АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Бортницька В.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Поліщук Н.В., Желепа О.В.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

за участю: представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
30 вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до Міністерства молоді та
спорту України про захист честі,
гідності та ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у липні 2014 року із
вищевказаним позовом до суду ставив
питання про зобов'язання Державної
служби молоді та спорту України
спростувати недостовірну інформацію
щодо нього, а саме: «ОСОБА_4 звільнено з
посади головного тренера штатної
збірної команди України з легкої
атлетики. 27 вересня 2012 року наказом
Державної служби молоді та спорту
України № 164-т ОСОБА_4 звільнено з
посади головного тренера штатної
збірної команди України з легкої
атлетики. Зазначимо, що ОСОБА_4
звільнено в зв'язку з невиконанням п 2.4.7
Контракту (за умовами, передбаченими
контрактом) п.8 ст.36 КЗпП України, яка
була розміщена 27.09.2012 року на
офіційному сайті відповідача шляхом:
розміщення на офіційному сайті
відповідача на термін 6 місяців з дня
набрання чинності рішень суду у даній
справі тексту такого змісту: «Державна
служба молоді та спорту України,
враховуючи рішення суду, цим
повідомляє, що з ОСОБА_4 зняті усі
звинувачення, що коли-небудь
публікувалась на цьому офіційному
сайті. Державна служба молоді та спорту
України приносить свої вибачення за
публікацію неперевірених фактів щодо
діяльності ОСОБА_4, які виявилися
недостовірними

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року ОСОБА_4 у
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу та ставив питання про його
скасування та постановлення нового
про задоволення позову у повному
обсязі. Вказуючи на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт будучи належним чином
повідомленим про день та час розгляду
справи у апеляційному суду, в судове
засідання не з'явився, поважність
причин своєї неявки суду не повідомив.
Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
апелянта в силу вимог ст. 305 ЦПК України
( а.с. 85)

Представник відповідача не визнав
подану апеляційну скаргу заперечував
проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши,
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом при розгляді справи
встановлено, що 27.09.2012 року позивача
було звільнено з посади головного
тренера штатної збірної команди
України з легкої атлетики, в зв'язку з
невиконанням п 2.4.7 Контракту (за
умовами, передбаченими контрактом) п.8
ст.36 КЗпП України про що на офіційному
веб-сайті Державної служби молоді та
спорту України, того ж дня була
розміщена оспорювана інформація.

Рішенням Апеляційного суду м.
Києва від 16.04.2013 року було зобов'язано
державну службу молоді та спорту
України змінити формулювання причин
звільнення ОСОБА_4 з п.8 ст.36 КЗпП
України на ч. 1 ст. 38 КЗпП України.

Звертаючись до суду з заявою про
захист честі, гідності і ділової
репутації та стягнення моральної
шкоди, позивач вказував на те, що
інформація про його звільнення що була
розміщена на офіційному веб-сайті
Державної служби молоді та спорту
України 27.09.2012 року є недостовірною.
Порушенням немайнових прав позивачу
завдано моральну шкоду, розмір якої він
оцінював в 6 000 гривень.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того, що
зміст поширеної відповідачами
інформації, не може вважатися
недостовірною, тобто такою, що не
відповідає дійсності, виходячи того, що
згідно наказу № 164-т від 27.09.2012 року
ОСОБА_4 було звільнено з посади
головного тренера штатної збірної
команди України з легкої атлетики в
зв'язку з невиконанням п. 2.4.7 Контракту
п. 8 ст. 36 КЗпП України. Інформація про
його звільнення була розміщена на
офіційному веб - сайті того ж дня. Тобто
на момент її розміщення вона була
достовірною, оскільки наказ був чинним
і в судовому порядку не скасований та
не змінений. Підстави звільнення
позивача були змінені лише 16.04.2013 року в
зв'язку з ухваленням відповідного
рішення Апеляційним судом м. Києва.
Оскільки судом прийнято рішення щодо
відмови у задоволенні вимог позивача
щодо визнання інформації
недостовірною, то суд вважав що не
підлягають задоволенню і вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, апелянт зазначав про те, що
судом було безпідставно не взято до
уваги рішення апеляційного суду за
яким його звільнення визнано
незаконним. Ділова репутація, що була
набута ним протягом багатьох років
успішної праці, є важливою складовою
побудови його успішної кар'єри тренера
з легкої атлетики, а також багато в чому
визначає суспільне ставлення та
оцінку його ділових та професійних
якостей при виконанні своїх обов'язків
тренера. А відтак, недостовірна
інформація про його звільнення з
посади негативно впливає на його
ділову репутацію сьогодні.

Доводи апеляційної скарги, на думку
колегії суддів правильності висновків
суду першої інстанції не спростовують.
Правомірними є висновки суду в частині
того, що на момент розповсюдження
оспорюваної позивачем інформації вона
була достовірною, тому вимоги про її
спростування задоволені бути не
можуть.

Крім того, позивачем при зверненні до
суду вказувалось на те, що
недостовірна інформація відносно
позивача була поширена шляхом
розміщення її наофіційному веб-сайті
Державної служби молоді та спорту
України, від 27.09.2012 року (http: // dsmsu. gov. ua/
index/ ua / material 8598).

Однак в матеріалах справи відсутній
такий носій інформації. При зверненні
до суду позивачем в додатках ( п. 3)
значиться роздруківка з
інформаційного сайту, однак вона
містить в собі інформацію яка не
відповідає тій відносно якої
заявлено позов ( а.с.11) (http: // dsmsu. gov. ua/
index/ ua / material 8578).

.

Також апелянтом не було надано доказів
на підтвердження того факту, що
негативна інформація, яка є предметом
судового розгляду продовжує
перебувати на офіційному веб - сайті
відповідача незважаючи на те, що
формулювання причин його звільнення
було змінено за рішенням апеляційного
суду.

З урахуванням вищевикладеного та
беручи до уваги положення ч. 2 ст. 308 ЦПК
України (не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
підстав) колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а відтак підстав
для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: