У х в а л а

8 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Ступак О.В.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, яка діє від
імені ОСОБА_4, про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4, від імені якого діє
ОСОБА_3, до ОСОБА_5, треті особи:
приватний нотаріус Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
орган опіки та піклування
Кіровоградської міської ради, ОСОБА_7,
про розірвання договорів
купівлі-продажу будинку, земельної
ділянки та визнання права власності на
будинок,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4, від імені якого
діяла ОСОБА_3, звернувся до суду з
позовом, у якому з урахуванням уточнень
просив:

- розірвати договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 2
листопада 2012 року між ним, від імені та
в інтересах якого діяла ОСОБА_3, та
ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за № 1130;

- розірвати договір купівлі-продажу
земельної ділянки загальною площею 883,7
кв. м, яка розташована в АДРЕСА_1,
укладений 2 листопада 2012 року між ним,
від імені та в інтересах якого діяла
ОСОБА_3, та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу
ОСОБА_6 й зареєстрований в реєстрі за №
1132;

- визнати за ним право власності на
зазначений вище житловий будинок.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
ним, від імені та в інтересах якого
діяла ОСОБА_3, та ОСОБА_5 укладений
договір купівлі-продажу належного йому
житлового будинку АДРЕСА_1.

Під час укладення договору між ними
була досягнула домовленість про те, що
продаж вчинено за 179 280 грн.

За умовами п. 4 договору купівлі-продажу
77 600 грн. ОСОБА_3 отримала до підписання
договору, а решту - 101 680 грн відповідач
зобов'язався сплатити не пізніше 28
грудня 2012 pоку. Проте ОСОБА_5
розрахунок за будинок до цього часу не
здійснила, чим порушила умови
зазначеного вище договору.

Крім того, зазначав, що після звернення
до суду з позовом дізнався про
укладений договір купівлі-продажу
належної йому земельної ділянки
загальною площею 883,7 кв. м, яка
розташована по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відповідачем
порушено умови договору
купівлі-продажу будинку та кошти він не
отримував, просив задовольнити позов.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 13 червня
2013 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 2
листопада 2012 року між ОСОБА_4, від імені
та в інтересах якого діяла ОСОБА_3, та
ОСОБА_5, посвідчений приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за № 1130.

Розірвано договір купівлі-продажу
земельної ділянки загальною площею 883,7
кв. м, яка розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий №:13:078:0022, укладений
2 листопада 2012 року між ОСОБА_4,
від імені та в інтересах якого діяла
ОСОБА_3, та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 й
зареєстрований в реєстрі за № 1132.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від
8 серпня 2013 року скасовано
рішення суду першої інстанції та
ухвалено нове про відмову в
задоволенні позову.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 8 серпня 2013
року в частині вимог про розірвання
договору купівлі-продажу житлового
будинку скасовано, справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції. В решті судове
рішення залишено без змін.

У поданій заяві ОСОБА_3, яка діє від
імені ОСОБА_4, просить переглянути
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2013
року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
закону, що потягло ухвалення різних за
змістом рішень у подібних
правовідносинах. Так, заявник зазначає,
що судами касаційної інстанції
неоднаково застосовані норми ч. 1 ст. 120
ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Крім того, заявник звернувся до суду із
заявою про поновлення пропущеного
процесуального строку для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року,
посилаючись на поважність причин
пропуску такого строку.

Заява про поновлення строку на
звернення із зазначеною заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року підлягає
задоволенню, оскільки наведені у заяві
доводи свідчать про поважність причин
пропуску такого строку.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви копії ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року та від 17
липня 2013 року, а також копію постанови
Вищого господарського суду України від
18 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Із доданих до заяви копій ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 грудня 2013 року та від
17 липня 20-13 року та постанови Вищого
господарського суду України від 18
лютого 2014 року випливає різне
визначення предмета регулювання
правових норм, різні підстави та зміст
позовних вимог й різні фактичні
обставини порівняно із судовим
рішенням, про перегляд якого подається
заява.

Таким чином, зі змісту доданих копій
ухвал та постанови не вбачається
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, тому у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року.

У допуску справи за заявою ОСОБА_3, яка
діє від імені ОСОБА_4, про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_4, від імені якого діє
ОСОБА_3, до ОСОБА_5, треті особи:
приватний нотаріус Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
орган опіки та піклування
Кіровоградської міської ради, ОСОБА_7,
про розірвання договорів
купівлі-продажу будинку, земельної
ділянки та визнання права власності на
будинок, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

О.В.
Ступак

С.Ф. Хопта

В.А.
Черненко