № 1526.

Відповідно до листа Сьомої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори від 13.02.2014 року №
464 спадкова справа після смерті ОСОБА_3
не заведена.

Судом встановлено, що позивач близько 15
років постійно проживала однією сім'єю
разом з ОСОБА_3 в домоволодінні за
вказаною адресою АДРЕСА_2, де разом вели
спільне господарство, мали спільний
бюджет, робили ремонт в домоволодінні,
разом доглядали матір ОСОБА_4 до її
смерті, що не було спростовано в
судовому засіданні. Тому позивач
відповідно до приписів ст. 1264 ЦК
України, як спадкоємець ОСОБА_3
четвертої черги має право на
спадкування за законом після його
смерті, оскільки більше п»яти років
постійно проживала разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини. .

Вказане підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснив, що ОСОБА_3 знав давно, йому
відомо, що він проживав однієї сім»єю з
ОСОБА_1 близько 15 років, з якою вони
разом вели спільне господарство.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно доглядав
свого батька ОСОБА_6 за його місцем
проживання по АДРЕСА_1, аж до його
смерті в 2000 році. Після цього ОСОБА_3 зі
своєю цивільною дружиною ОСОБА_1 ще
деякий час проживали у вказаній
квартирі, а потім з батьковими речами
переїхав проживати з його матір'ю
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, де
здійснював догляд за нею разом з ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8
пояснив, що ОСОБА_3 знав з дитинства.
Йому відомо, що він доглядав своїх
батька та матір разом з ОСОБА_1, з якою
перебував у фактичних шлюбних
відносинах більше 15 років. На час
смерті батька ОСОБА_3 проживав разом з
ним та ОСОБА_1 в квартирі по АДРЕСА_1.
Після смерті батька вони деякий час
проживали за вказаною адресою, а потім
переїхали з речами з квартири до матері
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, де доглядали
її. На час смерті матері в 2005 році
ОСОБА_3 з ОСОБА_1 жили з нею за адресою
АДРЕСА_2. Йому також відомо, що ОСОБА_3 з
ОСОБА_1 до смерті ОСОБА_3 проживали
однією сім»єю, вели спільне
господарство.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснив, що на час смерті батька в 2000
році ОСОБА_3 проживав з ним в квартирі
АДРЕСА_1, де разом з ОСОБА_1 вони за ним
доглядали. Після смерті батька вони
деякий час проживали за вказаною
адресою, а згодом з речами переїхали
жити до матері ОСОБА_3 за адресою
АДРЕСА_2, де вели з нею спільне
господарство, доглядали її до смерті.
Йому відомо, що ОСОБА_3 з ОСОБА_1 до
смерті ОСОБА_3 проживали однією сім»єю,
вели спільне господарство більше 15
років, він вважав їх чоловіком та
жінкою.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_3 з ОСОБА_1 проживали
однією сім»єю як чоловік та жінка 15
років, до смерті ОСОБА_3 Батько ОСОБА_3
помер в 2000 році, його доглядали ОСОБА_3 з
ОСОБА_1, які жили з ним в квартирі
АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_3 з
ОСОБА_1 деякий час проживали у вказаній
квартири, а згодом з речами перебралися
жити разом з матір'ю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 по
АДРЕСА_2, де її доглядали до смерті.

Таким чином, суд вважає можливим
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією
сім»єю з 1996 року до часу відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні встановлено, що
право позивача на спадкування на
вищевказане спадкове майно
оспорювалося відповідачем ОСОБА_2, який
у якості орендаря проживав деякий час
разом із спадкодавцем за адресою
АДРЕСА_2 та який вважав себе таким, що
також має право на спадкування майна
після смерті ОСОБА_3

Разом з цим, судом встановлено, що право
на спадкування на спадкове майно було
набуто позивачем на законних підставах
та правомірно, тому її позовні вимоги
про визнання за нею права власності на
нього підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем витрати по справі - сплачений
судовий збір у сумі 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт належності ОСОБА_3
права власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3 зі спадкодавцем, ОСОБА_4 на час
відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2

Встановити факт належності ОСОБА_3
права власності на домоволодіння
АДРЕСА_2 у порядку спадкування за
заповітом від 15.11.2002р., посвідченого
Кокосадзе Л.В., державним нотаріусом
Сьомої дніпропетровської державної
нотаріальної контори, зареєстровано в
реєстрі за № 3-3894, після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Встановити факт належності ОСОБА_3
права власності на земельну ділянку
площею 0,0718 га, розташовану на території
Бабушкінського району АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:088:0023 у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією
сім»єю з 1996 року до часу відкриття
спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, на
наступне майно:

- квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка складається з: у житловому
будинку літ. В - 1, квартира № 11 (поз. 1-
коридор, поз. 2 - кухня, поз. 4 - туалет,
поз. 3,5,6 - житлові кімнати), житловою
площею 35,0 кв.м., загальною площею 53,0
кв.м.;

- домоволодіння АДРЕСА_2, яке
складається з: житлового будинку літ.
А-1 (поз.1- коридор, поз.2- коридор, поз.3,4,5
-житлові кімнати, поз.6 - кухня, поз.7 -
кладова), загальною площею 65,1 кв.м.,
житловою площею 37,0 кв.м.,сарай літ. Б,
убиральня літ.Г, споруди № 1,2, І;

- земельну ділянку площею 0,0718 га,
розташовану на території
Бабушкінського району АДРЕСА_2,
кадастровий номер :02:088:0023
(Державний акт на право приватної
власності на землю серії Р2 № 210882 від
24.01.2003р.).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.О.
Кудрявцева