Справа № 204/16/14-ц
Провадження № 2/204/772/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

08 січня 2014 року МТСБУ звернулось до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві (а.с. 2-4).
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України 9510 грн. 67 виплаченого
відшкодування; стягнути з ОСОБА_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України додаткові
витрати на збір документів у справі та
визначення розміру шкоди у розмірі 886
грн. 14 коп.; стягнути з ОСОБА_1 на користь
Моторного (транспортного) страхового
бюро України сплачений судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просив розглядати
справу за його відсутності, а у разі
неявки у судове засідання відповідача,
не заперечував проти розгляду справи у
заочному порядку.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
пояснив що не згоден з наданими
розрахунками вартості ремонту
пошкодженого автомобілю, просив в
задоволенні позову відмовити у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги частково
обґрунтовані та підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено у судовому засіданні,
згідно постанови судді
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 2011 року по
справі № 3-2/11 ОСОБА_1 визнаний винним у
скоєнні правопорушення, передбаченого
ст. 124 КУпАП. Даною постановою
встановлено, що 16 листопада 2010 року о 10
год. 50 хв. в м. Дніпропетровську водій
ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 211119,
номерний знак НОМЕР_1 на вул.
Маяковського біля будинку № 44, при
зміні напрямку руху ліворуч не
перековнася у безпечності свого
маневру, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093,
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_2, що рухалася ліворуч в
попутному напрямку, автомобілі
отримали механічні пошкодження,
заподіяна матеріальна шкода, чим
порушив вимоги ПДР України: п. 10.1 (а.с. 5).

Постановою судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 18 лютого
2011 року постанова судді
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 2011 року,
якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі чотирьохста двадцяти
п'яти гривень залишена без змін (а.с. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України ця
постанова є підставою звільнення від
доказування, оскільки обов'язкова для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована
в ВАТ НАСК «Оранта» поліс ВС/4235891, що
підтверджується довідкою № 8723583 від
19.11.2010 року (а.с. 25).

Відповідно до норм діючого
законодавства ОСОБА_3 16.03.2011 року подав
в МТСБУ заяву про виплату страхового
відшкодування внаслідок ДТП (а.с. 21).

Відповідно до Довідки ДАІ
Дніпропетровської області від 19.11.2010
року № 8723583, 16 листопада 2010 року о 10 год.
48 хв. відбулась дорожньо-транспортна
пригода у місті Дніпропетровську на
вул. Малиновського, зіткнення
автомобілів, у результаті якого
автомобілю ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_2
№ кузова НОМЕР_3, яким керував та який
належить ОСОБА_3, нанесено технічні
пошкодження, дорожньо-транспортна
пригода сталася з вини водія ОСОБА_1А,
який керував автомобілем ВАЗ 21119,
номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4,
що йому належить (а.с. 25).

Розмір завданих збитків ОСОБА_3
внаслідок ДТП, відповідно до Висновку
№ 1203/10/10 експертного дослідження про
оцінку вартості матеріальної шкоди від
07.12.2010 року склав 11412 грн. 80 коп. (а.с. 7-13).

МТСБУ здійснило виплату відшкодування
ОСОБА_3 в розмірі 9510 грн. 67 коп. з
вирахуванням відповідних податків
(податку на додану вартість), що
підтверджується платіжним доручення №
1583 від 12.04.2011 року (а.с. 24).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК країни шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст.22 ЦК України, особа
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Пунктом 1 ч. 2 ст.22 ЦК України визначає,
що збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з п. 3 ст. 988 ЦК України, на
страховика покладено обов'язок
здійснити виплату страхового
відшкодування у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовується витрати, пов'язані з
відновлюваним ремонтом транспортного
засобу з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку, встановленому
законодавством.

Статтею 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні»передбачено в обов'язковому
випадку проведення оцінки майна при
визначенні збитків або розміру
відшкодування.

Відповідно до ст. 4 вказаного Закону,
професійна оціночна діяльність
-діяльність оцінювачів та суб'єктів
оціночної діяльності, визнаних такими
відповідно до положень цього Закону,
яка полягає в організаційному,
методичному та практичному
забезпеченні проведення оцінки майна,
розгляді та підготовці висновків щодо
вартості майна.

Частиною 6 ЗУ «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні»передбачено, що
оцінювачами можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які склали
кваліфікаційний іспит та одержали
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної
вимоги(регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право на правову допомогу, яка
надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права в порядку,
встановленому законом. Право на
допомогу також закріплено і статтею 27
ЦПК України.

Статтею 79 ЦПК України передбачені
види судових витрат, які складаються з
судового збору та витрат на правову
допомогу.

Статтею 84 ЦПК України передбачено, що
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця у
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

В обґрунтування вимог про
відшкодування додаткових витрат на
збір документів у справі та визначення
розміру шкоди, позивач надав суду копію
акту виконаних робіт та копію
платіжного доручення, однак зазначені
документи не містить обов'язкових
реквізитів та не свідчить про початок
виконання угоди та її закінчення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що позивачем частково доведені
обставини викладені у позовній заяві,
натомість відповідачем викладені
обставини у судовому засіданні не
спростовані, суд вважає за необхідне
частково задовольнити позовні вимоги
МТСБУ та стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
на користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України суму
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу у сумі 9510 грн. 00 коп.
та на підставі ст. 88 ЦПК України судовий
збір у сумі 229 грн. 40 коп. (а. с. 1), а всього
9739 грн. 40 коп.

В решті заявлених позовних вимог слід
відмовити у зв'язку з відсутністю їх
обґрунтування.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 22, 257, 979, 988, 1187, 1188 ЦК України, п.8
Постанови КМУ від 05 січня 1998 року №8
«Про затвердження типового положення
про організацію діяльності аварійних
комісарів», ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 4,6,7 ЗУ «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні», ст. ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 79, 81, 84, 209,
212-216, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди в порядку регресу - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Моторного (транспортного)
страхового бюро України суму
виплаченого страхового відшкодування
в порядку регресу у сумі 9510 грн. 00 коп.
та витрати по сплаті судового збору у
сумі 229 грн. 40 коп., а всього 9739 грн. 40 коп.

В решті заявлених позовних вимог
Моторного (транспортного) страхового
бюро України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік