АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1775/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 59 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
18 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Вишні Н. В. при секретаріАнкудінов
О.І. позивачів ОСОБА_6,
представника відповідача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» на рішення
Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ТОВ «Юридична компанія «Правовий
захист» про визнання відмови
незаконною, зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_9 та ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом до ТОВ «Юридична компанія
«Правовий захист» про визнання відмови
незаконною, зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди,
мотивуючи свої вимоги тим, що 11.11.2013 р.
та 12.12.2013 р. вини зверталися з
письмовими заявами до керівника ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
ОСОБА_10 щодо зберігання та
розповсюдження відповідачем
відомостей про особу, які зібрані без
її відому. На вказані звернення в
установленому законом порядку та
строки відповіді так і не було надано.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили суд
признати відмову ОСОБА_10 направити на
їх адресу відповідь на звернення
незаконною. Зобов'язати відповідача
направити на адресу позивачів законну,
повну та об'єктивну відповідь відносно
збирання ним даних про особу без її
22.04.2014 р. позивачі подали до суду
клопотання про збільшення позовних
вимог та просили суд стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 6090 грн. моральної шкоди.
Рішенням Соснівського районного
суду Черкаської області від 21 травня 2014
року позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено
частково.

Зобов'язано ТОВ «Юридична компанія
«Правовий захист» розглянути заяви
позивачів від 11.11.2013 р. та 12.12.2013 р. в
порядку Закону України «Про звернення
громадян».

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали
апеляційну скаргу, вважаючи що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального права та
просять скасувати рішення
Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
і ухвалити нове рішення, яким заявлені
ними позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

ТОВ «Юридична компанія «Правовий
захист» також не погоджуючись з
рішенням суду першої інстанції,
вважаючи що суд першої інстанції не в
повному обсязі з'ясував обставини
справи та ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального права, а тому
просили рішення суду змінити,
скасувавши його в частині задоволення
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким повністю відмовити
позивачам в задоволенні їх позовних
вимог.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_6 та ОСОБА_7
підлягає до часткового задоволення, а
апеляційна скарга ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» до
відхилення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки не ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» про
визнання відмови незаконною,
зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що відповідач порушив вимоги Закону
України «Про звернення громадян» щодо
строків розгляду звернень позивачів та
не надано повної відповіді вже поза
межами строків розгляду заяв. За таких
обставин суд першої інстанції прийшов
до висновку про визнання відмови в
наданні відповіді на звернення
позивачів незаконною та зобов'язав ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
розглянути заяви позивачів від 11.11.2013 р.
та 12.12.2013 р. в порядку Закону України
«Про звернення громадян». В
задоволенні позову в частині стягнення
моральної шкоди відмовлено, так як на
думку суду першої інстанції ст. 25
Закону України «Про звернення
громадян» передбачено відшкодування
моральної шкоди лише за порушення
вимог закону при розгляді скарги, а
позивачі звернулись до відповідача з
заявами.

Проте погодитись з такими висновками
суду першої інстанції повністю не є
можливим.

Встановлено, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Правовий захист» є юридичною особою.

11.11.2013 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 звернулись з
письмовою заявою до керівника ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
ОСОБА_10 щодо зберігання та
розповсюдження відповідачем
відомостей про особу, які зібрані без
її відому та просили прийняти міри по
відзиву направлених відповідачем заяв
(а.с. 2). Не отримавши відповіді на свою
заяву від 11.11.2013 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_7
12.12.2013 року повторно звернулись до
відповідача з заявою в якій вимагали не
порушувати Закон України «Про
звернення громадян» та надати їм
відповідь на попереднє звернення (а.с.
3).

На вказані звернення в установленому
законом порядку та строки відповіді і
не було надано до 08.04.2014 року (а.с. 18). І
лише під час розгляду справи в суді
першої інстанції представником
відповідача позивачам була надана
відповідь на звернення від 11.11.2013 року
та 12.12.2013 року. Дана відповідь свідчила
про те, що звернення по суті не
розглядались, а констатувалось, що у
разі виявлення підстав для вжиття
заходів, які наведені в зверненнях
позивачів, такі заходи будуть вжиті. На
наданій копії відповіді відсутні дані
реєстрації в журналі вихідної
кореспонденції ТОВ «Юридична компанія
«Правовий захист», що свідчить що
відправки кореспонденції не
проводилось.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про звернення громадян" органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону України "Про звернення
громадян" встановлено, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання.

Якщо в місячний термін вирішити
порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

За таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
відповідач порушив вимоги Закону
України «Про звернення громадян» щодо
строків розгляду звернень позивачів та
не надано повної відповіді вже поза
межами строків розгляду звернень та
зобов'язав ТОВ «Юридична компанія
«Правовий захист» розглянути
звернення позивачів від 11.11.2013 р. та
12.12.2013 р. в порядку Закону України «Про
звернення громадян».

Але вирішуючи питання про
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із назви
звернення, а не його змісту та прийшов
до висновку, що Законом України «Про
звернення громадян» не передбачено
відшкодування моральної шкоди за
порушення закону при розгляді заяв
громадян, а таке відшкодування
моральної шкоди можливе лише при
порушення закону при розгляді скарг
громадян.

Відповідно до частини першої статті 1
Закону України "Про звернення громадян"
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про
звернення громадян" під зверненнями
громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги.

Згідно з частиною першою статті п'ятої
Закону України "Про звернення громадян"
звернення адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненнях питань.

Частиною третьою статті 3 Закону
України «Про звернення громадян»
визначено, що заява (клопотання) - це
звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним законодавством
їх прав та інтересів або повідомлення
про порушення чинного законодавства чи
недоліки в діяльності підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, народних депутатів
України, депутатів місцевих рад,
посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Клопотання - письмове звернення з
проханням про визнання за особою
відповідного статусу, прав чи свобод
тощо. Таких вимог в своїх заявах
позивачі не зазначали.

Частиною четвертою статті 3 Закону
України «Про звернення громадян»
визначено, що скарга - це звернення з
вимогою про поновлення прав і захист
законних інтересів громадян, порушених
діями (бездіяльністю), рішеннями
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції кожен має
право будь-якими не забороненими
законом засобами захищати свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань, а ст. 4 Закону "Про звернення
громадян" передбачено підстави, які
дають громадянам право оскаржувати
рішення, дії (бездіяльність) у сфері
управлінської діяльності, внаслідок
яких:

порушено права і законні інтереси чи
свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення
громадянином його прав і законних
інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина
які-небудь обов'язки або його незаконно
притягнуто до відповідальності.

В своїй заяві від 11.11.2013 року ОСОБА_9 та
ОСОБА_7 просили прийняти заяву до
розгляду та прийняти міри по
відкликанню всіх «заяв-вимог», які
розіслані відповідачем. В заяві від
12.12.2013 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 просили
припинити порушувати Закон України
«Про звернення громадян»та надати їм
відповідь на заяву від 11.11.2013 року.
Таким чином, за своїм змістом та
вимогами, дані звернення являються не
заявами, а скаргами.

Частиною 2 статті 25 Закону України «Про
звернення громадян» визначено, що
громадянину на його вимогу і в порядку,
встановленому чинним законодавством,
можуть бути відшкодовані моральні
збитки, завдані неправомірними діями
або рішеннями органу чи посадової
особи при розгляді скарги. Розмір
відшкодування моральних (немайнових)
збитків у грошовому виразі
визначається судом.

Так як відповідач, юридична особа ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»,
порушила вимоги статті 20 Закону
України «Про звернення громадян» в
частині строку розгляду звернень та
повноти надання відповіді на звернення
ОСОБА_9 та ОСОБА_7, а тому ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» допустила
неправомірність дій при розгляді скарг
позивачів.

В доповненні до позовної заяви
позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заявили, що
порушенням Закону України «Про
звернення громадян» відповідачем ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
їм причинили моральну шкоду, яка
виразилась в психічних переживаннях,
виникненню негативних емоцій,
позбавило позивачів реалізувати
визначені Конституцією України права.

Колегія суддів приходить до висновку,
що грубим порушенням строків розгляду
звернень позивачів було порушено їх
законні права та їм була причинена
моральна шкода, яка виразилась
порушенні нормальних життєвих
зв'язків, що вимагало від них
додаткових зусиль для організації
свого життя та враховуючи глибину
душевних страждань і характер вчинених
протиправних дій та вимоги розумності
і справедливості визначає розмір
моральної шкоди в загальній сумі
шістсот гривень, по триста гривень на
кожного позивача. Такий розмір
моральної шкоди відповідає вимогам
розумності та справедливості.

Так як рішення суду першої інстанції в
частині відмови в стягнення моральної
шкоди ухвалене без повного з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та з порушенням норм матеріального
права, то рішення суду першої інстанції
підлягає до зміни, з скасуванням його в
частині відмови в стягнення моральної
шкоди та ухвалення в цій частині нового
рішення, яким позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди частково
задоволити.

Доводи апеляційної скарги ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
ретельно перевірені судом апеляційної
інстанції та визнані безпідставними.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» на рішення
Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на
рішення Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
задоволити частково, а рішення
Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
змінити, скасувавши його в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» про
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
про відшкодування моральної шкоди
задоволити частково. Стягнути з ТОВ
«Юридична компанія «Правовий захист»
на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральну
шкоду в загальній сумі шістсот гривень,
по триста гривень на користь ОСОБА_6 та
триста гривень на користь ОСОБА_7.

Рішення Соснівського районного суду
Черкаської області від 21 травня 2014 року
в частині зобов'язання ТОВ «Юридична
компанія «Правовий захист» розглянути
заяви позивачів від 11.11.2013 р. та 12.12.2013 р.
в порядку Закону України «Про
звернення громадян» залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає чинності негайно
після його проголошення, але може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів, починаючи з
дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :