Справа № 546/1067/14-ц
Номер провадження 2/546/422/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року

селище Решетилівка

Решетилівський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого:
судді Олійник О.М.

при секретарі:
Шебітченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Решетилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Жовтневої сільської ради
Решетилівського району Полтавської
області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
належність домоволодіння, що
знаходиться по АДРЕСА_1, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, як
попередньому власнику; визначити
позивача, як спадкоємця, наступним
власником вказаного домоволодіння;
визнати за ним право власності на
житловий будинок літ. «А-1», загальною
площею 61,3 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.,
та господарсько-побутову споруду:
сарай літ. «Б», що розташовані по
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилається на
те, що в 1974-1977 роках його мати - ОСОБА_2 за
власні кошти звела вищезазначений
житловий будинок та сарай, до моменту
смерті володіла та користувалася ними.
За життя ОСОБА_2 її права на будинок
ніким не оспорювалися. Після смерті
матері позивач фактично вступив у
володіння спадковим майном, проте
оформити свої права на будинок він не
може, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
нього.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Позивач надав суду заяву, в
якій просить розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі. Відповідач надав суду
заяву, в якій просить розглянути справу
без участі представника ради, позов
ОСОБА_1 визнає повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
з огляду на наступне.

01 серпня 2014 року позивач звернувся до
Решетилівської державної нотаріальної
контори із проханням видати на його
ім'я свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок, що
знаходиться по АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_2.

У зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
зазначений будинок, державним
нотаріусом обґрунтовано була винесена
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії /а.с. 8/.

У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 16.05.2013 року №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
зазначено: якщо нотаріусом
обґрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні.

За наведених обставин у даній справі
необхідно з'ясувати наявність
фактичних та правових підстав
виникнення у спадкодавця - ОСОБА_2 права
власності на зазначений будинок.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням виконкому Жовтневої
сільської Ради депутатів трудящих від
27.12.1973 року гр. ОСОБА_2 дозволено
здійснювати забудову земельної
ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1.

На підставі зазначеного рішення
виконкомом сільської Ради ОСОБА_2 було
видано свідоцтво на забудову садиби,
згідно з яким на відведеній земельній
ділянці належало збудувати жилий
будинок на 3 кімнати житловою площею 39,75
кв.м. із господарським сараєм розміром
7х4. Строк початку та закінчення
будівництва - 1974-1977 рр. /а.с. 9/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла /а.с. 7/.

Відповідно до довідки Жовтневої
сільської ради народних депутатів
Решетилівського району Полтавської
області від 04.05.1983 року на день смерті
за ОСОБА_2, згідно з записом в
погосподарській книзі під № 21,
значиться наступне спадкове майно:
саманний, обкладений цеглою, критий
шифером житловий будинок житловою
площею 36 кв.м. з надвірною будівлею -
сараєм, розташований у с. Жовтневе /а.с.
11/.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

За змістом п. 20 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, у випадках включення в міську
(селищну) смугу сільських населених
пунктів або у випадках їх перетворення
в міста або

селища міського типу, списки будинків
та домоволодінь, які належать
громадянам або колгоспним дворам,
складалися бюро технічної
інвентаризації на підставі
погосподарських книг сільської Ради
депутатів трудящих.

Аналіз діючого на момент виникнення
спірних правовідносин законодавства
свідчить про те, що записи у
погосподарських книгах та довідки
виконавчих комітетів сільських рад
визнавались в якості актів органів
влади (публічних актів), що
підтверджують право приватної
власності.

Рішення виконкому Жовтневої сільської
Ради депутатів трудящих від 27.12.1973 року,
яким ОСОБА_2 була відведена земельна
ділянка для будівництва, свідоцтво на
забудову садиби, довідка Жовтневої
сільської ради народних депутатів
Решетилівського району Полтавської
області від 04.05.1983 року, а також
наявність у погосподарській книзі
запису про належність житлового
будинку ОСОБА_2 у сукупності свідчать
про те, що за життя ОСОБА_2 набула право
власності на житловий будинок із
надвірною спорудою, що розташовані по
АДРЕСА_1.

Не дивлячись на те, що за життя ОСОБА_2
не оформила належним чином своє право
власності та не отримала
правовстановлюючого документу на
належний їй будинок, вищенаведене діє
підстави для висновку про те, що після
смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до
складу якої входить зазначений
будинок.

Статтею 524 Цивільного кодексу
Української РСР визначено, що
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу
Української РСР при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

У відповідності до ст. 548 Цивільного
кодексу Української РСР для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу
Української РСР передбачені дії, що
свідчать про прийняття спадщини.

Так, визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії вбачається, що у
державній нотаріальній конторі
відсутня спадкова справа після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2,
тобто позивач не звертався до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини.

Між тим, згідно довідки Жовтневої
сільської ради народних депутатів
Решетилівського району Полтавської
області від 04.05.1983 року позивач після
смерті матері здійснював добудову
будинку, а також охороняв цей будинок.

Згідно довідки Жовтневої сільської
ради Решетилівського району
Полтавської області від 06.10.2014 року №
02-21/616 ОСОБА_1 після смерті матері
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
здійснював догляд за будівлями та
земельною ділянкою, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Наведене свідчить про те, що позивач
фактично вступив в управління
спадковим майном, а відтак він
вважається таким, що прийняв спадщину
після смерті матері.

Таким чином наявні правових підстав
для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 524-527, 529, 548, 549
Цивільного кодексу Української РСР, ст.
ст. 10, 11, 60, 174 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Жовтневої сільської
ради Решетилівського району
Полтавської області про визнання права
власності - задовольнити.

Визнати належність житлового будинку з
надвірною спорудою, розташованого по
АДРЕСА_1, попередньому власнику -
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкодкоємцем
першої черги за законом померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, право
власності на житловий будинок літ.
«А-І» з прибудовою літ. «а», загальною
площею 61,3 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.
та сарай літ. «Б», що розташовані по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Решетилівський районний Полтавської
області суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

Суддя Решетилівського районного

суду Полтавської області
О.М. Олійник