Справа № 129/2643/14-ц
Провадження по справі № 2/129/695/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р. Гайсинський районний
суд Вінницької області

в складі: головуючого судді В.І.Кравця,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, у приміщенні
суду в місті Гайсині цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Гайсинська районна державна
адміністрація, орган опіки і
піклування Кіблицької сільської ради
Гайсинського району про визначення
місця проживання дитини, -

Постановив:

25.09.2014 р. позивач звернувся до суду з цим
позовом. Обґрунтовуючи вимоги
вказував, що з 14.06.1998 року по липень 2012 р.
він перебував із відповідачкою у
зареєстрованому шлюбі; 30.03.2002 року у них
народилася дочка ОСОБА_3; з липня місяця
2012 року вони припинили подружні
стосунки, 20.07.2012 р. шлюб було розірвано;
ОСОБА_2 переїхала жити до своєї матері в
будинок АДРЕСА_1, а він з дочкою
залишилися проживати в його будинку
АДРЕСА_2; він більше ніж мати займається
вихованням та утриманням малолітньої
дитини, допомагає у навчанні; за
місцем його проживання для дитини
належним чином облаштована дитяча
кімната, в якій дочка зростає з
народження, де має все необхідне для
нормального життя та розвитку;
відповідачка не має змоги достатньо
часу приділяти дитині, періодично
працює за межами кордону України, за її
місцем проживання відсутні належні
побутові умови для проживання дитини;
письмово заявлені вимоги позову
підтримав, просив справу розглянути
без його участі (а.с.37).

Відповідачка письмово просила
розглянути справу без її участі, вимоги
позову визнала, не заперечувала проти
їх задоволення (а.с.38).

Малолітня ОСОБА_3 подала письмово
заяву, в якій висловила бажання
проживати з батьком в його будинку
(а.с.43).

Представник Гайсинської районної
державної адміністрації письмово
просив розглянути справу без його
участі, подав висновок органу опіки,
щодо вирішення спору (а.с.30).

Представник Кіблицької сільської ради
Гайсинського району письмово просив
розглянути справу без його участі, не
заперечував проти задоволення вимог
позову (а.с.40, 42).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст.
197 ЦПК України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності; у
разі неявки осіб, які беруть участь у
справі, розгляд справи проводиться без
фіксування судового засідання
технічним засобом.

З урахуванням позицій учасників
розгляду справи та досліджених
доказів, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 1998
року до липня 2012 року перебували в
шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8, 9, 14). Після
розірвання шлюбу дитина проживає з
батьком ОСОБА_4 (а.с.13). Малолітня ОСОБА_3
проживає в будинку батька, в АДРЕСА_3, де
відповідно до акту обстеження
житло-побутові умови є добрі і створені
всі умови для навчання та виховання
дитини; позивач має постійне місце
роботи та стабільний дохід, що
стверджується довідкою про
нарахування середньомісячного
грошового забезпечення, яке становить
2471 грн. 20 коп. (а.с.10, 11, 12). Рішенням
виконкому Кіблицької сільської ради
Гайсинського району вирішено, вважати
доцільним проживання ОСОБА_3 біля
батька ОСОБА_4 (а.с.41).

Зазначені правовідносини у системному
взаємозв'язку регулюються:

- Преамбулою Конвенції про
права дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України № 789-ХII від 27
грудня 1991 року ( далі Конвенція), якою
визнається, що дитині для повного і
гармонійного розвитку її особи
необхідно зростати в сімейному
оточенні, в атмосфері щастя, любові і
розуміння;

- відповідно до ст. 3 Конвенції у
всіх діях відносно дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними або
приватними інституціями, які
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється найкращому забезпеченню
інтересів дитини;

- Згідно положень ст. 9
зазначеної Конвенції, держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур,
що таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у
тому чи іншому випадку, наприклад,
коли батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини. При цьому поняття
розлучення слід тлумачити з огляду на
право одного з батьків на спілкування з
дитиною та обов'язок другого батька
надати можливість для такого
спілкування;

- відповідно до положень
принципу № 7 абз. 2 Декларації прав
дитини, прийнятої резолюцією № 1385
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 року, найкраще
забезпечення інтересів дитини має
бути керівним принципом для тих, на
кому лежить відповідальність за його
навчання; ця відповідальність лежить
перш за все на батьках;

- ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України
«Про охорону дитинства», ст. 141 СК
України, за якими кожна дитина має
право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.

- ч. ч. 1, 3 ст. 157 СК України,
згідно з якими питання виховання
дитини вирішується батьками спільно.
Той із батьків, з ким проживає дитина,
не має права перешкоджати тому з
батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні, якщо таке спілкування
не перешкоджає нормальному розвиткові
дитини;

- ст. ст. 160, 161 СК України, за
якими місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків. У випадку, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Оскільки, на час розгляду справи батьки
малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживають оремо, дійшли згоди щодо
проживання дитини з батьком, дитина має
прихильність до батька і з урахуванням
створених умов проживання та виховання
дитини, яких відповідачка ОСОБА_2 не
взмозі в повній мірі забезпечити, то,
суд вважає за необхідне, виходячи з
інтересів дитини ОСОБА_3, визначити, що
вона має проживати біля батька.

Керуючись ч. ч. 1,3 ст. 157, 160, 161 СК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 130, 212,213, 215 ЦПК України
суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 має проживати біля батька
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого
АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів.

Суддя: