Справа № 127/7656/14-ц
Вінницький міський суд Вінницької
в складі: головуючого Бар'яка
за участі секретаря Сивенюк
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні власністю,
шляхом визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні власністю, шляхом
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,
зазначивши, що є власником будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
при цьому зазначає, що відповідач,
ОСОБА_3, будучи дружиною її сина, 15.08.2009
року зареєструвалась в належному
позивачу будинку, однак 03.03.2011 року шлюб
між сином позивачки та відповідачем
було розірвано, з того часу ОСОБА_3 не
проживає в будинку позивачки,
добровільно знятись з реєстраційного
обліку відмовляється, в силу чого
позивач просить суд усунути перешкоди
в користуванні житловим приміщенням
АДРЕСА_1, визнавши відповідача таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, в зв'язку з його
відсутністю в даному приміщенні понад
рік без поважних причин.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення, просила
позов задовольнити повністю.
Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, в судове засідання повторно не
з'явився, повідомлення про причини
своєї неявки та заяву про розгляд
справи за його відсутності суду не
надіслав, в силу чого, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній даних
та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
взявши до уваги відсутність
заперечення з боку позивача про
можливий заочний розгляд справи та
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів, суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.
Дослідивши матеріали справи, взявши до
уваги позицію позивача та його
представника, суд визначив, встановив
та дослідив слідуючі докази, обставини
та відповідні правовідносини:
Свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 04.08.2010 року, посвідчене
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстроване в реєстрі за № 2529,
вказує, що спадкоємицею майна ОСОБА_5 є
її донька ОСОБА_2, спадщина, на яку
видане свідоцтво, складається з
житлового будинку під номером АДРЕСА_1
Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 04.08.2010 року,
посвідчене приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстроване в реєстрі
за № 2531, вказує, що спадкоємицею майна
ОСОБА_5 є її донька ОСОБА_2, спадщина, на
яку видане свідоцтво, складається з
земельної ділянки під номером АДРЕСА_1
Відповідно до Акту № 1605 від 20.11.2013 року
та Акту № 423 від 31.03.2014 року, посвідчених
Квартальним комітетом "Лівобережний",
вбачається, що згідно свідчень сусідів:
ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_3 не проживає за
адресою: АДРЕСА_1 з січня 2011 року і по
даний час, місце її проживання не
Зміст квитанцій про сплату комунальних
послуг, зазначає, що в період з 03.2011 по
02.2014 року за комунальні послуги, що
нараховуються на мешканців АДРЕСА_1
сплачувала ОСОБА_2 (а.с. 9-17).
Згідно відтиску штампу ВГІРФО
Староміського відділу внутрішніх
справ, який міститься у домовій книзі
будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 зареєстрована
у вище зазначеному будинку з 15.08.2009 року
Відповідь адресно-довідкового
підрозділу УДМС України у Вінницькій
області на запит суду щодо місця
проживання відповідача вказує, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, була
зареєстрована до 12.08.2009 року АДРЕСА_2.
Відповідно до відповідей Управління
державної міграційної служби України у
та № 7444 від 26.06.2014 року, наданих на
відповідні запити суду, вбачається, що
згідно картотеки ВАДР УДМС України у
Вінницькій області, станом на 11.06.2014
року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, але
12.08.2009 року вибула до м. Вінниці і до
цього часу не зареєструвалась.
Підтвердити або спростувати на
сьогоднішній день достовірність
інформації щодо реєстрації ОСОБА_3 не є
можливим, оскільки термін зберігання
документів становить 3 роки. Враховуючи
вказану у запиті дату ймовірної
реєстрації (15.08.2009 року) заява особи та
інші документи, що додаються до неї,
знищені по акту. Відтиски та печатки,
якими користувалися підрозділи ВГІРФО
УМВС України у Вінницькій області,
здані для знищення до УМВС. (а.с. 44,48).
Таким чином, судом встановлено, що у
позивача, у зв'язку з прийняттям
відповідної спадщини, виникло право
власності на будинок, що розташований в
АДРЕСА_1, при цьому ОСОБА_3
зареєстрована в даному будинку на
правах члена сім'ї, починаючи з 15.08.2009
року, що підтверджується наявністю в
відповідній домовій книзі відтисків
штампів ВГІРФО Староміського відділу
внутрішніх справ м. Вінниці і не
спростовано іншими наданими суду
доказами, однак з березня 2011 року по
місцю реєстрації не проживає.
Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до норми ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Стаття 3 ЗУ "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні" (в редакції чинній на 15.08.2009 рік
- дату реєстрації відповідача згідно
відомостей домової книги) визначає, що
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання -
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік; реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
місце проживання або місце перебування
із зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно норми ч.2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім'ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.
За даних обставин, враховуючи, що
відповідач набув права користування
відповідним житлом як член сім'ї
позивача, при цьому, розірвавши шлюб з
сином позивача - відповідач перестав
перебувати із позивачем в родинних
стосунках, а відтак перестав бути
членом відповідної сім'ї, взявши до
уваги неспростовні докази наявності
відомостей у відповідній домовій книзі
щодо реєстрації відповідача в житлі, що
належить позивачу, а саме: наявність
відтисків штампів ВГІРФО
Староміського відділу внутрішніх
справ м. Вінниці з реєстрацією від
15.08.2009 року, що не суперечить та
узгоджується з датами зняття з
реєстрації відповідача від 12.08.2009 року
з попереднього місця проживання з
направленням у м. Вінницю, з огляду на
беззаперечні докази відсутності
відповідача по місцю своєї реєстрації,
яка в даному випадку носить формальний
характер, понад один рік, що об'єктивно
вказує на наявність ознак порушеного
права власності позивача на відповідне
майно та є правовою підставою, в
розумінні норми ст. 405 ЦК України, для
втрати відповідачем права
користування відповідним жилим
приміщенням, в силу чого суд вважає, що
позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, є
обгрунтованими та підлягають до
На підставі викладеного та
керуючись: ст. 3, ЗУ "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст.ст. 319, 321, 391, 405
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214,215,
224-226 ЦПК України, суд ,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, а саме: будинком
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
243 грн. 60 коп., що становить суму
понесених судових витрат за сплату
судового збору.
Копію заочного рішення відправити
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії з додержанням вимог ст. 229
Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя