АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №753/15102/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/12847/2013 Головуючий у
суді першої інстанції: Каліушка  Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.

19 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького
районного суду м. Києва від 15 вересня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_4 про
визнання дій державних виконавців
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві неправомірними та
визнання необґрунтованими і
незаконними постанови і вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 15 вересня 2014 року у
задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою скаргу
задовольнити, вважаючи, що судом
порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, доводи
апеляційної скарги заперечення,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду та
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року
ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою
про визнання дій державних виконавців
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві
неправомірними та визнання
необґрунтованими і незаконними
постанови і вимоги, посилаючись в
обґрунтування своїх вимог на те, що 4
серпня 2014 року вона отримала вимогу
державного виконавця, відповідно до
якої повторно призначено проведення
виконавчих дій стосовно вселення
ОСОБА_5 в окрему кімнату жилою площею 17,9
кв. м у квартирі АДРЕСА_1. Зазначає, що 8
липня 2014 року ОСОБА_5 був вселений у
зазначену вище кімнату, що
підтверджується Актом про вселення та
постановою про закінчення виконавчого
провадження від 8 липня 2014 року, тобто
рішення суду виконане у повному обсязі,
а відтак дії державних виконавців
стосовно прийняття постанови про
відновлення виконавчого провадження
від 16 липня 2014 року та вимоги від 27
липня року є неправомірними. Просила
суд визнати необґрунтованими і
незаконними постанову про відновлення
виконавчого провадження від 16 липня 2014
року і вимогу 38/13 від 28 липня 2014 року,
визнати дії й бездіяльність державних
виконавців Ковтун В.В. і Ярушевської
І.І. при прийнятті процесуальних рішень
такими, що необґрунтовані доказами,
виконані з порушенням процесуального
порядку, законодавчих процедур,
порушили її права на інформацію,
порушили її право власності та третіх
осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ
перебував виданий Дарницьким районним
судом м. Києва 6 лютого 2013 року
виконавчий лист про вселення ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 в окрему кімнату жилою площею 17,9
кв. м в кватирі АДРЕСА_1

8 лютого 2013 року державним виконавцем
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві
відкрито виконавче провадження з
виконання зазначеного рішення суду.

8 липня 2014 року згідно Акту державного
виконавця ОСОБА_5 вселено у визначене у
виконавчому документі приміщення, у
зв'язку з чим у цей же день державним
виконавцем Ковтун В.В. прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Як вбачається з матеріалів
виконавчого провадження 14 лютого 2014
року на адресу ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві надійшла заява від ОСОБА_5 про
відсутність у нього можливості вільно
користуватися та розпоряджатися
кімнатою зазначеною у виконавчому
документі у зв'язку з створенням
перешкод боржником, та за наслідком
розгляду якої, державним виконавцем
Ковтун В.В. постановою від 16 липня 2014
року відновлено виконавче провадження
з виконання виданого Дарницьким
районним судом м. Києва 6 лютого 2013 року
виконавчого листа про вселення ОСОБА_5
у визначене у ньому приміщення.

28 липня 2014 року державним виконавцем
направлено сторонам вимогу №38/13 про
проведення 21 серпня 2014 року виконавчих
дій щодо вселення ОСОБА_5

Відповідно до ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні
скарги, суд першої інстанції виходив з
того, що державний виконавець при
проведені виконавчих дій у виконавчому
провадженні №224/13 діяв відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження»

Колегія суддів не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги, що суд першої інстанції не дав
належну оцінку актам державного
виконавця, оскільки судом першої
інстанції досліджено усі письмові
докази, в тому числі і акти, у їх
сукупності, та їм надана належна
оцінка.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що судом першої інстанції не в
повній мірі досліджені обставини
справи та суд невірно витлумачив норми
закону, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи.
Так, судом встановлено, що виконавче
провадження ВП № 36466534 відновлено 16
липня 2014 року на підставі заяви ОСОБА_5
про перешкоджання ОСОБА_4 його
проживанню в спірній квартирі після
примусового вселення.

Відповідно до ст. 79 Закону
України «Про виконавче провадження»,
про примусове вселення стягувача
державний виконавець складає акт.
Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження. У разі подальшого
перешкоджання боржником проживанню
(перебуванню) стягувача у приміщенні, в
яке його вселено, стягувач має право
звернутися до державного виконавця із
заявою про відновлення виконавчого
провадження. У такому разі державний
виконавець має право повторно
здійснити примусове вселення
стягувача та накласти на боржника
штраф у подвійному розмірі відповідно
до статті 89 цього Закону. Виконавче
провадження не відновлюється і
повторне примусове вселення стягувача
не здійснюється, якщо особа, яка
перешкоджає його проживанню
(перебуванню), не є боржником. Питання
про вселення стягувача в такому разі
вирішується в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують і не
впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо законності дій
державного виконавця по відновленню
виконавчого провадження.

Оскільки ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
висновки суду обґрунтовані, колегія
суддів не вбачає підстав для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 15 вересня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді