АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1382/14
Головуючий 1 інстанції
Доповідач - Пилипчук
Категорія - договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 січня 2013
року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу 52 780
грн., посилаючись на те, що він 06.04.2009 р.
передав в борг відповідачу 5 000 доларів
США, а 15.10.2009 р. - 1 500 доларів США, про що
остання власноруч склала розписки та
зобов'язалась повернути борг до 06.11.2009
року. Проте відповідач гроші не
повернула, у зв'язку з чим позивач
вимушений звернутися до суду із
зазначеним позовом.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 січня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 52 780 грн. та
судовий збір в сумі 214,60 грн., а всього -
52994,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить рішення суду першої
інстанції скасувати, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3 Вказує, що вона не
викликалась в судове засідання, не мала
змоги надати свої пояснення. Зазначає,
що вона повернула ОСОБА_3 борг 5000
дооларів США, про що є відповідна
розписка.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так, з аналізу ст. ст. 510, 545 ЦК України та
відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України
розписка є борговим документом та може
бути надана позикодавцем для
підтвердження перед ним невиконаного
зобов'язання за договором позики.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України
прийнявши виконання зобов'язання,
кредитор повинен на вимогу боржника
видати йому розписку про одержання
виконання частково або в повному
обсязі. Якщо боржник видав кредиторові
борговий документ, кредитор, приймаючи
виконання зобов'язання, повинен
повернути його боржникові. У разі
неможливості повернення боргового
документа кредитор повинен вказати про
це у розписці, яку він видає.

Судом першої інстанції встановлено, не
заперечується сторонами, що 06.04.2009 року
ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_3 гроші в
сумі 5 000 доларів США і зобов'язалась
повернути борг до 06.11.2009 року із сплатою
13% річних. Про зазначене відповідачем
власноруч була написана розписка
(а.с.31).

Крім того, 15.10.2009 року ОСОБА_2 взяла в
борг у ОСОБА_3 1500 доларів США під 13%
річних і зобов'язалась повернути гроші.
Про зазначене відповідачем також
власноруч написана розписка (а.с.32).

Оригінали вказаних розписок залучені
до матеріалів справи.

Позивач заявив вимоги про стягнення з
відповідача 52 780 грн. боргу за борговими
розписками, а саме 40600 грн., що є
еквівалентом 5000 доларів США за курсом
НБУ на час звернення до суду (8,12 грн. за 1
долар США) за розпискою від 06.04.2009 року
та 12180 грн. що є еквівалентом 1500 доларів
США за договором позики від 15.10.2009 р.
Вимог про стягнення відсотків за
договорами позивач не заявляв.

Відповідач наполягала, що борг 5000
доларів США за борговою розпискою від
06.04.2009 року вона повернула, на
підтвердження чого надала відповідну
розписку від 31.08.2010 року підписану
позивачем, згідно якої ОСОБА_3 отримав
від ОСОБА_2 5000 доларів США в рахунок
погашення боргу по розписці від 06.04.2009
року.

Позивач приналежність йому підпису на
вказаній розписці категорично
заперечував.

За клопотанням відповідача у справі
ХНДІСЕ імені засл. проф. М.С. Бокаріуса
була проведена судова почеркознавча
експертиза, згідно висновків якої № 8071
від 07.10.2014 року підпис від імені ОСОБА_3
в розписці від 31.08.2010 р., розташований в
графі «31.08.2010 ОСОБА_3» виконаний ОСОБА_3.

Позивач та його представник із
висновками зазначеної експертизи не
погодились.

За клопотанням представника позивача в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції була допитана експерт
ОСОБА_6, яка змістовно та вмотивовано
відповіла на запитання представника
позивача щодо складеного нею висновку,
підтвердила висновок у повному обсязі.

Підстав для призначення повторної
почеркознавчої та судово-медичної
експертиз судова колегія не
встановила.

Позивач не заперечував, що інших
боргових зобов*язань між сторонами
06.04.2009 року не виникало.

Представник позивача наполягав, що
факт знаходження оригіналу боргової
розписки у позивача, спростовує
посилання відповідача на повернення
нею боргу 5000 доларів США..

Однак, зазначені доводи суперечать
обставинам справи.

Так, судова колегія, бере до уваги, що
розписка від 06.04.2009 р. крім зобов*язання
про повернення боргу 5000 доларів США
містить також зобов*язання відповідача
по сплаті відсотків. Позивач наполягав,
що зобов*язання в частині сплати
відсотків ОСОБА_2 також не виконувала.

Таким чином, розписка від 31.08.2010 р.
підтверджує виконання зобов*язань в
частині повернення суми боргу 5000
доларів США, та не свідчить про належне
виконання зобов*язань в частині сплати
ОСОБА_2 відсотків за договором позики
від 06.04.2009 р.

Тому, знаходження оригіналу боргової
розписки у позивача не спростовує
висновків про доведеність факту
повернення ОСОБА_2 позивачу основної
суми боргу 5000 доларів США за розпискою
від 06.04.2009 р. Проте вимоги про сплату
відсотків за договором позики позивач
не заявляв.

За таких обставин, судова колегія
розписку від 31.08.2010 р. приймає як
належний та допустимий доказ
повернення ОСОБА_2 боргу в розмірі 5000
доларів США ОСОБА_3, тому, помилковим є
висновок суду першої інстанції про
наявність підстав для задоволення
позову в частині стягнення 40600 грн., що
на час вирішення справи судом першої
інстанції було еквівалентом 5000 доларів
США, за договором позики від 06.04.2009 року.

ОСОБА_2 не заперечує факт отримання нею
1500 доларів США за договором позики від
15.10.2009 р., визнає, що зазначені кошти
позивачу не повернула, проте наполягає,
що в розписці не визначена дата
повернення коштів, тому вважає, що
строк виконання цього зобов*язання не
настав.

Судова колегія такі доводи вважає
безпідставними.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України передбачено,
якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки позивач не звертався до
відповідача раніше із вимогою про
повернення боргу, моментом
пред'явлення вимоги позивача про
повернення коштів вважається
звернення до суду із зазначеним
позовом.

Оскільки на цей час ОСОБА_2 борг за
договором позики від 15 жовтня 2009 року
позивачу не повернула, обґрунтованим є
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 12180 грн. що було еквівалентом 1500
доларів США на час звернення до суду з
позовом, тому рішення суду в цій
частині залишається без змін.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції помилково вирішив питання
про стягнення судового збору 214,60 грн. з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, оскільки
останній будучи інвалідом І групи при
зверненні до суду першої інстанції
судовий збір не сплачував. Зазначену
суму належало стягнути з відповідача
на користь держави.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
судова колегія судової палати у
цивільних справах, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 16 січня 2013
року змінити, в частині стягнення 40600
грн. за борговою розпискою від 06.04.2009 р. -
скасувати, у задоволенні цих позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення 12180
грн. за борговою розпискою від 15.10.2009 р. -
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 214,60 грн.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -