Номер провадження: 22-ц/785/7695/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Сидоренко І.П.,
Погорєлової С.О.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 19 червня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа -
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання договорів дарування
недійсними, визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя, визнання
права власності на 1/2 частину спільного
майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась із
позовом та просила визнати недійсними
договори дарування, посвідчені 05
квітня 2013 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за реєстраційним номером
№1039 та №1040, за якими ОСОБА_2 подарував
ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0380 га,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
житловий будинок № АДРЕСА_2, загальною
площею 373,6 кв.м.; визнати вказані
житловий будинок та земельну ділянку
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, визнати за нею
право власності на ? частину земельної
ділянки та будинку, оскільки придбані
вони під час шлюбу, і відповідач без її
згоди подарував майно своїй матері
ОСОБА_6

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 19 червня 2014 року позовні
вимоги було задоволено
частково.Визнано недійсними договори
дарування, посвідчені 05 квітня 2013 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
за реєстраційним номером №1039 та №1040,
відповідно до яких ОСОБА_2 подарував
ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0380 га,
кадастровий номер :24:005:0142, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, та
житловий будинок АДРЕСА_2, загальною
площею 373,6 кв.м.

Визнано житловий будинок АДРЕСА_2,
загальною площею 373,6 кв.м., та земельну
ділянку площею 0,0380 га, кадастровий
номер :24:005:0142, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2, об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину земельної ділянки площею 0,0380
га, кадастровий номер :24:005:0142, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину житлового будинку АДРЕСА_2.
Вирішено питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного
суду ОСОБА_2 не з'явився, судові
повістки та телеграми неодноразово
направлялися за місцем його
реєстрації, адресою, зазначеною ним в
апеляційній скарзі, судові повістки
також направлялися його
представникам, однак поверталися через
неявку адресата за їх отриманням
(а.с.49,61-62,65,67,77,78,80,82,83,88-89,94-97,99-100,110-112,118,125-
126,127-128,129,143-144). Судові повістки також
направлялись житлово-експлуатаційній
організації за місцем проживання для
вручення, однак за складеними актами
вручити їх не виявилося можливим. Про
останнє судове засідання
телефонограмою був повідомлений
представник ОСОБА_2 ОСОБА_7, а також
ОСОБА_8, який повідомив, що він більше не
представляє інтереси ОСОБА_2, хоча
відомості про скасування його
повноважень в матеріалах справи
відсутні.

ОСОБА_6 в жодне судове засідання
не з'явилася, отримавши судову повістку
та будучи повідомленою, що відкрите
апеляційне справдження за скаргою її
сина ОСОБА_2, в судове засідання не
з'явилася (а.с.43), а в подальшому не стала
отримувати кореспонденцію, про що
поверталися судові повістки. За
складеними актами працівників пошти
двері квартири не відчиняли і судові
повістки та телеграми вручити було
неможливо (а.с.63-64,66,81,84-85,98,111,116,123-124).

Враховуючи дотримання
апеляційним судом процесуального
обов'язку повідомити сторони про час та
місце розгляду справи,
загальнодоступність інформації про
час та місце розгляду справи, не
виявлення апелянтом у справі ОСОБА_2 -
заінтересованою особою у справі, а
також невикористання ОСОБА_6 - стороною
у оспорюваному договорі можливості
особисто взяти участь у судовому
засіданні, вичерпання передбачених
законом способів про повідомлення
сторони про час та місце розгляду
справи, справу розглянуто за
відсутності зазначених осіб.

ОСОБА_3, її представник вважали
доводи скарги безпідставними, просили
її відхилити.

Представник третьої особи
приватного нотаріуса ОСОБА_5 щодо
правильності висновків суду
покладався на розсуд апеляційного
суду.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що з 24 лютого 2002 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по 02 липня 2009 року
перебували у шлюбі.

Під час перебування у шлюбі на ім'я
ОСОБА_2 придбане майно: на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі - продажу від 29 грудня 2005 року -
земельна ділянка площею 0,0380 га,
кадастровий номер :24:005:0142, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, а
також на підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 22 травня 2008
року - житловий будинок за цією ж
адресою.

05 квітня 2013 року приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 посвідчено договір
дарування земельної ділянки, за яким
ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_4 прийняла у
дар земельну ділянку, розташовану за
адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 0,0380
га, надану для будівництва і
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд.

Того ж дня, 05 квітня 2013 року, приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 було
посвідчено договір дарування, за яким
ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_4 прийняла у
дар житловий будинок АДРЕСА_2,
загальною площею 373,6 кв.м, житловою
площею - 113,3 кв.м., що розташований на
земельній ділянці площею - 0,0380 га,
кадастровий номер: :24:005:0142.

Згода ОСОБА_3 на відчуження будинку та
земельної ділянки була підтверджена
ксерокопією заяви від 05 квітня 2012 року,
справжність підпису на якій було
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, однак оригінал заяви в
матеріалах нотаріальної справи
відсутній, за поясненнями нотаріуса
оригінал був повернутий ОСОБА_3 на її
вимогу.

Висновком судової почеркознавчої
експертизи ОНДІСЕ від 14.05.2014 року
встановлено, що рукописний запис
«ОСОБА_3.» та підпис від імені ОСОБА_3 у
реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій приватного нотаріуса ОСОБА_5 за 2013
рік (аркуш 136/лицева сторона, графа
«Підписи осіб (їх представників), які
звернулися за вчиненням нотаріальної
дії», реєстровий номер 138 від 05 квітня
2013 року) виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою.

