Справа № 638/2833/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Дзержинський районний
суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ
Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ
Д.Г.

за участю позивачки ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2, представників
відповідачів ОСОБА_3, Нечитайло Л.О.,
Баценюк Н.М., Бойчук М.Р., представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Дзержинського
районного суду міста Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області, приватного підприємства
«Нива-В.Ш.», ОСОБА_7, приватного
нотаріуса Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, третя
особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню,
визнання недійсним публічних торгів,
скасування акту про реалізацію
предмета іпотеки та державної
реєстрації права власності, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та виселення та за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1
про усунення перешкод в користуванні
власністю, шляхом виселення,

встановив:

24.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом, в якій, з
урахуванням останньої редакції
уточнених позовних вимог просила:
визнати виконавчий напис приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_11 №8030 від
15.11.2013. таким, що не підлягає виконанню;
визнати недійсними публічні торги від
04.02.2014. з реалізації арештованого
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1;
скасувати акт №34291586/2 від 11.02.2014. про
реалізацію предмета іпотеки - квартири
АДРЕСА_1; скасувати свідоцтво №488 від
10.02.2014. про придбання нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1; зобов'язати
реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції скасувати
державну реєстрацію права власності
квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7;
усунути перешкоди в здійсненні права
власності ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_7 та будь - яких
інших осіб, що знаходяться у вказаному
приміщенні; стягнути з Відповідачі
судовий збір у розмірі 244,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог за
первісним позовом позивачка зазначала,
що виконавчий напис є таким, що не
підлягає виконанню, тому що вчинений з
порушенням норм чинного законодавства,
зокрема вимог Закону України «Про
нотаріат». А також вказувала, що
заборгованість не є та не може бути
безспірною оскільки нею було здійснено
погашення з моменту укладення до 26.11.2007.
у сумі 9 342,93 долл. США.

Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що
про оцінку вартості майна в рамках
зведеного виконавчого провадження від
22.08.2013. повідомлена не була, що порушило
її право на оскарження, а визначену
вартість квартири вважає заниженою та
визначеною з порушенням порядку ст. 58
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606-ХIV (далі - Закон №
606-ХIV).

Також Позивачка зазначала, що вона не
була повідомлена про день та час
проведення прилюдних торгів, а
письмове повідомлення, яке мало бути їй
направлено в порядку ст. 43 Закону
України «Про іпотеку», вона не
отримувала. Позивачка стверджує, що в
порушення вимог статей 25,27,42 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець направив копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження 7 лютого 2014 року, тобто
після проведення прилюдних торгів, чим
позбавив права оскаржити постанову чи
виконати її вимоги добровільно.
Вказані порушення, на думку позивачки,
потягли за собою незаконну видачу
нотаріусом покупцю свідоцтва про
придбання цього нерухомого майна з
прилюдних торгів.

На думку позивача переможцю прилюдних
торгів ОСОБА_7 безпідставно було видано
свідоцтво про придбання нерухомого
майна 10.02.2014. на підставі акту про
реалізацію предмета іпотеки від 11.02.2014
року. З цих підстав також просила
усунути перешкоди в здійсненні права
користування шляхом виселення ОСОБА_7 з
квартири АДРЕСА_1.

Крім того 17.04.2014 року з зустрічною
позовною заявою (т. 1, а.с. 106) до суду
звернувся ОСОБА_7, в якій просив усунути
перешкод у здійсненні права власності
шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7
посилався на те, що він є власником
спірної квартири та має зареєстроване
місце проживання у вказаному об'єкті
нерухомості та відповідно Конституції
України всі обмеження у реалізації
права користування та розпорядження
цим майном є незаконними.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала та просила
їх задовольнити з мотивів, визначених
вище, а у задоволені зустрічного позову
заперечувала та просила відмовити в
його задоволенні.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги також
підтримав та просив їх задовольнити у
повному обсязі з мотивів, зазначених у
позові. У задоволені зустрічного
позову просив відмовити у зв'язку
необґрунтованістю.

