Справа № 349/1690/14-ц
Провадження № 2/349/512/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2014 року
м.
Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря Сірко І.В.

розглянувши у відкритому заочному
судовому засіданні в залі суду №4 в м.
Рогатині цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського
районного суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

У позовній заяві зазначено, що 23.07.2011
року між позивачем і відповідачкою по
справі у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану по місту Ковелю
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
було зареєстровано шлюб, про що було
зроблено актовий запис за №290. Від
спільного проживання в шлюбі діти не
народилися. Спільне проживання між
ними склалося невдало. Різні погляди на
життя стали причиною непорозумінь.
Шлюбні стосунки між сторонами
припинені, спільне господарство не
ведеться. Шлюб носить формальний
характер. Примирення між ними
неможливе. Просив шлюб розірвати.

У судове засідання, призначене на 17.11.2014
року позивач не прибув, направив14.11.2014
року на адресу суду клопотання про
розгляд справи у його відсутності.
Просив позовні вимоги задовольнити
повністю (а.с.13).

Відповідно до ст.27 ЦПК України участь у
судових засіданнях - це право, а не
обов'язок сторін по справі.

Відповідачка у судове засідання не
прибула і про причину своєї неявки суд
не повідомила, хоча про день, час та
місце розгляду справи була повідомлена
в установленому законом порядку, що
підтверджується повідомленням про
отримання нею судової повістки про
виклик до суду на 17.11.2014 року - 08.11.2014
року (а.с.12).

Суд, з письмової згоди позивачки по
справі, ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням статті 224 ЦПК України.

Небажання відповідачки надавати
докази в обґрунтування своїх
заперечень проти позову, зокрема з
причини ухилення від участі в судових
засіданнях, дає суду право при заочному
розгляді справи обмежитися доказами,
наданими позивачем, що повністю
відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК
України.

Суд, дослідивши та перевіривши всі
докази в їх сукупності, встановив такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1, виданого
25 жовтня 2014 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ковелю реєстраційної служби
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
23.07.2011 року у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ковелю Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було зроблено
актовий запис за №290. Після державної
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище ОСОБА_2 (а.с.4).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за
місцем проживання за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.112 СК України при
розірванні шлюбу суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову. Бере до уваги наявність
малолітньої дитини та інші обставини
життя подружжя.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає в тому,
що шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

За ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.
Дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги.

Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній. Дані положення
закріплені у ст.55 Сімейного кодексу
України. Кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканність.

Суд не зобов'язаний призначати
сторонам строк для примирення. Це
робиться лише тоді, коли збереження
шлюбу можливе на почуттях любові та
поваги, підтримки один одного.

Судом встановлено, що сторони
припинили подружні стосунки, позивач
не бажає проживати разом з
відповідачкою, у нього наявне стійке
волевиявлення, направлене на
припинення сімейних відносин.
Викладені обставини свідчать про те,
що подальше спільне проживання
подружжя і збереження сім`ї неможливе,
суперечитиме інтересам позивача, що
має істотне значення, а тому позов
підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного
кодексу України, керуючись
ст.ст.10,11,60,212,214, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 23.07.2011 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Ковелю
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області
між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №290 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити
прізвище ОСОБА_2.

Рішення суду, після набрання ним
законної сили, надіслати до відділу
реєстрації актів цивільного стану
Рогатинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки в
актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано - Франківської області через
Рогатинський районний суд Івано -
Франківської області шляхом подачі в 10
- денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні під час оголошення рішення - в
цей же термін - з часу отримання копії
рішення суду.

Рішення може бути переглянуто судом за
заявою відповідачки, поданої протягом
десяти днів з дня отримання нею копії
цього рішення.

Головуючий:
Лошак О.О.