Справа № 761/9820/14-ц
Провадження №2/761/3811/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді
Гуменюк А.І.

при секретарі
Туровській О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Всеукраїнське Народне кредитне
Товариство» про повернення вкладу,
стягнення відсотків за вкладом, пені,
коштів за невиконання грошового
зобов'язання за правочином,
відшкодування збитків та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 30 березня 2014 року
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Кредитної спілки «Всеукраїнське
народне кредитне товариство» (далі -
Відповідач) про повернення вкладу,
стягнення відсотків за вкладом, пені,
коштів за невиконання грошового
зобов'язання за правочином,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
згідно з укладеним між ним та
Відповідачем 07 серпня 2008 року
Договором про внесення внеску (вкладу)
члена кредитної спілки на депозитний
рахунок (далі - Договір), він передав
Відповідачу грошову суму вкладу в
розмірі 100 000 грн. строком на 12 місяців,
під 24 % річних. Однак, по закінченню
строку дії Договору, Відповідач свої
зобов'язання за ним не виконав, суму
вкладу з нарахованими відсотками не
повернув. Зауважує, що вказані
неправомірні дії Відповідача завдали
йому значних моральних страждань, що
проявлялися постійною напругою,
неспокоєм, порушенням сну та значним
погіршенням здоров`я. Крім того,
зауважив, що порушуючи свої договірні
зобов`язання перед ним та не повертаючи
вчасно належний йому грошовий вклад з
нарахованими процентами по ньому,
Відповідач, тим самим, позбавив його
можливості отримати доходи від
зберігання належних йому коштів на
депозитному рахунку у будь-якому
іншому банку. Таким чином, за
підрахунками Позивача заборгованість
Відповідача перед ним становить 802 525
грн. 86 коп., з яких 300 000 грн. 00 коп. -
оцінена ним моральна шкода. Просить суд
ухвалити судове рішення, яким стягнути
зазначену вище суму коштів із
Відповідача на його користь.

У судовому засіданні представник
Позивача позов підтримав. Позовні
вимоги просив задовольнити у повному
обсязі.

Представник Відповідача у судове
засідання не з'явився. Про місце, день
та час судового розгляду повідомлений
належним чином. Про причину неявки суд
не повідомив. Клопотання про
відкладення розгляду справи чи про
розгляд справи у його відсутність, як і
заперечень на позов, до суду не подавав.

Суд знаходить можливим розгляд справи
у відсутність Відповідача, на підставі
наявних у справі доказів, ухваливши у
справі заочне рішення, оскільки
представник Позивача не заперечував
щодо розгляду справи у відсутність
сторони Відповідача та щодо ухвалення
заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника
Позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд знаходить позов таким,
що підлягає задоволенню частково, з
таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Судом встановлено, що 07 серпня 2008 року
між Позивачем та Відповідачем було
укладено Договір № КВ044-265-08-Д про
внесення внеску (вкладу) члена
кредитної спілки на депозитний рахунок
(далі - Договір), за умовами якого
Відповідач прийняв від Позивача внесок
(вклад) на депозитний рахунок у розмірі
100 000 грн. строком на 12 місяців та
зобов`язувався повернути Позивачеві
таку ж суму та проценти на неї на умовах
та в порядку, встановлених Договором.
Днем закінчення строку дії Договору
(повернення вкладу) було 07 серпня 2009
року. Процентна ставка за вкладом
встановлювалася у розмірі 24 % процентів
річних (а.с. 9).

Відповідно до частин першої та абзацу
третього частини другої статті 23
Закону України «Про кредитні спілки»,
внески (вклади) членів кредитної
спілки на депозитні рахунки, а також
нарахована на такі кошти та пайові
внески плата (проценти) належать
членам кредитної спілки на праві
приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право
одержати належні йому кошти, зазначені
в частині першій цієї статті, у порядку
і строки, які визначені відповідно до
частини сьомої статті 10 цього Закону,
статуту кредитної спілки або
укладеними з членом кредитної спілки
договорами.

За змістом частини сьомої статті 10
Закону України «Про кредитні спілки»,
повернення вкладів провадиться за
взаємною згодою сторін або не пізніше
строку, передбаченого відповідним
договором.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 1058 Цивільного кодексу України,
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

За змістом частин першої та п`ятої
статті 1061 Цивільного кодексу України,
банк виплачує вкладникові проценти на
суму вкладу в розмірі, встановленому
договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

За змістом статті 610 Цивільного кодексу
України, порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи,
строк дії Договору сплинув 07 серпня 2009
року. Судом встановлено, що Відповідач
свої зобов`язання перед Позивачем щодо
повернення суми вкладу та нарахованих
процентів по ньому згідно з умовами
Договору не виконав, вклад не повернув.
При цьому, сторони не укладали ні
нового договору про внесення внеску
(вкладу) члена кредитної спілки на
депозитний рахунок, ані будь-якої
додаткової угоди, якою б продовжили
строк дії попереднього Договору. Таким
чином, суд приходить до висновку, що
позовна вимога щодо стягнення із
Відповідача на користь Позивача суми
вкладу в розмірі 100 000 грн. та
нарахованих процентах по ньому за
період з 08 серпня 2008 року до 08 квітня 2014
року у розмірі 136 000 грн. 00 коп., є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Крім того, відповідно до пункту 5.1.
Договору, у випадку неповернення
спілкою (з її вини) вкладу та суми
процентів в строк, визначений у пункті
1.2. (з урахуванням інших вимог цього
Договору), спілка виплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, яка діяла
у період прострочення від неповерненої
суми вкладу за кожен день затримки
виплати.

За змістом пунктів 3 та 4 частини 1
статті 611 Цивільного кодексу України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, за підрахунками Позивача,
перевірених судом,оскільки
Відповідачем взяті на себе
зобов'язання за Договором не виконані,
розмір пені за період із 08 серпня 2009
року до 08 квітня 2014 року становить 174 875
грн. 95 коп., яка підлягає стягненню із
Відповідача на користь Позивача.

Крім того, Позивач просив суд стягнути
з Відповідача на його користь
інфляційну складову та 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період із 08 серпня 2009
року до 08 квітня 2014 року.

Позовні вимоги в цій частині також
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Крім того, відповідно до статті 625
Цивільного кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи з положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційних витрат на суму боргу і три
проценти річних не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних витрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
і отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування отриманими
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання.

За підрахунками Позивача, перевірених
судом, розмір коштів, які підлягають
стягненню із Відповідача на користь
Позивача, виходячи із умов статті 625
Цивільного кодексу України, складає 35
849 грн. 91 коп., з яких 2 777 грн. 58
коп. - інфляційна складова боргу, а 33 072
грн. 33 коп. - 3% річних.

Крім того, Позивач зауважує, що
внаслідок невиконання Відповідачем
своїх зобов`зань за Договором, він був
позбавлений можливості отримати
додатковий дохід від розміщення
належних йому коштів на депозитному
рахунку в іншому банку, у зв'язку з чим
упущену вигоду ним оцінено в 74 400 грн.,
які він просить суд стягнути із
Відповідача на його користь.

Позов в цій частині також підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до пункту другого частини
другої статті 22 Цивільного кодексу
України, збитками є доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Згідно з частинами 1-3 статті 10
Цивільного процесуального кодексу
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57
Цивільного процесуального кодексу
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги той факт, що належним
чином повідомлений Відповідач у судове
засідання не з`явився, заперечень на
позов, до суду не подавав, суд,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані Позивачем докази,
приходить до висновку, що позовна
вимога щодо стягнення з Відповідача на
користь Позивача упущеної вигоди у
розмірі 74 400 грн. також є обґрунтованою
та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач просить суд ухвалити
судове рішення, яким стягнути з
Відповідача на його користь 300 000 грн.
моральної шкоди.

Позов в цій частині задоволенню не
підлягає, з таких підстав.

За змістом частини першої, пункту
другого частини другої та частини
п`ятої статті 23 Цивільного кодексу
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Аналізуючи фактичні обставини справи,
зібрані у справі докази, вивчивши умови
Договору, суд прийшов до висновку, що у
Позивача відсутні правові підстави для
стягнення із Відповідача моральної
шкоди, оскільки умовами Договору
відшкодування моральної шкоди не
передбачено, а діючим законодавством
для такого роду правовідносин, що
склалися між Позивачем та Відповідачем
відшкодування моральної шкоди також не
встановлено, у зв'язку з чим позов у
частині відшкодування Відповідачем
Позивачу моральної шкоди є
безпідставним та таким, що задоволенню
не підлягає.

З урахуванням викладеного, із
Відповідача на користь Позивача
підлягає стягненню 502 525 грн. 86 коп., із
яких 100 000 грн. - заборгованість щодо
повернення вкладу, 136 000 грн. -
заборгованість по сплаті відсотків, 174
875 грн. 95 коп. - пеня за прострочення
виконання зобов`язання щодо повернення
вкладу та нарахованих відсотків, 2 777
грн. 58 коп. - інфляційна складова боргу,
33 072 грн. 33 коп. - 3% річних за
прострочення виконання грошового
зобов`язання, 55 800 грн. - відшкодування
упущеної вигоди.

Крім того, відповідно до вимог статті 88
Цивільного процесуального кодексу
України із Відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 3 654 грн.

З урахуванням викладеного, на підставі
статей 22, 23, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 626, 1058, 1061
Цивільного кодексу України, статей 10, 23
Закону України «Про кредитні спілки»,
керуючись статями 10, 11, 13, 60, 61, 88, 209, 212- 215,
224-226 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки
«Всеукраїнське Народне кредитне
Товариство» про повернення вкладу,
стягнення відсотків за вкладом, пені,
коштів за невиконання грошового
зобов'язання за правочином,
відшкодування збитків та моральної
шкоди - з а д о в
о л ь н и т и частково.

Стягнути із Кредитної спілки
«Всеукраїнське Народне кредитне
Товариство» (ідентифікаційний код
34321411) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 502 525
(п'ятсот дві тисячі п'ятсот двадцять
п'ять) гривень 86 коп.

У задоволенні позову в частині
відшкодування моральної шкоди -
в і д м о в и т и.

Стягнути із Кредитної спілки
«Всеукраїнське Народне кредитне
Товариство» (ідентифікаційний код
34321411) на користь держави судовий збір у
розмірі 3 654 (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте
Шевченківським районним судом м. Києва
за письмовою заявою Кредитної спілки
«Всеукраїнське Народне кредитне
Товариство».

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
Кредитною спілкою «Всеукраїнське
Народне кредитне Товариство» до
Апеляційного суду м. Києва у
загальному порядку, встановленому
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Рішення суду може бути оскаржене
ОСОБА_1 до Апеляційного суду м. Києва
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м. Києва апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а у разі, якщо
рішення було проголошено без участі
особи, яка його оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків або
після розгляду справи в апеляційному
порядку Апеляційним судом м. Києва,
якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :