Справа №477/2623/13-ц 22.10.2014 22.10.2014 22.10.2014
Справа 22ц -784/2324/14 Суддя першої
інстанції: Козаченко Р.В.
Категорія 57 Суддя
доповідач апеляційного суду: Кутова
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Шаманської Н.О.,

Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Свіщуком О.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 26 червня 2014
року по справі за позовом

ОСОБА_3, за участю третьої особи
Управління у справах захисту прав
споживачів у Миколаївській області

до

фізичної особи підприємця (далі - ФОП)
ОСОБА_4

про

захист прав споживача шляхом
стягнення сплачених коштів та
моральної шкоди, в зв'язку з неналежним
виконанням умов договору

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про
захист прав споживача шляхом стягнення
сплачених коштів та моральної шкоди, в
зв'язку з неналежним виконанням умов
договору.

Позивачка вказувала, що на її
замовлення відповідач поставив та
встановив нестандартні металеві
вхідні двері «Антарес» Патина (розмір
880х2370), за що нею було сплачено 16 червня
2013 року аванс в сумі 1100 грн. та 26 червня
2013 року 5380 грн.

Після встановлення вказаних дверей
з'ясувалося, що їх розмір в значній мірі
не відповідає розміру дверного отвору
та розміру, що обговорювався.

Посилаючись на викладене. а також
на неналежне виконання відповідачем
умов договору, позивачка просила
стягнути з нього 6600 грн. сплачених нею
коштів та 3000 грн. компенсації
моральної шкоди, яка спричинена їй
вказаними неправомірними діями
відповідача.

Уточнивши позовні вимоги, позивачка
просила розірвати договір з
відповідачем, стягнувши на її користь
вартість дверей в сумі 6480 грн. та
стягнути моральну шкоду в раніше
зазначеному розмірі.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 26 червня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
вказане рішення суду скасувати, а по
справі ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її вимоги, посилаючись на
те, що суд не застосував норми Закону
України «Про захист прав споживачів»
тоді, як вони підлягають застосуванню.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які з'являлись в судове
засідання, дослідивши докази по справі,
судова колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідач ОСОБА_4
є фізичною особою підприємцем (а.с.125).

Позивачка ОСОБА_3 16 червня 2013 року
замовила у відповідача, як фізичної
особи підприємця вхідні двері
металеві «Антарес» М-51 Патина (ліва)
розміром 880 х 2370 мм. На підставі
вказаного замовлення, відповідно до
квитанції за № 01 Т - 323 того ж дня нею
сплачено аванс в сумі 1100 грн. (а.с. 6).

Після виготовлення та встановлення
дверей позивачка 26 червня 2013 року
сплатила відповідачу 5380 грн. за
квитанцією № 15978 про що зазначено в
видатковій накладній № 10276 від 26 червня
2013 року (а.с. 7, 10).

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень , крім випадків
встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
на яку посилається позивач, як на
правову підставу своїх вимог, що у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця), або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи,
споживач в порядку та у строки, що
встановлені законодавством і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника розірвання договору та
повернення сплаченої за товар грошової
суми, заміни товару на такий же товар
або на аналогічний, з числа наявних у
продавця (виробника) товарів.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги,
позивачка вказала, що розмір дверей,
виготовлених відповідачем, не
відповідає дверному отвору в будинку
та значно менше розміру, що
обговорювався.

Проте, із змісту наведених вище
видаткової накладної та квитанції від
26 червня 2013 року слідує, що спірні
металеві двері «Антарес» М-51 Патина
Ліва розмірами 880 х 2370 виготовлені
відповідно до замовлення та
встановлені за адресою (пос. )
Харчатовка, (вул.) Меньшикова, 1.

Із висновків експерта вбачається, що
фактичні розміри встановлених дверей
за вказаною адресою, відповідають
розмірам вказаним в накладній (в
замовленні).

Письмового тексту замовлення суду не
надано, із змісту позовної заяви та
пояснень представника відповідача в
судовому засіданні вбачається, що
замовлення прийняте зі слів замовника,
тобто позивачки (а.с. 127).

Таким чином, в порушення наведеної
процесуальної норми, позивачем не
надано належних та допустимих доказів
того, що нею замовлялись двері інших
розмірів, ніж ті, які виготовлені,
продані та встановлені відповідачем.

За таких обставин, відмовляючи в
задоволенні позову, районний суд вірно
виходив з недоведеності позивачкою
порушення відповідачем умов договору
- замовлення та наявності в цьому його
(відповідача) вини, а також, що вказане
позивачкою порушення умов договору є
істотним недоліком. В зв'язку з таким
відсутні підстави для застосування
наведених положень Закону України «Про
захист прав споживачів» та стягнення,
як сплачених коштів так і моральної
шкоди.

Посилання апелянта на доведеність в
судовому засіданні висновками
експерта невідповідності розміру
виготовлених дверей дверному отвору,
що є порушенням будівельних та
протипожежних норм, не можна прийняти
до уваги, оскільки відсутні докази
того, що таке порушення перебуває в
причинно-наслідковому зв'язку з
винними діями відповідача.

Доводи апелянта на те, що, всупереч
висновкам викладеним в оскаржуваному
рішенні суду про відсутність належних
фіскальних документів на
підтвердження сплати позивачкою
послуг з доставки та встановлення
дверей, спірні двері таки були
встановлені відповідачем та за вказану
послугу позивачкою були сплачені
вказані в накладній кошти (додаток + 300, +
50), не впливають на правильність
рішення суду, оскільки вказані
обставини не спростовують висновок
суду щодо недоведеності позивачкою
заказу дверей іншого розміру.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції. Тому підлягають
відхиленню і посилання апелянта на
невідповідність спірних дверей
якісним характеристикам стосовно
вимог діючих стандартних норм и правил,
а також не надання інформації щодо
якісних характеристик товару до його
придбання, оскільки такі обставини не
є предметом доказування в даній справі
так як виходять за межи заявлених
вимог. Проте, хоча, суд першої
інстанції, з інших підстав відхилив
вказані доводи, таке не вплинуло на
вірність вирішення даної справи.

Враховуючи наведене та перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду, колегія
дійшла висновку, що воно відповідає
вимогам норм права, в зв'язку з чим
відсутні підстави для його зміни чи
скасування, а на підставі положень ст.
308 ЦПК України, вказане рішення
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України , колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 26 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних і цивільних
справ на протязі двадцяти днів з дня її
проголошення.

Судді