У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Дербенцевої Т.П.,
Савченко В.О.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом комунального
підприємства теплових мереж
Харківського району Харківської
районної державної адміністрації до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 21 листопада 2013
року, рішення апеляційного суду
Харківської області від 1 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року комунальне
підприємство теплових мереж
Харківського району Харківської
районної державної адміністрації
звернулось до суду з указаним позовом,
просило стягнути з ОСОБА_4
заборгованість за спожиті комунальні
послуги у розмірі 15 386 грн 95 коп.

Позовні вимог обґрунтовано тим, що
відповідач систематично не сплачує
заборгованість за надані йому послуги
водопостачання та теплопостачання,
внаслідок чого за період з 1 січня 2009
року по 1 квітня 2013 року утворилась
заборгованість у розмірі 15 386 грн 95 коп.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 21 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача заборгованість за послуги з
теплопостачання у розмірі 11 573 грн 05
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 1 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції
змінено у частині вирішення питання
про розподіл судових витрат. Виключено
із абзацу № 3 мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції фразу
«про розірвання шлюбу». В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення судів у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про стягнення
із ОСОБА_4 заборгованості за послуги з
теплопостачання у розмірі 11 573 грн 05
коп. у межах строку позовної давності.

Не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що
заборгованість нарахована за тарифами
для іншого населеного пункту, оскільки
такі доводи не підтверджено належними
та допустимими доказами.

З огляду на викладене, касаційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення
апеляційного суду Харківської області
від 1 квітня 2014 року - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 1 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

Т.П. Дербенцева

В.О. Савченко