Справа №137/2507/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

"12" грудня 2014 р.

Літинський районний
суд Вінницької області

в складі:
головуючої судді Білик Н. В

з участю секретаря
Хижук Л.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в смт Літині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Літинської
селищної ради, третя особа ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом.

В С
Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 із
позовом про визнання права власності
на спадкове майно. В позові зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабушка
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина до складу якої входить 3/4
частки житлового будинку з прибудовами
та господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1. Інша 1/4
частки вкзаного житлового будинку з
прибудовами та господарськими
спорудами належить матері позивачки
ОСОБА_4, згідно свідоцтва про аправо на
спадкування за законом виданого
Літинською державною нотаріальною
конторою 11.10.1980 року. Після звернення
позивачки до Літинської державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
їй нотаріусом було відмовлено у
вчинені даної дії, оскільки на майно,
яке підлягає державній реєстрації
відсутні правовстановлюючі документи.
За таких обставин, ОСОБА_1 не може
реалізувати своє право на спадпщну,
тому змушена звернутися до суду за
захистом свого права. Крім того,
позивач вказує, що при сладенні
заповіту приватним нотаріусом ОСОБА_5
була допущена помилка при написанні
прізвища ОСОБА_3, а саме в заповіті було
записано прізвище - ОСОБА_3, а правильно-
ОСОБА_3. Тому також просить
встановити факт, що заповіт
посвідчений приватним нотаріусом
Літинського районного нотаріального
округу, зареєстрований в реєстрі за №154
від імені ОСОБА_3, складений ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася. Надала суду заяву у якій
просить справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить
задовільнити.

Представник Літинської
селищної ради в судове засідання не
з'явився, надали суду заяву про розгляд
справи за їх відсутності. Позов
визнають в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася. Надала суду
заяву у якій просить справу розглянути
за її відсутності, проти заявленого
позову не заперечує.

Дослідивши матеріали, які є у
справі, взявши до уваги думку сторін,
суд вважає, що позов обгрунтований та
підлягає до задоволення

Судом встановлено, що між
сторонами існують цивільні
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням.

Свідоцтво про смерть (а.с.10)
свідчить, що ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Копія свідоцтва про
укладення шлюбу (а.с.11) свідчить, що
24.09.1985 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_8,
їй присвоєно прізвище - ОСОБА_3. Копії
свідоцтва про право власності та
свідоцтва на право спадкування за
законом (а.с.13-14) підтверджують, що
ОСОБА_3 на праві власності належав
житловий будинок в АДРЕСА_1. Із копії
технічного паспорта на садибний
(індивідуальний) житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15-18) встановлено,
що у даному документі
право користування на житловий
будинок зареєстровано за ОСОБА_3 - 3/4 та
ОСОБА_4- 1/4. Копія заповіту (а.с.8-9)
свідчить, що ОСОБА_3 заповіла усе своє
майно позивачці.

Із довідки виданої Літинською
селищною радою (а.с.15) встановлено, що
згідно особового рахунку та
правовстановлюючих документів,
житловий будинок АДРЕСА_1, належав на
праві власності в рівних частках
ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідь нотаріуса (а.с.12) свідчить,
що ОСОБА_1 позбавлена можливості
отримати свідоцтво про право на
спадщину у нотаріуса, через помилку у
заповіті та невизначеність часток у
праві власності.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
фактів належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Відповідно до ППВС України "Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають
юридичне значення " п 12. передбачено
, що при розгляді справи про
встановлення, відповідно до п. 6 ст.256
ЦПК, факту належності
правовстановлюючих документів
особі,прізвище, ім'я, по батькові,
місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові,прізвищем,
місцем і часом народження цієї особи,
вказаними у свідоцтві про народження
або в паспорті, у тому числі,
факту належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові
зазначені ініціали суд
повинен запропонувати заявникові
подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка
видала документ, не має
можливості внести до нього
відповідні виправлення. Разом
з тим, цей порядок не
застосовується, якщо виправлення в
таких документах належним чином не
застережені або ж їх
реквізити нечітко виражені
внаслідок тривалого
використання, неналежного
зберігання, тощо. Це є
підставою для вирішення питання про
встановлення факту, про який
йдеться в документі, відповідно до
чинного законодавства.

З урахуванням наведеного, враховуючи
ідентичність імені та по батькові,
місця народження, проживання та смерті,
співзвучність прізвища, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених вимог щодо
встановлення факту.

Згідно ст.328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1299 ЦК
України, якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна.

Згідно ст.392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ,
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України
передбачає, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, а
також те, що спірний будинок було
побудовано у 1950 році, довідка із
Літинської селищної ради підтверджує ,
що ОСОБА_3 являлася власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
а позивачка є спадкоємцем за законом
після смерті ОСОБА_3, тому суд дійшов
висновку, що позов слід задовільнити
частково.

Що стосується фундамента літ."Ф",
фундамента літ."Ф-1" та підвала"п/Ф", то в
цій частині позов не підлягає до
задоволення. Відповідно до копії
технічного паспорта дані споруди є
самочинно збудовані.

Відповідно до ст. 376 ч 2ЦК України
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Ворота з хвірткою №3 та огорожа №4
збудовані у 2012 році, тому до складу
спадщини не увійшли, так, як ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст..213-215, 256 ЦПК України,
ст. 1216-1218, 392 ЦК України ,-

В И Р І Ш
И В:

Позов задовільнити частково.

Встановити факт, що заповіт
посвідчений приватним нотаріусом
Літинського районного нотаріального
округу 15 квітня 2006 року, зареєстрований
в реєстрі за №154 від імені ОСОБА_3
складений ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право
приватної власності
на 3/4 частки житлового будинку з
прибудовами та господарським
спорудами, що розташований в
АДРЕСА_1, позначений на плані літерою "А"
загальною площею 59,1 кв.м., житловою
площею 40,5 кв.м, веранду літ."а", погріб
літ."п/А", сарай літ."В" , огорожа №1
після смерті ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду
сторони можуть подати до апеляційного
суду Вінницькї області через райсуд
протягом 10 днів після проголошення
рішення.

Суддя :
Білик Н. В.