Представник ТОВ ОТП Факторинг Україна
та ПАТ ОТП Банк за довіреністю
Нечитайло Л.О. проти позову
заперечувала, просила у його
задоволенні відмовити з підстав,
викладених у запереченнях.

Представник відповідача ПП «НИВА - В.Ш.»
Баценюк Н.М. позов не визнала, просила у
його задоволені відмовити.

Представник відповідача відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області Бойчук М.Р. проти
позовних вимог заперечувала, просила у
їх задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 у судовому засіданні проти
первісного позову заперечував, просив
у його задоволенні відмовити, а
зустрічний позов підтримав та просив
його задовольнити.

Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
у судове засідання не з'явилась, надала
суду заяву, в якій у задоволенні позову
просила відмовити.

Приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
також у судове засідання не з'явилась,
надала суду заяву, в якій у задоволенні
позову просила відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи та надані сторонами докази
приходить до висновку, що у задоволенні
первісного позову ОСОБА_1 та
зустрічного позову ОСОБА_7 необхідно
відмовити з огляду на наступне.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 4, 5 статті 41
Конституції України право приватної
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Статтею 47 Конституції
України встановлено також, що кожен має
право На житло.

Відповідно до ч. 5 п. 5 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р.
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», вимога про
визнання оспорюваного правочину
недійсним, відповідно до ст. 215 та 216 ЦК
України, може бути заявлена як однією
зі сторін правочину так і іншою особою,
але якщо ця інша особа є
заінтересованою та чи її права та
законні інтереси порушено вчиненням
правочину.

Прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну
(пункт 2.2 Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна).

Виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає у продажу
майна, тобто у забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак, є правочином.

Отже, відчуження майна з прилюдних
торгів належить до угод
купівлі-продажу, така угода може
визнаватися недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, встановлених
частинами 1- 3 та 6 статті 203 ЦК України
(частина 1 статті 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки за змістом частини 1 статті 215
ЦК України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Порушення положень Закону України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-XIV (далі - закон № 606-XIV) при
проведенні прилюдних торгів не може
бути підставою для визнання їх
недійсними, оскільки зазначеним
Законом встановлено загальні правові
засади організації і діяльності
державної виконавчої служби, натомість
дії державного виконавця, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання цих торгів
недійсними.

Враховуючи те, що прилюдні торги, як
продаж майна, на яке накладено арешт і
яке підлягає реалізації, під час якого
укладається угода про передачу майна у
власність, сторонами якої є покупець -
учасник прилюдних торгів та продавець -
відділ ДВС в особі спеціалізованої
організації, може бути визнана
недійсною з підстав і наслідками,
передбаченими законом, зокрема, ст.ст.
203, 215 ЦК України.

Тобто законодавством встановлений
перелік вимог, недодержання яких є
підставою визнання торгів недійсними,
серед яких є порушення вимог ч. 1 ст. 203
ЦК України, зокрема, суперечливість
змісту правочину ЦК України та іншим
актам законодавства.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203
ЦК України договір купівлі-продажу,
який укладено за результатами
прилюдних торгів, може бути визнано
недійсним за позовом заінтересованої
особи у разі порушення правил їх
проведення, які суттєво вплинули на
результат торгів.

Враховуючи, що прилюдні торги з продажу
нерухомого майна - це юридична дія,
спрямована на досягнення
цивільно-правових наслідків, то на них
поширюються правила та вимоги,
додержання яких є необхідними для
чинності правочину.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року, та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5.

Згідно п. 3.5. Тимчасовим положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше як
за 15 днів до дня проведення публічних
торгів публікує в порядку, визначеному
Положенням про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у
Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується.
Оголошення про проведення прилюдних
торгів має бути розміщене не пізніше
семи днів з моменту укладення договору
про реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше семи днів з моменту переоцінки
майна.

Одночасно ця інформація може бути
розміщена в засобах масової
інформації.

Судом встановлено, що спірне нерухоме
майно - квартира АДРЕСА_1, була продана
04.02.2014 року на прилюдних торгах,
переможцем яких ста відповідач ОСОБА_7

Матеріали справи свідчать, що
прилюдні торги з реалізації спірної
квартири, проведені відповідно до
договору про надання послуг по
організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна від 23.12.2013 року,
укладеного між Дзержинським відділом
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції та Філією 21 ПП Нива-В.Ш.». (т. 1,
а.с. 220-222)

Згідно вимог п. 3.5. «Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна»
Спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше як
за 15 днів до дня проведення публічних
торгів публікує в порядку, визначеному
Положенням про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 20.05.2003 N 43/5, зареєстрованим у
Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується.

Як встановлено судом, відповідач
Приватне підприємство «Нива-В.Ш.» у
відповідності до вищезазначених норм,
здійснило на офіційному сайті
https://trade.informjust.ua, публікацію про
прилюдні торги 15.01.2014 p., прилюдні торги
призначені на 04.02.2014, тобто за 19 днів до
проведення публічних торгів. (т. 2 а.с. 223)

На виконання вимог ст. 43 Закону України
«Про іпотеку» також інформація про
проведення прилюдних торгів була
додатково розміщена в засобах масової
інформації - Газеті «Премьер» № 10 від
15.01.2014 року та газеті «Харківський
кур'єр» від 14-15.01.2014 року. (т. 1 а.с. 224-225)

Крім того, на адреси учасників
виконавчого провадження надсилалися
поштові повідомлення (т.1 а.с. 226) про
дату, час та місце проведення прилюдних
торгів.

У визначений день торги відбулися, за
результатами проведених прилюдних
торгів ОСОБА_7 було визнана переможцем,
який придбав зазначене майно за ціною
132 500 грн. За результатами проведених
прилюдних торгів пакет документів було
надіслано до Дзержинського ВДВС ХМУЮ
для складання Акту державного
виконавця.

На адреси учасників виконавчого
провадження надсилалися повідомлення
про результатами проведених прилюдних
торгів. (т. 2 а.с. 10,11)

Таким чином посилання позивача та його
представника на те, що про відкриття
виконавчого провадження, оцінку майна,
про день та час проведення прилюдних
торгів позивач не повідомлявся не
знайшли свого підтвердження та
спростовуються матеріалами справи.

Суд не бере до уваги посилання
позивачки та її представника на
несвоєчасне направлення їй постанови
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим написом, оскільки
перебіг строку на добровільне
виконання за виконавчим написом жодним
чином не зупиняє виконання за іншими
виконавчими документами, які увійшли
до складу зведеного провадження.

Примусова реалізація спірного майна
проводилась в рамках зведеного
виконавчого провадження №34291586, що
налічує 15 виконавчих документів, серед
яких і виконавчі листи про стягнення
заборгованості на користь ПАТ ОТП Банк
за рішенням Дзержинського районного
суду від 21.10.2011 року.

Виконавче провадження щодо стягнення з
ОСОБА_1 на користь юридичних та
фізичних осіб відкрито у 2009 році, до
якого на початку 2012 року були долучені
і виконавчі листи на користь ПАТ ОТП
Банк. Строк на добровільне виконання за
виконавчими листами на користь ПАТ ОТП
Банк минув відповідно також у 2012 році.

Державний виконавець у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження » та п. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 26.12.2003 року
№ 14, яким встановлено порядок
звернення стягнення спершу на грошові
кошти, далі рухоме майно, нерухоме
майно, направив відповідні запити, за
якими було перевірено майновий стан
боржника, грошові кошти не були
виявлені

Надалі в рамках зведеного виконавчого
провадження, 19.01.2013. було реалізовано
належний ОСОБА_1 автомобіль TOYOTA COROLLA -
який також є предметом договору
застави, що підтверджується протоколом
№2112215 про проведення аукіону.

Реалізацію автомобіля ОСОБА_1 не
оскаржувала, строк на добровільне
виконання рішення на користь ПАТ ОТП
Банк минув ще у 2012 році, а отже
посилання на проведення торгів з
реалізації квартири 04.02.2014. раніше ніж
сплив строк на добровільне виконання -
необґрунтовані.

Судом також встановлено, що 20.03.2009. під
час складання акту опису та арешту
майна квартири у АДРЕСА_1. - яку
позивачка передала у заставу ПАТ ОТП
Банк, була присутньою боржниця ОСОБА_1,
окрім того, позивачка прийняла вказане
майно на відповідальне зберігання, про
що свідчить підпис боржниці у акті
опису та арешту майна та у акті
державного виконавця від 20.03.2009 року.

Вказані докази свідчать про
обізнаність ОСОБА_1 про існування
виконавчого провадження та можливості
примусового продажу належного їй майна
в рахунок погашення боргу перед
стягувачем.

Згідно із пунктом 12.22. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
02.04.2012 N 512/5 при задоволенні вимог
стягувачів зведеного виконавчого
провадження стягнута з боржника сума
розподіляється між стягувачами згідно
з виконавчими документами, за якими
відкрито виконавчі провадження і
закінчився встановлений державним
виконавцем строк для самостійного
виконання рішення, на день зарахування
стягнутої суми на депозитний рахунок
органу ДВС.

Державний виконавець від реалізації
майна задовольнив в першу чергу вимоги
стягувача- іпотекодержателя - ТОВ «ОТП
Факторинг Україна». Адже на момент
розподілу коштів було відкрито
виконавче провадження щодо стягнення
на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
і строк на добровільне виконання за
виконавчим документом закінчився.

Визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, державний
виконавець залучає суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, який провадить свою
діяльність відповідно до Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну
діяльність в Україні». Так, початкова
вартість майна була встановлена
суб'єктом оцінювальної діяльності ФОП
ОСОБА_13 на підставі та у відповідності
з нормами чинного законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем.

Як встановлено судом та підтвердила
сама Позивачка адресою її реєстрації
та постійного проживання є АДРЕСА_3.

Твердження позивачки про
неповідомлення її щодо результатів
оцінки спірного нерухомого майна
спростовуються описом вкладення у
цінний лист з штампом відділення
поштового зв'язку, яким на адресу
реєстрації та проживання ОСОБА_1 -
АДРЕСА_3 було направлено повідомлення
про оцінку майна.

Окрім того, Позивачка передбаченим ч. 4
ст. 58 Закону України «Про виконавче
провадження», правом щодо оскарження
оцінки в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
повідомлення не скористалася, а отже
погодилася з її результатами.

Не заслуговують на увагу посилання
представника позивача на те, що на день
реалізації предмету іпотеки не було
замінено сторону виконавчого
провадження, оскільки процесуальне
правонаступництво можливе в будь-якій
стадії процесу і у будь-якому виді
провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 02.04.2014 року було замінено
сторону виконавчого провадження, яка
набрала законної сили та позивачкою не
оскаржувалась. Отже ТОВ ОТП Факторинг
Україна є дійсним іпотекодержателем і
законним стягувачем за виконавчим
провадженням. Дані обставини вже
встановлені ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 23.10.2014. по
справі №2-1331/11.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Однак позивачем на підтвердження
заперечень не надано до суду
відповідних доказів про те, що поштові
відправлення не було вручені їй, тому
суд приходить до висновку, що
відправлення кореспонденції ПП «Нива -
В.Ш.», оголошення у пресі, а також
розміщення інформації на сайті є
достатніми доказами повідомлення
позивача.

Також судом не приймаються посилання
Позивачка на не правомірні дії відділу
примусового виконання рішень, оскільки
згідно з розділом VII ЦПК України
боржники мають право звернутися до
суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення або рішення інших органів
(посадових осіб) порушені їх права чи
свободи. У разі обґрунтованості скарги,
суд своєю ухвалою зобов'язує
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи.

Здійснення виконавчого напису
нотаріусом регулюється Законом
України «Про нотаріат», постановою
Кабінету Міністрів України від 29
червня 1999 року № 1172 «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів»,
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України (далі - Порядок),
затверджений наказом Мін'юсту № 296/5 від
22.02.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Пунтк 3.5. статті 3 глави 16 При вчиненні
виконавчого напису нотаріус повинен
перевірити, чи подано на обґрунтування
стягнення документи, зазначені у
Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Тобто, вказаними положеннями
законодавства встановлено, що нотаріус
при вчиненні виконавчого напису про
звернення стягнення на предмет іпотеки
не перевіряє безспірність
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише перевіряє наявність документів з
урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку.

Пунктом 2.3. статті 2 глави 16 вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим,
якщо є відмітка іпотекодавця на
письмовому повідомленні про його
отримання або відмітка поштового
відділення зв'язку про відправлення
повідомлення на вказану в іпотечному
договорі адресу.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 29 червня 1999 р. №
1172, за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів. Для одержання виконавчого
напису подаються: а) оригінал
нотаріально посвідченої угоди; б)
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Так, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у
передбачений строк звернулося до
нотаріуса із заявою про вчинення
виконавчого напису, надавши всі
необхідні документи, які підтверджують
безспірність кредитної
заборгованості.

09.08.2013. на адресу реєстрації та
проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 була
направлена вимога про дострокове
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором та про усунення
порушень за кредитним договором, що
підтверджується копією опису
вкладення у цінний лист з відміткою
поштового відділення ЦОКК - 1 від 09.08.2013.

У вказаній вимозі була зазначена сума
заборгованості за тілом кредиту у
розмірі 25 357,13 долл. США та
заборгованості з відсотків за
користування кредитом у розмірі 9807,19
долл. США. Аналогічні суми вказані
також і у виконавчому написі нотаріуса
від 15.11.2013 №8030 про звернення стягнення
на предмет іпотеки - спірну квартиру.
Отже, суми заборгованості зазначені у
виконавчому написі, відповідають сумам
заборгованості зазначеним у вимогах,
отриманих відповідачами.

Безспірними визнаються вимоги, які не
викликають у їх отримувача будь - яких
заперечень, будь - яких не погоджень із
заявленими вимогами, будь - яких
зустрічних заяв з відповідним
обґрунтуванням та своїми
запереченнями, вимога за наслідками
яких не виник спір між сторонами,
вимоги під сумнів їх змісту яких не
ставить отримувач даних вимог.

Судом встановлено, що на момент
вчинення виконавчого напису позивачка
жодним чином не ставила під сумнів
безспірність вимог ТОВ «ОТП Факторинг
Україна», а саме не було направлено
заперечень з приводу правомірності чи
неправомірності розрахунку боргових
зобов'язань.

Відповідно до розрахунку
заборгованості останній платіж за
кредитним договором, в забезпечення
виконання якого було передано в
іпотеку спірну квартиру Позивачка
здійснила 27.11.2007. Як вбачається з
наданих ОСОБА_1 квитанцій позивачка
черговості платежів не дотрнимувалася,
здійснювала їх у меншому, аніж
передбачено графіком погашення
розмірі. А ті загальні суми, що
зазначені Позивачкою як сплачені - були
враховані та направлялися на погашення
процентів відповідно до п.п. 1.5.1.2., 1.5.1,
1.5.1.3. кредитного договору.

А тому нотаріус правомірно включив до
виконавчого напису положення про
задоволення за рахунок реалізації
майна заборгованості у повному обсязі,
яка була надана банком на день
вчинення.

Суд не бере до уваги посилання
позивачки на безпідставність видачі
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
свідоцтва ОСОБА_7 про придбання майна з
прилюдних торів судом встановлено
наступне.

10.02.2014. ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса з
заявою про видачу свідоцтва, до якого
також надав акт державного виконавця
про реалізацію предмета іпотеки від
11.02.2014 року, затвердженого начальником
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Харківській області 11.02.2014 року.

Додатково ОСОБА_7 надав нотаріусу
постанову від 10.02.2014 року про
виправлення помилки, у якій зазначено,
що акт складено та затверджено 07.02.2014
року.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Закону України
«Про виконавче провадження» начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, зазначена у акті дата
11.02.2014. є виключно опискою, яка надалі
була виправлена постановою від 10.02.2014.
про виправлення помилки, а отже, не є
підставою для скасування зазначеного
свідоцтва.

Отже, суд вважає, що зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
те, що вимоги позивачки ОСОБА_1 є
необґрунтованими, оскільки прилюдні
торги були проведені без порушення
вимог діючого законодавства України, а
тому в задоволенні позов ОСОБА_1
необхідно відмовити.

Щодо позовним вимог про усунення
ОСОБА_1 перешкод у користуванні спірною
квартирою та виселення ОСОБА_7 судом
встановлено наступне. ОСОБА_7 є дійсним
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про придбання нерухомого
майна, що було предметом іпотеки від
10.02.2014., виданого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстрованого у
реєстрі за №488 та акту №34291586/2
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 11.02.2014 року.

Відповідно до п.7.1. Порядку реалізації
арештованого нерухомого майна право
власності на майно переходить до
переможця аукціону після повного
розрахунку за придбане майно. Грошові
кошти за придбану квартиру АДРЕСА_1 у
розмірі 113 950,00 грн. були сплачені ОСОБА_7
06.02.2014.

Повний розрахунок переможець
прилюдних торгів, ОСОБА_7, здійснив у
встановлений Законом України «Про
іпотеку» термін. Таким чином, він, як
переможець прилюдних торгів, є
добросовісним набувачем а, яке у
встановленому законом порядку було
реалізоване на прилюдних торгах. В свою
чергу ч. 2 ст. 388 ЦК України гарантує
особам, які придбали майно у порядку,
встановленому для виконання судових
рішень, захист їхніх прав від можливої
віндикації.

Таким чином відсутні будь - які
підстави для усунення перешкод ОСОБА_1
у здійсненні права користування, адже
на момент звернення з цими позовними
вимогами власником реалізованої
квартири є не Позивачка, а ОСОБА_7

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні квартирою, шляхом
виселення також не підлягають
задоволенню, оскільки ОСОБА_7 не надав
суду доказів того, що ОСОБА_1 чинить
перешкоди в користуванні,
розпорядженні та володінні зазначеною
квартирою.

Крім того,як встановлено судом та не
заперечується сторонами, ОСОБА_7
змінив замки в спірній квартирі, і що
ОСОБА_1 там не мешкає і не має до неї
доступу, а тому суд приходить до
висновку що права ОСОБА_7 не порушені і
у суду не має підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 18, 24, 27, 32, 33, 55, 57, 58 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст..ст. 33, 42, 45 Закону України «Про
іпотеку», Інструкцією про проведення
виконавчих дій, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 21
квітня 2005 року, та Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 про визнання
виконавчого напису нотаріуса № 8030 від
15.11.2013 року таким, що не підлягає
виконанню, визнання недійсним
публічних торгів, які відбулися 04.02.2014
року з реалізації арештованого майна
квартири АДРЕСА_1, скасування акту №
34291586/2 від 11.02.2014 року (07.02.2014 року ) про
реалізацію квартири АДРЕСА_1,
скасування свідоцтва про придбання
квартири АДРЕСА_1, про зобов'язання
скасування державної реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1, про
усунення перешкод в здійсненні права
власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
виселення із неї ОСОБА_7 та інших осіб,
та стягнення судового збору -
відмовити.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_7
про усунення перешкод в користуванні
власністю, шляхом виселення ОСОБА_1 з
квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення..

СУДДЯ :