На спростування факту надання згоди на
відчуження спірного майна ОСОБА_3 також
надані письмові докази на
підтвердження того, що на час
посвідчення угод вона не залишала
робоче місце.

Задовольняючи позов про визнання угод
недійсними, суд першої інстанції
виходив з встановлення факту набуття
майна під час шлюбу та відсутності
письмової згоди на його відчуження
позивачкою.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам у справі,
ґрунтується на законі.

Факт набуття майна підтверджений
належними і допустимими доказами і
жодним чином не спростований, підстави
та час набуття майна з очевидністю
вказують на те, що таке є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 65 СК України дружина,
чоловік розпоряджаються майном, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, за взаємною згодою,
для укладення одним із подружжя
договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і державної
реєстрації, згода другого подружжя має
бути подана письмово. Згода на
укладення договору, який потребує
нотаріального посвідчення і державної
реєстрації, має бути нотаріально
посвідчена.

Доводи апеляційної скарги про
незаконність рішення суду в частині
вставлення відсутності згоди
позивачки на укладання спірних
договорів зводяться до того, що такі
обставини не могли бути встановленими
без проведення експертизи підпису на
оригіналі заяви, а також недостатністю
матеріалу для її проведення, але такі є
безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п.11 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
від 22.02.2012 року кожній нотаріальній дії
присвоюється окремий реєстровий номер.
Номер, під яким нотаріальна дія
зареєстрована в реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій, позначається на
документах, що видаються нотаріусом, чи
в посвідчувальних написах.
Нотаріальна дія вважається вчиненою з
моменту внесення про це запису до
реєстру для реєстрації нотаріальних
дій. Запис у реєстрі для реєстрації
нотаріальних дій є доказом вчинення
нотаріальної дії.

Таким чином, належність підпису в
реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій має правове значення для
визначення того, чи була така дія
вчинена відповідною особою.

Враховуючи те, що у передбаченій спосіб
належним та допустимим доказом,
зокрема висновком експертизи
встановлено, що підпис в реєстрі
нотаріальних дій при посвідченні згоди
ОСОБА_3 на укладання договорів
дарування вчинений іншою особою, то суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про відсутність її згоди.

Оригінал заяви про згоду на дарування
майна не був долучений до нотаріальної
справи з ініціативи нотаріуса ОСОБА_5,
яка хоча і посилалася на те, що така
була повернута на вимогу ОСОБА_3, але
об'єктивного підтвердження такі
обставини під час розгляду справи не
знайшли, і законом не передбачена
можливість повернення подібних заяв
стороні на її вимогу.

Відсутність оригіналу заяви про згоду
на відчуження майна об'єктивно не з
вини ОСОБА_3 не може бути перешкодою для
захисту її прав, відтак доводи
апеляційної скарги в зазначеній
частині до уваги не приймаються.

Факт наявності згоди повинен був бути
доведеним ОСОБА_2, однак останній
оригіналу заяви про це не надав.

Доводи апеляційної скарги про
недостатність матеріалів для
проведення експертизи є неспроможними,
оскільки питання про достатність
матеріалів для проведення дослідження
є компетенцією експерта і таких
перешкод останнім не виявлено.

Посилання ОСОБА_2 на те, що довідка з
місця роботи про перебування ОСОБА_3
протягом дня на робочому місці не є
належним доказом, носять характер
припущення, а справжність викладених в
ній фактів не спростована іншими
доказами.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги в зазначеній частині
правильність висновку суду не
спростовують і судом першої інстанції
достовірно встановлено, що згоду на
відчуження майна, що перебуває у
спільній сумісній власності, а саме
земельної ділянки та житлового будинку
на момент здійснення правочину
дарування позивачем надано не було.

Зазначені обставини є законною
підставою для визнання недійсними
договорів дарування вищезгаданого
майна, але лише в ? частині, оскільки
ОСОБА_2, якому належала ? частина майна,
міг розпорядитися лише цієї частиною.

Зважаючи на такі обставини, рішення
суду першої інстанції в частині
визнання недійсними договорів
дарування земельної ділянки та будинку
в цілому, не відповідає вимогам ст.213
ЦПК України, підлягає скасуванню із
ухваленням нового по суті зазначених
вимог, а саме про визнання недійсними
оспорюваних договорів лише в частині
розпорядження ? частиною будинку та
земельної ділянки.

В решті висновків рішення суду
відповідає вимогам ст.213 ЦПК України,
підлягає залишенню без змін, оскільки
доводи апеляційної скарги
правильність висновків не
спростовують.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,314,316,317,319
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду
м.Одеси від 19 червня 2014 року в частині
визнання недійсними договорів
дарування скасувати, ухвалити нове.

Визнати частково недійсним, а саме в ?
частині, договір дарування земельної
ділянки площею 0,0380 га, кадастровий
номер :24:005:0142, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2, а також частково
недійсним, а саме в ? частині, договір
дарування житлового будинку АДРЕСА_2,
посвідчені 05.04.2013 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за
реєстром №1039, №1040, за якими ОСОБА_2
подарував ОСОБА_6 земельну ділянку та
житловий будинок, в решті рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: