Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5155/14-ц
Провадження №: 2/332/1528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 р.

Заводский районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування.

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Запорізької міської ради про визнання
права власності в порядку спадкування
на ? частку квартири АДРЕСА_1 з
наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача
ОСОБА_2.

На день смерті , ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 29.12.1998 №2937, виданого Заводською
районною адміністрацією Запорізької
міської ради, належала на праві
власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.
Власником іншої частки зазначеної
квартири є ОСОБА_1.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено,
що спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

На момент смерті ОСОБА_2 позивач
постійно проживав з нею у зазначеній
квартирі, що підтверджується довідкою
Центру обслуговування абонентів №4 МКП
«Основаніє» від 01.10.2014 №2314.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Отже позивач є єдиним спадкоємцем
після смерті матері, який прийняв
спадщину після її смерті. Відповідно до
ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який
прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини (ч.1 ст.1298 ЦК
України).

Але отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом виявилося
неможливим через відсутність у
позивача оригіналу
правовстановлюючого документа на
квартиру.

Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Оригінал свідоцтва про право власності
на квартиру у позивача відсутній.

Оскільки відсутність
правовстановлюючого документа на
спадкове майно позбавляє позивача
можливості оформити свідоцтво про
право на спадщину у нотаріуса,
зареєструвати це право та
розпорядитися на власний розсуд
спадковим майном, позивач просить
визнати за ним право власності на
частину спадкової квартири.

В судове засідання позивач не з*явився
, представник позивача звернулась з
заявою про розгляд справи у її
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з*явився, про слухання
справи повідомлений, заяви про
поважність причин неявки, або про
розгляд справи у відсутності
відповідача суду не надано. Судом
прийняте рішення про заочний розгляд
справи в силу ст.. 224 ЦПК України.

звернувся до суду з заявою в якій
просить розглянути позов без їх участі,
з позовними вимогами згодний.

Дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати
позивача ОСОБА_2 (а.с.7).

На день смерті , ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 29.12.1998 №2937, виданого Заводською
районною адміністрацією Запорізької
міської ради, належала на праві
власності 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.
Власником іншої частки зазначеної
квартири є ОСОБА_1.(а.с.19)

Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено,
що спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

На момент смерті ОСОБА_2 позивач
постійно проживав з нею у зазначеній
квартирі, що підтверджується його
реєстрацією (а.с.6) та довідкою Центру
обслуговування абонентів №4 МКП
«Основаніє» від 01.10.2014 №2314.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не
перебували в зареєстрованому шлюбі.
Отже позивач є єдиним спадкоємцем
після смерті матері, який прийняв
спадщину після її смерті, що
підтверджено довідкою Першої
Запорізької нотаріальної контори
(а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини (ч.1 ст.1298 ЦК
України).

Але отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом виявилося
неможливим через відсутність у
позивача оригіналу
правовстановлюючого документа на
квартиру.

Порядок видачі свідоцтв про право на
спадщину визначений Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 №296/5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі -
Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до пунктів 4.12, 4.14, 4.15, 4.18
глави 10 розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій свідоцтво про право
на спадщину видається за наявності у
спадковій справі всіх необхідних
документів.

При видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє: факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину.

Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Згідно з п.1.2 глави 2 розділу II
зазначеного Порядку право власності на
квартиру може бути підтверджено
оригіналом або дублікатом
відповідного документа, зокрема,
свідоцтвом про право власності на
об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч.3
ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Статтею 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІУ
визначено, що державна реєстрація прав
проводиться, зокрема, на підставі
рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Принцип непорушності права власності
закріплений у ст.321 ЦК України. Він
полягає у тому, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Особа може
бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

Згідно свідоцтва про право власності
на житло належить - ? частина ОСОБА_2, а
інша ? частина належить ОСОБА_1 (а.с19).
Таким чином, суд знаходить підстави для
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 212,215,224,226,228 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_2 яка померла 30.12.2012.

Заочне рішення може бути переглянете
судом за письмовою заявою відповідача,
яка подається до суду протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В.Марченко