Справа № 638/372/13- ц
Провадження № 2/638/300/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 р. м.
Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.,

при секретарі - Забіякі Ю.В.

розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», Публічного акціонерного
товариства «Банк «Меркурій», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
визнання договору іпотеки недійсним,
визнання виконавчого напису недійсним
та таким, що не підлягає виконанню та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, ОСОБА_3,
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Меркурій», ОСОБА_1, 3-і особи:
приватний нотаріус Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
ОСОБА_4 при визнання іпотечного
договору недійсним, визнання
виконавчого напису недійсним та таким,
що не підлягає виконанню, визнання
недійсними прилюдних торгів, акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки, визнання недійсним
свідоцтва про право власності,
визнання права власності на квартиру,
виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
недійсним іпотечний договір № 16-03-548,
посвідчений 25 грудня 2006 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 11092 про
передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1,
яка на праві власності належала ОСОБА_2,
визнати недійсним виконавчий напис,
вчинений 14 квітня 2009 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за № 1600 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_2, визнати недійсними результати
прилюдних торгів, оформлені протоколом
№ 23-02/673/12/і від 21 січня 2013 року по
реалізації квартири АДРЕСА_3, визнати
недійсним Акт державного виконавця про
реалізацію квартири АДРЕСА_1 від 06
лютого 2013 року, визнати недійсним
Свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_3 посвідчене приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстроване в реєстрі за № 140,
скасувати у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно запис про реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_3,
зобов'язати ОСОБА_3 виселитися та
звільнити квартиру АДРЕСА_4.

Свої позовні вимоги він
обґрунтовував тим, що квартира АДРЕСА_5
є спільною сумісною власністю подружжя
- його та відповідачки ОСОБА_2 При
укладанні іпотечного договору між його
дружиною ОСОБА_2 та ПАТ «Банк
«Меркурій» з метою забезпечення
зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним
договором № 188-06П-289 , він своєї
нотаріально посвідченої згоди не
надавав. Позивач вважав, що нотаріус не
пересвідчилася у безспірності
заборгованості ОСОБА_4 перед Банком.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідно до ст. 63 Закону України «Про
виконавче провадження лише в останню
чергу звертається стягнення на
житловий будинок чи квартиру, в якій
фактично проживає боржник. Проведені 21
січня 2013 року прилюдні торги є
недійсними з підстав присутності на
них лише одного покупця - відповідачки
ОСОБА_3, правила проведення прилюдних
торгів 21.01.2013 року були порушені.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася із
зустрічним позовом, в якому просить
визнати недійсним іпотечний договір №
16-03-548, посвідчений 25 грудня 2006 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 11092 про
передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_1,
визнати недійсним та таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис,
вчинений 14 квітня 2009 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_6, що належить на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченому приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 11.06.2005 року Р.№ 5652,
зареєстрованого в КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
29.06.2005 року громадянці Грузії ОСОБА_2,
місце проживання - АДРЕСА_7, місце
роботи - приватний підприємець, і.к.
НОМЕР_2, визнати недійсним Протокол №
23-02/673/12 проведення прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_3, визнати
недійсним Акт державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції від 06
лютого 2013 року про реалізацію предмету
іпотеки - квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_3,
визнати недійсним Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_3, видане на ім'я ОСОБА_3,
зареєстроване в реєстрі за № 140 від 08
лютого 2013 року приватним нотаріусом
Харківського міського округу ОСОБА_6,
повернути квартиру АДРЕСА_9 ОСОБА_10,
визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру, АДРЕСА_7 в місті Харкові,
виселити ОСОБА_3 із квартири, АДРЕСА_7 в
місті Харкові із всіма разом з нею
мешкаючими особами, вселити ОСОБА_2 в
квартиру АДРЕСА_10 в м. Харкові.

Свої позовні вимоги обґрунтувала
тим, що їй на праві власності належала
АДРЕСА_11 на підставі договору
купівлі-продажу нотаріально
посвідченого 11 червня 2005 року
загальною площею 56,8 кв. м. 10 жовтня 2006
року рішенням Дзержинського районного
суду м. Харкова за нею визнано право
власності на прибудову площею 17,0 кв. м.

В договорі купівлі-продажу від 11.06.2005
року та в рішенні Дзержинського
районного суду м. Харкова від 10.10.2006
року зазначена її прізвище та ім'я як
«ОСОБА_2». Рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 13.12.2012
року встановлено, що
правовстановлюючий документ на
квартиру АДРЕСА_12 належить їй - ОСОБА_2.

Спірна квартира є спільною сумісною
власністю подружжя. Вона придбана під
час її шлюбу з ОСОБА_1 Письмової
нотаріально посвідченої заяви її
чоловік ОСОБА_1 на укладання іпотечного
договору № 16-03-548 від 25 грудня 2006 року не
надавав.

Прилюдні торги 21 січня 2013 року
проведені під час дії заборони про їх
проведення та з порушенням
законодавства. На прилюдних торгах
була присутньої лише одна особа
покупець. Це ОСОБА_3 Спірна квартира
продана за ціною нижчою, ніж це
передбачено іпотечним договором,
укладеним з Банком.

Виконавчий напис від 14 квітня 2009
року,вчинений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 про звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_5 вчинений
нотаріусом в порушення вимог діючого
законодавства. Вимоги про усунення
порушення про погашення
заборгованості ОСОБА_4 перед Банком у
розмірі 801420 грн. вона не отримувала.

На підставі викладеного просить
зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
направив до суду телеграму, в якій
просив позов його задовольнити в
повному обсязі та розглянути справу за
його відсутність у зв'язку з
неможливістю його явки в судове
засідання за станом здоров'я та
задовольнити його позовні вимоги.

Причину неявки ОСОБА_1 в судове
засідання суд визнає поважною і вважає
можливим розглянути справу за його
відсутність у відповідності до вимог
ч.2 ст. 158 ЦПК України.

Представник відповідачки ОСОБА_2
(позивача за зустрічним позовом) проти
задоволення позову ОСОБА_1 не
заперечувала, підтримала зустрічний
позов ОСОБА_2 та надала пояснення,
аналогічні заявленим позовним вимогам
ОСОБА_2 Просила позов ОСОБА_1 та її
довірительки задовольнити у повному
обсязі.

Представник Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції в судове засідання з'явилася,
проти заявлених позовних вимог
заперечувала, та пояснила, що нею у 2009
році було відкрите виконавче
провадження по виконанню виконавчого
напису від 14 квітня 2009 року, вчиненого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_12.

У виконавчому провадженні проведена
оцінка квартири АДРЕСА_13 незалежним
експертом. Квартира була оцінена в 400100
гривен. Оцінити квартиру у розмірі 90
відсотків оцінки квартири, як це
зазначено в договорі іпотеки № 16-03-548,
посвідченого 25 грудня 2006 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
у разі її реалізації вона не мала права.
Така процедура не передбачена Законом
України «Про виконавче провадження».
Нею були підготовлені всі документи
для реалізації квартири на прилюдних
торгах і передані ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» для проведення
прилюдних торгів по реалізації
квартири АДРЕСА_12. Після проведення
прилюдних торгів, нею складений Акт на
ім'я ОСОБА_3 від 06 лютого 2013 року про
реалізацію предмету іпотеки - квартири
АДРЕСА_14 за ціною 400100 грн.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Банк «Меркурій» в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлявся
своєчасно та належним чином. Подав до
суду письмові заперечення, в яких
просив у задоволенні позову відмовити,
так як іпотечний договір № 16-03548 від 25
грудня 2006 року зі змінами від 10.05.2007
року укладений у відповідності до
діючого законодавства. Також посилався
на пропуск строків позовної давності
при зверненні до суду із вищевказаними
позовними вимогами.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася. Про день та час судового
засідання повідомлялася своєчасно та
належним чином, причин неявки суду не
сповістила.

Відповідач - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 не з'явилася. Про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином. Від її представника
ОСОБА_11 до суду надійшли письмові
пояснення про розгляд справи за
відсутності приватного нотаріуса
ОСОБА_5

3-і особи до суду не з'явилися, про час та
місце розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином, причин
неявки суду не сповістили.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи та
представлені докази, суд приходить до
висновку про те, що як первісні, так і
зустрічні позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що спірною є
двокімнатна ізольована квартира
АДРЕСА_15 загальною площею 56,8 кв. м.
житловою площею 36,0 кв. м, яка належала
ОСОБА_2 на праві приватної власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, 11 червня 2005 року та
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 10 жовтня 2006 року, яким
визнано за нею право власності на
самовільно добудовану веранду
загальною площею 17 кв. м та зобов'язано
КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» провести реєстрацію
веранди. Загальна площа спірної
квартири складає 73,8 кв. м.

В договорі купівлі-продажу від 11
червня 2005 року квартири АДРЕСА_12 в
графі «Покупець» значиться прізвище та
ім'я покупця «ОСОБА_2».

В рішенні Дзержинського районного суду
м. Харкова від 10.10.2006 року прізвище та
ім'я відповідачки зазначені , як
ОСОБА_2».

В іпотечному договорі № 16-03-548 від 25
грудня 2006 року зі змінами від 10.05.2007
року прізвище та ім'я іпотекодавця
квартири АДРЕСА_16 зазначене як
«ОСОБА_2».

В КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» спірна
квартира була зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_2.

25 грудня 2006 року між АКБ «Банк
Меркурій» та ОСОБА_4 було укладено
Кредитний договір № 18006П-289 на суму 700 000
грн. Майновим поручителем за
зазначеним кредитним договором
виступила ОСОБА_2.

17 березня 2010 року ОСОБА_2 отримала
паспорт громадянки України на ім'я
ОСОБА_2.

Рішенням Київського районного суду
м. Харкова від 13 грудня 2012 року
встановлено факт належності ОСОБА_2
правовстановлюючого документу, а саме:
договору купівлі-продажу від 11 червня
2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_13, ОСОБА_14, посвідченого
приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 на
квартиру АДРЕСА_12 та встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_2 - це одна і та ж особа.

11 квітня 1977 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстровано шлюб. Реєстрація шлюбу
підтверджується повторним свідоцтвом
про реєстрацію шлюбу виданим 20 червня
2012 року Багдатською службою агентства
цивільного реєстру Грузії серія НОМЕР_3
та довідкою, виданою правлінням
Багдадського муніципалітету с. Орча,
Грузія.

06 грудня 1998 року між Грузією та
Україною укладено Договір про правову
допомогу і правові відносини з
цивільних та карних справ.

Статтею 26 Договору про правову
допомогу і правові відносини з
цивільних та карних справ від 06.12.1998
року , укладеного між Грузією та
Україною передбачено, що особисті та
майнові правовідносини подружжя
визначаються законодавством
Договірної Сторони на території якої
вони мають спільне проживання.

Якщо один із подружжя проживає на
території однієї Договірної Сторони, а
другий - на території іншої Договірної
Сторони, і обидва мають одне і теж
громадянство, тоді їх особисті і
майнові правовідносини визначаються
законодавством Договірної Сторони, на
території якої вони мають останнє
спільне місце проживання.

Статтею 31 Договору про правову
допомогу і правові відносини з
цивільних та карних справ від 06.12.1998
року укладеного між Грузією та
Україною право власності на нерухоме
майно визначається законодавством
Договірної Сторони, на території якої
знаходиться нерухоме майно.

Виникнення та припинення права
власності або іншого речового права на
майно визначається законодавством
Договірної Сторони, на території якої
майно знаходиться в момент, коли мала
місце подія або інша обставина, що
стала підставою виникнення або
припинення такого права.

Виникнення та припинення права
власності або іншого речового права на
майно, яке є предметом угоди,
визначається законодавством місця
здійснення угоди, якщо інше не
передбачене угодою сторін.

Згідно з п. 321 Інструкції «Про порядок
вчинення дій нотаріусами України»
затв. Наказом Мінюста № 20/5 і діючої на
час посвідчення іпотечного договору №
16-03-548 від 25.12.2006 року між ОСОБА_2 та АКБ
«Банк Меркурій», передбачено, якщо
міжнародним договором України
встановлено інші правила про
нотаріальні дії, ніж ті що містять
законодавство України, то при вчиненні
нотаріальних дій застосовуються
правила міжнародного договору.

При посвідченні іпотечного договору №
16-03-548 від 25.12.2006 року між ОСОБА_2, як
громадянкою Грузії та АКБ «Банк
Меркурій», нотаріус не з'ясувала, що
квартира АДРЕСА_12 придбана подружжям
під час шлюбу та є їх спільною сумісною
власністю і частки кожного із них є
рівними, а тому, порушила вимоги ч. 3 ст.
65 Сімейного Кодексу України, якою
передбачено, що для укладання одним із
подружжя договорів, які потребують
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, згода другого
подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладання договору, який
потребує нотаріального посвідчення і
(або) державної реєстрації, має бути
нотаріально посвідчена.

Вимога про передачу в іпотеку
нерухомого майна передбачена ст. 6
Закону України «Про іпотеку», яка
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
порушена.

Сторони не надали доказів на
підтвердження надання письмової згоди
ОСОБА_1 нотаріально посвідченого на
укладання іпотечного договору № 16-03-548
від 25.12.2006 року між ОСОБА_2 та АКБ «Банк
Меркурій».

Але, незважаючи на порушення
нотаріусом ОСОБА_5 при посвідченні
оспорюваного іпотечного договору норм
матеріального права, що свідчить про
його недійсність, суд вважає, що
позивачу за основним позовом ОСОБА_1 та
позивачу за зустрічним ОСОБА_15
необхідно відмовити у задоволенні
позовних в частині визнання недійсним
іпотечного договору № 16-03-548 від 25.12.2006
року зі змінами від 10.05.2007 року між
ОСОБА_2, як громадянкою Грузії та АКБ
«Банк Меркурій», так як на час розгляду
справи дія оспорюваного іпотечного
договору припинена. Кредитні
правовідносини між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк
«Меркурій» припинені у зв'язку з
погашенням його заборгованості за
рахунок резервних коштів банка, про що
у матеріалах справи міститься
відповідна довідка.

14 квітня 2009 року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 був вчинений виконавчий
напис про звернення стягнення на
АДРЕСА_17, що належить на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченому
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
11.06.2005 року р. № 5652, зареєстрованого в КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 29.06.2005 року громадянці
Грузії ОСОБА_2, місце проживання -
АДРЕСА_18, місце роботи - приватний
підприємець, і.к. НОМЕР_1.

Порядок вчинення виконавчих написів
визначається положеннями ст. ст. 87,88
Закону України «Про нотаріат»,
Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 3 березня 2004 року №
20/5 (яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин), Законом України «Про
іпотеку», а також постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів від 29
червня 1999 року.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про
нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років.

За змістом п. 284 Інструкції про вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
заборгованість або інша
відповідальність боржника вважається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи,
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення провадиться у
безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до зазначеної постанови для
одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
посвідченої угоди, документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Звертаючись з позовом до суду
позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2
зазначила, що нотаріус не перевірила
факт наявності або відсутності
заборгованості у неї перед АКБ «Банк
Меркурій» за кредитним договором від
25.12.2006 року, укладеним між АКБ «Банк
Меркурій» та ОСОБА_4 , розрахунок
розміру заборгованості здійснено
банком одноособово без урахування
думки позивачки та позиції
позичальника ОСОБА_4 і не відповідає
дійсному розміру заборгованості, вона
не отримувала вимоги про усунення
порушення і виплати саме нею розміру
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між ОСОБА_4 та АКБ «Банк
«Меркурій», письмова вимога АКБ
«Меркурій» нотаріусом передана за
адресою: «АДРЕСА_19». Будинку АДРЕСА_1 в
м. Харкові взагалі не існує. 8 вересня 2011
року АТ АКБ «Банк Меркурій» звернувся
до Дзержинського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2 та боржника
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
що свідчить про її необізнаність та
відсутність доказів безспірності
заборгованості.

Аналізуючи надані докази на
підтвердження безспірності
заборгованості ОСОБА_4 перед АКБ «Банк
«Меркурій» судом встановлено, що
розмір заборгованості відповідно до
Витягу з особових рахунків боржника,
відкритих згідно кредитного договору
№ 18-06П-289 про надання споживчого
кредиту від 25.12.2006 року, що забезпечений
кредитним договором іпотеки № 16-03-548
від 25.12.2006 року станом на 24.12.2008 року
становить 849278,67 грн.

Вимога про усунення порушення, яка
надіслана ОСОБА_2 і отримана нею 06.01.2009
року містить відомості про розмірі
заборгованості ОСОБА_4 перед Банком у
розмірі 849278 грн. 67 коп.

В оспорюваному виконавчому напису від
14 квітня 2009 року розмір заборгованості
ОСОБА_4 перед Банком складає 801420 грн. 00
коп.

Із Витягу з особових рахунків боржника,
відкритих згідно кредитного договору
№ 18-06п-289 про надання споживчого
кредиту від 25.12.2006 р., що забезпечений
договором іпотеки № 16-03-548 від 25.12.2006
року вбачається, що розмір
заборгованості 895050,02 грн. ОСОБА_4 перед
АКБ «Банк «Меркурій» за зазначеним
кредитним договором визначений станом
на 08.04.2009 року.

Вимога про усунення порушення
позивачці за зустрічним позовом
ОСОБА_17 на зазначену суму в матеріалах,
наданих приватним нотаріусом ОСОБА_5,
взагалі відсутня, що свідчить про
порушення нотаріусом вимог п. 283
Інструкції, відповідної до якого
вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту одержання
іпотекодавцем письмової вимоги про
усунення порушень.

Таким чином, у матеріалах справи
відсутні будь-які докази про те, що
ОСОБА_2 отримувала від АКБ «Банк
«Меркурій» надіслані на її адресу
повідомлення про усунення порушень, що
є однією з обов'язкових умов, які
передують зверненню банку з вимогою
про вчинення виконавчого напису, а
тому, іпотекодавець ОСОБА_2 у
встановленому законом порядку не була
проінформована про наявну
заборгованість ОСОБА_4 за кредитним
договором у розмірі 801420 грн.00 коп.

За таких обставин, суд вважає, що
виконавчий напис, вчинений 14 квітня 2009
року приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, зареєстрований у
реєстрі за № 1600 про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_3 є
недійсним і таким, що не підлягає
виконанню.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачений ч.8 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» та
Тимчасовим Положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, завт.
Наказом Мінюста України від 27.10.1999 року
№ 68/5 з урахуванням вимог Закону
України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 7.1 Тимчасового
Положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися у
разі, зокрема відсутності покупців або
наявності тільки одного покупця.

Судом встановлено, що прилюдні торги з
реалізації квартири АДРЕСА_16
проводилися ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» 21 січня 2013 року.

З Протоколу присутності на прилюдних
торгах з реалізації арештованого майна
від 21 січня 2013 року вбачається, що на
них була присутньою лише одна особа,
яка брала в них участь - це відповідачка
ОСОБА_3

З Протоколу № 23-02/673/12-і від 21.01.2013 року
вбачається, що переможцем прилюдних
торгів стала ОСОБА_3, якою придбана
квартира АДРЕСА_16 за ціною 400100 грн.

Відповідно до п.3.2. Іпотечного договору
№ 16-03-548 від 25.12.2006 року зі змінами від
10.05.2007 року у разі звернення стягнення
на майно та реалізацію із
застосуванням прилюдних торгів
(аукціону) початкова ціна Майна перших
прилюдних торгів (аукціону)
встановлюється у розмірі 90% вартості,
зазначеної в п. 1.3. цього договору.

Відповідно до п. 1.3. Іпотечного договору
№ 16-03-548 від 25.12.2006 року ринкова вартість
квартира АДРЕСА_12 за домовленістю
сторін склала 922 000 грн. Із протоколу №
23-02/673/12-і від 21.01.2013 року вбачається, що
початкова ціна продажу спірної
квартира становила 400100 грн., за яку
придбала відповідачка ОСОБА_3, є значно
меншою ніж встановлено іпотечним
договором.

Відповідно до ст. 650 ЦК України
особливості укладання договорів на
біржах, аукціонах, конкурсах тощо
встановлюється відповідними актами
цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України до
договорів купівлі-продажу на біржах,
конкурсах. Аукціонах (публічних торгах)
застосовуються загальні положення про
купівлі-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження».

Статтею 48 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що іпотекодавець має
право оскаржити до суду результати
прилюдних торгів.

Тому, суд приходить до висновку про
неправомірність реалізації спірної
квартири і недійсність Протоколу №
23-02/673/12-і від 21 січня 2013 року проведення
прилюдних торгів з реалізації квартири
АДРЕСА_3.

6 лютого 2013 року Дзержинським
відділом державної виконавчої служби
ХМУЮ складено Акт державного виконавця
про реалізацію предмету іпотеки -
АДРЕСА_20 ОСОБА_18 за ціною 440 000 грн.

На підставі Акту державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби ХМУЮ від
06.02.2013 року приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_6 на ім'я ОСОБА_3 08 лютого 2013 року
видане Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно АДРЕСА_1 яке
зареєстроване в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно.

Процедура реалізації майна на
прилюдних торгах полягає в продажу
майна, на яке звернене стягнення, і до
покупця переходить право власності на
майно боржника, з урахуванням
особливостей проведення публічних
торгів, складання за результатами їх
проведення акта про проведення
прилюдних торгів, що є оформлення
договірних відносин купівлі-продажу
майна на прилюдних торгів.

Суд, виходячи з вимог ст. 650, 655, ч. 4 ст. 656 ,
ст. 203, 215 ЦК України, вважає можливим
визнати недійсним Акт державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 06 лютого 2013 року про
реалізацію предмету іпотеки - квартири
АДРЕСА_14 та визнати недійсним
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_3,
видане на ім'я ОСОБА_3, зареєстроване в
реєстрі за № 140 від 08 лютого 2013 року
приватним нотаріусом Харківського
міського округу ОСОБА_6

Відповідно до ч. 4 ст. 13. ч. 4 ст. 41
Конституції України Держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів
права власності Усі суб'єкти права
власності рівні перед законом.

Згідно зі ст. 1 протоколу № 1 Конвенції
про захист прав людини та основних
свобод, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти майном. Ніхто не може
бути позбавлений свого майна інакше, як
в інтересах суспільства і на умовах,
передбачених законом.

Положення ч. 4 ст. 41 Конституції України
про те, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності, не виключає можливості
застосування ст. 387, 1212, 1213 ЦК України.

Так, ухвалою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 21 січня 2013 року була
накладена заборона на відчуження
квартири АДРЕСА_1. Суд також заборонив
ПАТ «Меркурій», ХФ ПП «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», Дзержинському
ОГІС здійснювати дії, які спрямовані на
відчуження квартири АДРЕСА_12, яка на
праві власності належить ОСОБА_2 до
розгляду справи по суті.

Призупинити продаж арештованої
квартири АДРЕСА_16, яка належить ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник
має право витребувати своє майно від
особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Статтею 1212 ЦК України передбачені
загальні положення про зобов'язання у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави і
застосовуються вони до повернення
виконаного за недійсним правочином та
витребування майна власником із чужого
незаконного володіння.

Оскільки визнані недійсними підстави
набуття права власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_21, то суд вважає
можливим задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2 про визнання за нею права
власності та вселення її в спірну
квартиру з одночасним виселенням
відповідачки ОСОБА_3 зі спірної
квартири з усіма особами, які мешкають
разом з нею.

Суд вважає, що підлягають задоволенню
за вищевикладеними обставина позовні
вимоги про припинення права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1

Що стосується застосування строків
давності звернення ОСОБА_1 до суду, суд
відмовляє у їх застосуванні.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України, до
позовних вимог цивільно-правового
характеру застосовується позовна
давність тривалістю у три роки. Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 не був
присутнім та обізнаним про укладення
спірного іпотечного договору та
подальших діях з реалізації спірної
квартири.

За таких обставин як первісні, так і
зустрічні позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_19 задовольнити
частково.

Визнати недійсним виконавчий напис,
вчинений 14 квітня 2009 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за № 1600 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_2.

Визнати недійсними результати
прилюдних торгів, оформлені протоколом
№ 23-02/673/12/і від 21 січня 2013 року по
реалізації квартири АДРЕСА_3.

Визнати недійсним Акт державного
виконавця про реалізацію квартири
АДРЕСА_1 від 06 лютого 2013 року.

Визнати недійсним Свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_3
посвідчене приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі
за № 140.

Скасувати у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно запис про реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_3.

Зобов'язати ОСОБА_3 виселитися та
звільнити квартиру АДРЕСА_4.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимоги ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати недійсним та таким, що не
підлягає виконанню виконавчий напис,
вчинений 14 квітня 2009 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_6, що належить на праві власності
на підставі договору купівлі-продажу,
посвідченому приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 11.06.2005 року Р.№ 5652,
зареєстрованого в КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
29.06.2005 року громадянці Грузії ОСОБА_2,
місце проживання - АДРЕСА_7, місце
роботи - приватний підприємець, ІПН
НОМЕР_2.

Визнати недійсним Протокол № 23-02/673/12
проведення прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_3.

Визнати недійсним Акт державного
виконавця Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 06 лютого 2013 року про
реалізацію предмету іпотеки - квартири
АДРЕСА_8 ОСОБА_18.

Визнати недійсним Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_3, видане на ім'я ОСОБА_3,
зареєстроване в реєстрі за № 140 від 08
лютого 2013 року приватним нотаріусом
Харківського міського округу ОСОБА_6

Повернути квартиру АДРЕСА_9 ОСОБА_10.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру, АДРЕСА_7 в місті Харкові.

Припинити право власності ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_22.

Виселити ОСОБА_3 з квартири, АДРЕСА_7 в
місті Харкові з усіма разом з нею
мешкаючими особами.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_13.

В іншій частині в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10-ти днів з
дня проголошення.

Суддя: