Справа № 131/2434/13-ц Провадження №
22-ц/772/3181/2014Головуючий в суді першої
інстанції Дєдов М. С.Категорія
31Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представників позивача
ОСОБА_2 і ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Іллінецького районного суду
Вінницької області від 12 серпня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
і моральної шкоди, завданої злочином, -

В с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування
шкоди, завданої злочином, яким просив
стягнути з відповідача на його користь
9 317,20 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн.
моральної шкоди, 2500 грн. витрат за
надання правової допомоги.

Рішенням Іллінецького районного суду
Вінницької області від 12 серпня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 8 000
гр. на відшкодування моральної шкоди, 2
500 гр. компенсації витрат на правову
допомогу, а всього 10 500 гр.; на користь
держави 80 гр. судового збору.

В частині позову про відшкодування
матеріальної шкоди відмовлено за
недоведеністю позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
моральної шкоди в сумі 8 000 гр. і витрат
на правову допомогу в сумі 2 500 гр. та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги частково і
стягнути з нього на користь ОСОБА_5 суму
заподіяної йому моральної шкоди в
розмірі 2 000 гр. та витрати на правову
допомогу в розмірі пропорційному до
задоволених позовних вимог відповідно
до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Зазначив, що рішення суду в цій частині
не відповідає вимогам закону через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання про
розподіл судових витрат.

Позивачем ОСОБА_5 рішення суду не
оскаржено.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3
заперечили апеляційну скаргу, просять
її відхилити і залишити без змін
рішення суду першої інстанції. Ними не
оскаржувалося рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представників позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення за таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Іллінецького районного
суду Вінницької області від 17 вересня
2013 року за поданою ОСОБА_4 заявою про
звільнення його від кримінальної
відповідальності і закриття справи по
амністії, звільнено ОСОБА_4 від
кримінальної відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України на
підставі статті 1 пункту «в», статей 6, 8,
9, 10, 12 Закону України «Про амністію у 2011
році» від 8 липня 2011 року. Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1
ст. 122 КК України закрито. Цивільний
позов ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди
залишено без розгляду (а. с. 5).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_4
обвинувачувався в заподіянні 7 липня 2011
року близько 23 години біля магазину по
вулиці Чкалова, 59 в селі Слобідка
Іллінецького району Вінницької
області потерпілому ОСОБА_5 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді
закритого двобічного перелому нижньої
щелепи в області кута зліва та між 3 і 4
зубами справа, що спричинили тривалий -
понад 21 день, розлад здоров'я. Дії
ОСОБА_4 досудовим слідством
кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України (а.
с. 5).

Згідно записів медичної карти № 12792
стаціонарного хворого ОСОБА_5 та
виписок із медичної карти на його ім'я,
виданих Вінницькою обласною клінічною
лікарнею ім. М.І. Пирогова, ОСОБА_5
перебував на стаціонарному лікуванні:
з 9 липня 2011 року по 17 липня 2011 року в
щелепно-лицьовому відділенні з
діагнозом: двобічний перелом нижньої
щелепи в ділянці кута зліва та між 42, 43
зубами. 9 липня 2011 року проведена
операція по шинуванню щелеп та
видалення 38 зуба із лінії перелому (а. с.
6-15).

Згідно виписки із медичної карти
стаціонарного хворого від 17.07.2011 року
ОСОБА_5 призначено лікування; він
потребував спеціалізованого
харчування - висококалорійної рідкої
їжі терміном до 2-х місяців (а. с. 15).

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Рішенням суду відмовлено позивачу у
задоволені його вимог про
відшкодування матеріальної шкоди в
сумі 9 317,20 гр. Таке рішення суду позивач
не оскаржив.

Відповідач оскаржив рішення суду лише
у задоволеній частині - в частині
стягнення моральної шкоди, не
погодившись при цьому лише із
визначеним судом розміром спричиненої
ним моральної шкоди позивачу, визнавши,
що дійсно своїми діями він спричинив
позивачу моральну шкоду, але у меншому
розмірі.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особи зазначала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої
тощо. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України у п. 5 постанови «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
обов'язковому з'ясуванню підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.
Особа звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.
Відповідальність заподіювача шкоди
без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством.

Відповідно до роз'яснень, наданих цією
постановою у п. 9, розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості їх відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

Вирішуючи питання про розмір
відшкодування причиненої позивачу
моральної шкоди, суд першої інстанції
врахувавши ступінь тяжкості вчиненого
відносно потерпілого злочину, глибину
фізичних і моральних страждань, які він
переніс внаслідок побиття і отримання
середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
ступінь вини відповідача, обґрунтовано
визначив розмір моральної шкоди в сумі
8 000 гр.

Доводи відповідача, викладені ним в
апеляційній скарзі, в тому, що суд не
врахував таких обставин, як те, що
конфлікт був спровокований самим
потерпілим ОСОБА_5 і удар потерпілому
він наніс лише після того, як ОСОБА_5
наніс йому удар в обличчя, потім
повалив його на землю і наніс декілька
сильних ударів кулаком по спині в
результаті чого переламав три ребра,
підтвердивши це актом судово-медичного
дослідження (обстеження) № 265 від 14.07.2011
року, доданим до апеляційної скарги,
розглянуті апеляційною інстанцією і
оцінені як такі, що не можуть бути
підставою для зменшення розміру
моральної шкоди, виходячи із того, що
такі обставини в заперечення позовних
вимог мають бути доведені відповідачем
належними, допустимими та достовірними
доказами.

За правилами статей 10 і 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір. Докази мають відповідати вимогам
зазначеним у статтях 57-66 ЦПК України.

Із наданого відповідачем акту № 265 від
14.07.2011 року вбачається, що тілесні
ушкодження мали місце у «ОСОБА_4», а
прізвище відповідача - ОСОБА_4;
обстежуваний пред'являв свій паспорт.
Також вбачається, що зі слів
обстежуваного 07.07.2011 року біля 24 години
йому нанесли удари кулаками тощо.
Відомостей про особу, яка наносила
удари даний акт не містить і
відповідачем іншими доказами також не
доведено, що такі тілесні ушкодження
йому наніс саме позивач по справі -
ОСОБА_5

За наведених обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про задоволення
позовних вимог про стягнення із
відповідача моральної шкоди в сумі 8000
грн., враховуючи те, що мало місце
завдання позивачу відповідачем
тілесних ушкоджень у вигляді перелому,
які відносяться до середнього ступеню
тяжкості, що завдало йому фізичного
болю, в зв'язку з чим він змушений був
стаціонарно лікуватись і перенести
операцію; що призвело до порушення
нормального ритму життя позивача,
моральних страждань і переживань, та
вимагало від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному й
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення позовних вимог, відповідає
нормам матеріального і процесуального
права, а отже, є законним і
обґрунтованим, у зв'язку із чим
підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллінецького районного суду
Вінницької області від 12 серпня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В. С. Марчук

/підпис/
В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська