Єдиний унікальний номер 725/5566/14-ц
Номер провадження 2/725/1276/14
18.11.2014 року Першотравневий
районний суд м.Чернівців
головуючого судді Піхало Н. В.
при секретарі Томко І.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Державна
міграційна служба Першотравневого РВУ
МВС України в Чернівецькій області,
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 5
квітня 2011 року між ним та відповідачем
укладено договір дарування квартири,
за умовами якого ОСОБА_2 передав у дар, а
він прийняв безоплатно квартиру № 1,
яка складається з 2 житлових кімнат,
загальною площею 57,20 кв.м, у тому числі
житловою 30 кв.м, яка знаходиться
у АДРЕСА_1. Даний договір дарування
посвідчено нотаріально та
зареєстровано у визначеному законом
порядку в реєстрі правочинів за № 764.
Крім того, право власності на спірну
квартиру ним зареєстровано у
встановленому законом порядку, що
також підтверджується витягом про
державну реєстрацію речових прав.
Разом з тим, після укладення
дарування квартири та реєстрації права
власності в державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відповідач як
попередній власник квартири в ній не
проживає, а також не несе будь-яких
витрат за користування цією квартирою
та не оплачує комунальні послуги й
відповідно будучи зареєстрованим у
квартирі чинить йому як її власнику
перешкоди у вільному користуванні та
розпорядженні належним йому на праві
Посилаючись на вказане, просив визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник не з'явилися. Позивач
подав суду заяву, в якій просив справу
розглянути у його відсутності, а також
вказав на те, що проти винесення
заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином за останнім відомим місцем
проживання, а також шляхом розміщення
Представник третьої особи, будучи
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи в судове
засідання не з'явився, подавши заяву
про розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги
закону, а також те, що позивач не
заперечував проти розгляду справи у
відсутність відповідача, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін та на підставі
наявних у справі доказів.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
судовий розгляд проводився без
Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Нормами статті 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Так, звертаючись до суду із
вказаним позовом, позивач вказував на
те, що ОСОБА_2 будучи зареєстрованим у
спірній квартирі як колишній її
власник, у ній не проживає без поважних
причин, що підтверджується відповідним
актом. При цьому, реєстрація
відповідача у квартирі, в якій він не
проживає, порушує його права як
власника квартири на вільне володіння
та користування своєю власністю, тому
просив визнати відповідача таким, що
втратив право користування житловим
Як убачається з матеріалів справи,
5 квітня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та
відповідачем ОСОБА_2 укладено
нотаріально посвідчений договір
дарування квартири, за умовами якого
ОСОБА_2 передав у дар, а позивач прийняв
безоплатно квартиру № 1, яка
складається з 2 житлових кімнат,
загальною площею 57,20 кв.м, у тому числі
житловою 30 кв.м, та знаходиться у
Даний договір дарування посвідчено
нотаріально та зареєстровано у
визначеному законом порядку в реєстрі
правочинів за № 764.
Крім того, як убачається з матеріалів
справи право власності ОСОБА_1 на
спірну квартиру зареєстровано у
встановленому законом порядку, що
також підтверджується витягом про
державну реєстрацію речових прав
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2
після укладення договору дарування
квартири та відчуження її новому
власнику ОСОБА_1 не був знятий з
реєстраційного обліку за місцем
розташування спірної квартири та
залишається зареєстрованим як
колишній власник, що підтверджується
довідкою про склад сімї, виданою ПП
«Житлосервіс» від 26 червня 2014 року
№ 978 (а.с 8).
При цьому, у спірній квартирі
ОСОБА_2 не проживає за місцем
реєстрації з квітня 2011 року та по даний
час, що підтверджується складеним ПП
«Житлосервіс» актом від 16
серпня 2014 року № 108 (а.с. 9).
Таким чином, судом достовірно
встановлено, що відповідач більше 3
року в спірній квартирі не проживає,
однак значиться в ній зареєстрованим
як її колишній власник.
Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК
України особі належить право
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється, зокрема,
у разі відчуження квартири.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Зокрема, відповідно до вимог ст. 391 ЦК
України, ст.150 ЖК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Таким чином, ураховуючи вищенаведене,
суд вважає, що в даному випадку до
спірних правовідносин підлягає
застосуванню положення ст.ст. 383, 391 ЦК
України, які регулюють спірні
правовідносини сторін й відповідно
порушене позивача право вільного
володіння та користування квартирою
підлягає захисту, оскільки на час
розгляду справи відповідач не є
власником будинку, подарувавши її
позивачу на підставі договору
дарування втратив право власності й
відповідно право користування нею, яке
є похідним від права власності, а тому
безпідставно значиться зареєстрованим
за адресою місцезнаходження придбаної
позивачем у власність квартири, чим
чинить йому у такий спосіб перешкоди
у вільному володінні, розпорядженні
та користуванні належним йому на
праві власності нерухомим майном.
За таких обставин, суд на основі
повно та всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених належними та
допустимими доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених судом обставин, та
правові норми, які підлягають
застосуванню, враховуючи, що факт не
проживання відповідача з квітня 2011
року у належній позивачу на праві
власності квартирі підтверджено
належними та допустимими доказами й
відповідно реєстрація відповідача
порушує права позивача вільно
володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю,
приходить до висновку, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню й
відповідно ОСОБА_2 підлягає визнанню
таким, що втратив право користування
Крім того, ураховуючи положення
ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.
На підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 16, 316, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст.
3, 10, 11, 15, 58-60, 88, 209, 212-215, 224, 228, 233, 294 ЦПК
України, суд ,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Державна міграційна служба
Першотравневого РВУ МВС України в
Чернівецькій області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243
Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Чернівецької
області через Першотравневий районний
суд м. Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Заочне рішення набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Н. В. Піхало