У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Коротуна В.М.,Парінової І.К.,
Ступак О.В., Штелик С.П., розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до комунального
підприємства «Черкаське
експлуатаційне лінійне управління
автошляхів», комітету самоорганізації
населення «Митниця», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління механізації
«Аерошляхбуд», Департаменту
житлово-комунального комплексу
Черкаської міської ради, Черкаської
міської ради, третя особа - ОСОБА_8, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
апеляційного суду Черкаської області
від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулись до суду із
позовом до комунального підприємства
«Черкаське експлуатаційне лінійне
управління автошляхів», комітету
самоорганізації населення «Митниця»
(далі - КСН «Митниця»), товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління механізації
«Аерошляхбуд», Департаменту
житлово-комунального комплексу
Черкаської міської ради, Черкаської
міської ради, третя особа - ОСОБА_8, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
вказували на те, що ОСОБА_6 надана свій
автомобіль ВАЗ 21214, 2005 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_7, який 02 жовтня 2012
року близько 20 години 50 хвилин, керуючи
зазначеним автомобілем в темний час
доби по вулиці Г.Дніпра в м. Черкаси на
відрізку дороги біля будинку № 53, де не
здійснювалося освітлення, здійснив
наїзд на перешкоду у виді насипу
асфальту, який знаходився на проїзній
частині. При цьому жодних
попереджувальних знаків, які б давали
ОСОБА_7 можливість вжити заходів щодо
уникнення зіткнення, на даному
відрізку шляху встановлено не було.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди позивачам було завдано
збитків: з них 20542,00 грн матеріальної
шкоди ОСОБА_6 за пошкодження
автомобіля, 500,00 грн збитків ОСОБА_7 на
проведення автотоваротранспортного
дослідження, 1035,00 грн збитків,
понесених для відновлення стану
здоров'я ОСОБА_7, 5000,00 грн в якості
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 27 грудня 2013
року позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволено
частково.

Стягнуто з комітету самоорганізації
населення «Митниця» на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду у розмірі 20 542 грн.

Стягнуто з комітету самоорганізації
населення «Митниця» на користь ОСОБА_7
матеріальну шкоду у розмірі 500 грн. як
відшкодування витрат, пов'язаних з
визначенням вартості відновлювального
ремонту, моральну шкоду - 1 000 грн та
судові витрати - 255,42 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 26 березня 2014 року рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 27 грудня 2013 року в частині
задоволення позову скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7
відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
просять скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
та стягнення з КСН «Митниця» на користь
ОСОБА_7 матеріальної шкоди й ухвалюючи
в цій частині нове рішення про відмову
у позові, апеляційний суд виходив із
того, що вказана дорожньо-транспортна
пригода сталася в результаті
недотримання Правил дорожнього руху
ОСОБА_7, а тому немає підстав для
стягнення суми завданої позивачам
шкоди з КСН «Митниця».

Проте цей висновок суперечить вимогам
закону й матеріалам справи.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушено (упущена вигода).

Відшкодування збитків повинне мати
місце у разі наявності складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності особи),
шкідливого результату такої поведінки,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та заподіяними збитками,
вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків
(шкоди).

Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою порушника та збитками
полягає, передусім, у прямому
(безпосередньому) зв'язку між
протиправною поведінкою та настанням
шкідливого результату.

При вирішенні питання про те, чи були
збитки реальними, суд має виходити із
положень пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК
України, де зазначено, що такими
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, що вона зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова
шкода завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, від 26
листопада 2005 року та посвідчення водія
НОМЕР_3, 02 жовтня 2012 року, близько 20
години 50 хвилин на законних підставах
керував автомобілем ВАЗ 21214, д.н.з.
НОМЕР_1, по вул. Г.Дніпра в м. Черкаси, та
проїжджаючи біля будинку №53, в темний
час доби, на відрізку дороги, де не
здійснювалось освітлення, здійснив
наїзд на перешкоду - насип
асфальтобетонного покриття (осколу),
який знаходився на вказаній проїзній
частині дороги, в результаті чого було
пошкоджено автомобіль, а сам ОСОБА_7
отримав тілесні ушкодження. При цьому
попереджувальні дорожні знаки, щодо
наявності перешкоди на дорозі були
відсутні.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року
ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП і
застосовано адміністративне стягнення
у виді штрафу в сумі 340,00 грн.

Постановою апеляційного суду
Черкаської області від 21 лютого 2013
року, постанова Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 26 грудня
2012 року була скасована, а провадження у
справі відносно ОСОБА_7, закрито в
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Приймаючи вказане судове рішення
апеляційним судом Черкаської області
було встановлено, що насип
асфальтобетонного покриття на
проїзній частині дороги був значною
перешкодою і створював небезпеку для
руху автотранспорту, а відсутність
попереджувального знаку 1.37 перед
насипом стала причиною дорожньої події
за участю ОСОБА_7 При наявності
попереджувальних знаків про перешкоду
ОСОБА_7 міг би завчасно вжити заходів
для зменшення швидкості чи зупинки
транспортного засобу, але в зв'язку з
відсутністю таких знаків, відбулася
дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до договору № 0-2 від 10 липня
2012 року КСН «Митниця» («зберігач»)
прийняв, а Департамент
житлово-комунального комплексу
Черкаської міської ради
(«поклажодавець») передав на
зберігання майно - зворотні матеріали
від фрезерування (оскол).

Відповідно до пункту 1.2 Договору 0-2
функції вантажоодержувача майна за цим
договором виконує зберігач. Після
перевірки кількості та прийняття
вантажу (майна), зберігач ставить
підпис та печатку на
товарно-транспортній накладній та
передає один примірник
товарно-транспортної накладної до
Департаменту житлово-комунального
комплексу Черкаської міської ради
(«поклажодавцеві») разом із
супровідним листом.

Судами також установлено та не
заперечується сторонами, що відповідно
до товарно-транспортних накладних,
встановлено, що насип
асфальтобетонного покриття (осколу)
дійсно був відвантажений на ділянці
дороги по вул. Г.Дніпра в м. Черкаси біля
будинку №53 та прийнятий на зберігання
представником КСН «Митниця».

Також, судами встановлено, що за
результатами перевірки обставин
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася 02 жовтня 2012 року за участю
ОСОБА_7, представник КСН «Митниця»
ОСОБА_8, яка будучи відповідальною за
утримання вулично-шляхової мережі по
вул. Г.Дніпра, 53 в м. Черкаси, за
порушення п.1.5 Правил дорожнього руху
України, не вжила своєчасних дій до
забезпечення безпеки дорожнього руху
під час проведення дорожніх робіт, та
не обгородила місце проведення робіт
дорожніми знаками та сигнальною
стрічкою, за що постановою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 13 листопада 2012 року
притягнута до адміністративної
відповідальності за частиною 4 статті
140 КУпАП із застосуванням
адміністративного штрафу 850,00 грн
(адміністративна справа №2314/8833/12,
провадження №3/2314/2311/12). Вказана
постанова набрала законної сили.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно з положенням частини 1 статті 1172
ЦК України юридична чи фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Задовольняючи частково позов та
стягуючи суму відшкодуванню завданої
позивачам шкоди з КСН «Митниця», суд
першої інстанції правильно виходив із
того, що причиною
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась 02 жовтня 2012 року, є
недотримання посадовими особами КСН
«Митниця» правил утримання вуличної
шляхової мережі, а саме бездіяльністю
представника КСН «Митниця» ОСОБА_8, яка
у порушення вимог п 1.5 Правил
дорожнього руху, не вжила своєчасних
дій до забезпечення безпеки дорожнього
руху по вул. Героїв Дніпра, 53 в м.
Черкаси під час проведення ремонтних
робіт, зокрема, не встановила
відповідні попереджувальні дорожні
знаки та сигнальну стрічку, в
результаті чого позивачам завдана
шкода, яка згідно з вимогами статей 1166,
1167, 1172 ЦК України підлягає стягненню на
користь позивачів з КСН «Митниця».

До таких висновків суд першої
інстанції дійшов на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилались як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ погоджується з такими висновками
суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону, то рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню,
а рішення районного суду -
залишенню в силі.

Керуючись ст. 336, 339, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7
задовольнити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 26 березня 2014 року
скасувати, а рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 27 грудня
2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:В.М.
Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак С.П.
Штелик