Справа № 521/9604/14-ц
Провадження № 2/521/5226/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді - Гуревського В.К.

За секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі цивільну справа за
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради, ОСОБА_3 про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м.
Одеси з позовом звернулась ОСОБА_1 із
вимогою про визнання за нею права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що позивачу належить
на праві приватної власності 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва
про право власності на житло, виданого
управлінням ЖКГ виконкому Одеської
міської ради народних депутатів 12
січня 1998 року, зареєстрованого 28 січня
в КП «ОМБТІ та РОН» за № 345-стр80- кн254пр.
В зазначеній квартирі позивач мешкає
та зареєстрована з 1991 року.

В 1998 році квартира була приватизована
на підставі розпорядження № 110766 від 12
січня 1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, та ОСОБА_5
в рівних частках. ОСОБА_3, 1994 року
народження, яка є власником 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1, в 2000 році була
усиновлена ОСОБА_6 та ОСОБА_7, змінила
прізвище із «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» та
по-батькові «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3», і в 2001
році переїхала на постійне місце
проживання в Німеччину, де мешкає до
цього часу. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла,
у зв'язку із чим відкрилась спадщина, а
саме на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Після смерті ОСОБА_8 (двоюрідна бабка
позивача, тітка її матері) позивач
добросовісно заволоділа спадковим
майном померлої, оскільки інші
спадкоємці відсутні, та одноособово
проживає в спірній квартирі, підтримує
її в належному стані, сплачує
комунальні послуги, здійснюю
капітальні та поточні ремонти в
квартирі, тощо. Відповідачка ОСОБА_3 з
2001 року в квартирі не проживає, проте до
цього часу із реєстрації в квартирі не
знялася. Оскільки починаючи з 2001 року
ОСОБА_1 фактично добросовісно,
відкрито, безперервно, більше десяти
років володіла та користувалася чужим
майном, що належала ОСОБА_5, тому
позивач набула право власності згідно
ст. 344 ЦК України спірне майно.

Позивач надала до суду заяву про
слухання справи за її відсутністю та
відсутністю представника, на позовних
вимогах наполягала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, громадянка
Федеративної республіки Німеччини, яка
проживає у АДРЕСА_3, надала до суду
нотаріально завірену заяву про
визнання позову у повному обсязі та
визнання за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, а також на реєстрацію
права власності за нею.

Представник відповідача Одеської
міської ради позов не визнав, в
подальшому в судове засідання не
з'явився, про дату час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із задоволенням позову.

Судом встановлені такі фактичні
обставини на підставі пояснень сторін,
представлених ними письмових доказів.

На підставі свідоцтва про право
власності на житло від 12 січня 1998 року,
зареєстрованого та записано в
реєстраційну книгу за №3-11114, виданого
згідно розпорядження від 12 січня 1998
року за №110766, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3 в
рівних частках, належать на праві
приватної власності квартира АДРЕСА_1.

Право власності було зареєстровано в
КП «ОМБТІ та РОН» 28 січня 1998 року за
№345-стр80- кн254пр.

Квартира АДРЕСА_1, загальною площею 43,2
кв. м., житловою площею 27,8 кв. м., що
складається з житлових кімнат площами
10,7 кв. м., 17,1 кв. м., кухні площею 5,8 кв. м.,
вбиральні площею 2,7 кв. м., коридору
площею 5,9 кв. м., вбудованої шафи площею
0,3 кв. м., балкону площею 0,7 кв. м., згідно
технічного паспорту на квартиру,
виданого на ім'я ОСОБА_1.

Відповідно до довідки (виписки із
будинкової книги про склад сім'ї та
реєстрацію) від 19 травня 2014 року за № 591
в квартирі АДРЕСА_1 проживають та
зареєстровані: з 12 червня 1991 року
ОСОБА_1 (основний), з 19 квітня 1994 року
ОСОБА_3.

На підставі рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 20 червня 2000
року, наданий дозвіл ОСОБА_7 та ОСОБА_6
усиновити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зазначити їх батьками дитини та
зобов'язано відділ РАГС внести зміни в
актовий запис про народження ОСОБА_3,
змінивши її прізвище на «ОСОБА_3»,
по-батькові на «ОСОБА_3».

Згідно із свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 08 липня 2000 року, запис
№ 243, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками
зазначені: мати - ОСОБА_7, батько -
ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_2 від 23 вересня 2000 року, запис №8864,
у зв'язку із чим відкрилась спадщина,
яке складається з 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 добросовісно
заволоділа спадковим майном та
одноособово проживає в спірній
квартирі, підтримує її в належному
стані, сплачую комунальні послуги,
здійснюю капітальні та поточні ремонти
в квартирі, що підтверджується
технічним паспортом, який виданий на
ім'я ОСОБА_1 та договору № 10971 власника
квартири багатоквартирного будинку
про участь у витратах на утримання
будинку та прибудинкової території від
19 січня 1998 року та довідкою (виписка із
будинкової книги про склад сім'ї та
реєстрацію) від 19 травня 2014 року за № 591.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено
Цивільним кодексом України.

Згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України,
правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються на випадки, коли
володіння майном розпочалося за три
роки до набрання цим Кодексом.

Враховуючи, що Цивільний Кодекс
України набрав чинності з 01 січня 2004
року (п. 1. Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України)
норми ст. 344 ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 01 січня 2001
року, а відтак визнання за рішенням
суду права власності на нерухоме майно
(ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 01
січня 2011 року.

Оскільки починаючи з 2001 року ОСОБА_1
фактично добросовісно, відкрито,
безперервно, більше десяти років
володіла та користувалася чужим
майном, а саме: 1/3 частиною квартири
АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, суд вважає,
що позивач набула право власності
згідно ст. 344 ЦК України на спірне майно.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

За викладених обставин, враховуючи
визнання позову відповідачем, суд
вважає, що зібрані по справі докази та
встановлені фактичні обставини справи,
дозволяють задовольнити позовні
вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст. 55 Конституції України права
і свободи людини і громадянина
захищаються судом. Відповідно до ст. 16
ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема визнання права.
Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав всіх
суб'єктів права власності. При цьому
згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, вжити заходів
для забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.
ст. 16, 319, 328, 334, 344, 386, 392 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 61, 213, 215, 217
Цивільного процесуального кодексу
України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 43,2
кв. м., житловою площею 27,8 кв. м., що
складається з житлових кімнат площами
10,7 кв. м., 17,1 кв. м., кухні площею 5.,8 кв. м.,
вбиральні площею 2,7 кв. м., коридору
площею 5,9 кв. м., вбудованої шафи площею
0,3 кв. м., балкону площею 0,7 кв. м.

Встановити порядок виконання рішення,
згідно з яким, після набрання ним
законної сили це рішення є підставою
для реєстрації Реєстраційною службою
Одеського міського управління юстиції
права власності за набувальною
давністю на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 43,2 кв. м., житловою
площею 27,8 кв. м., що складається з
житлових кімнат площами 10,7 кв. м., 17,1 кв.
м., кухні площею 5,8 кв. м., вбиральні
площею 2,7 кв. м., коридору площею 5,9 кв. м.,
вбудованої шафи площею 0,3 кв. м., балкону
площею 0,7 кв. м. за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
В.К.Гуревський