№ провадження 2/646/1981/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2014 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого судді - Васильєвої О.О.,

за участю секретаря - Міщенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до КП
"Жилкомсервіс", КП "Харківське міське
бюро технічної інвентаризації"
Головного управління економіки та
комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради,
відділу приватизації житлового фонду
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради,
ОСОБА_2 про визнання незаконної
приватизації житлових приміщень та
внесення змін до реєстраційних
документів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до КП "Жилкомсервіс", КП
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" Головного управління
економіки та комунального майна
виконавчого комітету Харківської
міської ради, Відділу приватизації
житлового фонду управління
комунального майна та приватизації
Департаменту економіки та
комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради,
ОСОБА_2, у якій просить суд визнати дії
відділу приватизації житлового фонду
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради при
підготовці та видачі ОСОБА_2 свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 18 січня 2012 р., реєстраційний №
9-12-316263-Ц2 (зареєстрованого КП
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" у реєстровій книзі
14.08.2012 р. за № П-9-16953) в частині
приватизації місць спільного
користування загальною площею 13 кв.м.
квартири АДРЕСА_2 - незаконними;
відмінити розпорядження відділу
приватизації житлового фонду № 123-Ц2
від 18 січня 2012 р., та скасувати
свідоцтво про право власності на житло,
реєстраційний № 9-12-316263 від 18 січня 2012
р., видане відділом приватизації
житлового фонду управління
комунального майна Департаменту
економіки та комунального майна
виконавчого комітету на підставі якого
підготовлено та видано свідоцтво
ОСОБА_2 про право власності на житло;
визнати незаконними дії КП "Харківське
міське бюро технічної інвентаризації"
у частині реєстрації та видачі ОСОБА_2
свідоцтва про право власності у
частині реєстрації місць загального
користування площею 13 кв.м. квартири
АДРЕСА_2; внести зміни до технічного
паспорту ОСОБА_2, виключивши з
приватної власності ОСОБА_2 приміщення
загальною площею 13 кв.м., які
складаються з: кухні "літ.1" площею 7
кв.м., кухні "літ.1-а" площею 3,9 кв.м.,
коридору "літ.1-б" площею 2,1 кв.м. та
включити їх до приміщень спільного
користування; зобов'язати КП
"Харківське міське бюро технічної
інвентаризації" внести до технічного
паспорта ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1
наступні зміни: добавити коридор без
літери площею 3,9 кв.м., кухню "літ.1"
площею 7 кв.м., кухню "літ.1-а" площею 3,9
кв.м., коридор "літ. 1-6" площею 2,1 кв.м.до
приміщень загального користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначив, що на підставі
договору купівлі-продажу від 19.02.2010
року посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 придбав у
ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1. Зазначений
договір зареєстровано у реєстрі прав
власності на нерухоме майно 11.03.2010 року
за №25534516.

Квартира складається з загальної площі
24,8 кв.м. та житлової площі - 19,8 кв.м.

Під час розгляду Червонозаводським
районним судом м. Харкова цивільної
справи №646/4749/14-ц було встановлено, що
ОСОБА_2 була приватизована квартира
АДРЕСА_2 (свідоцтво на право власності
на нерухоме майно від 18 серпня 2012 року
реєстраційний №9-12-316263-Ц2). Згідно
технічного паспорту, який є складовою
частиною свідоцтва, приватизована
квартира складається з житлової
кімнати «літ.2» площею 17,2 кв.м., кухні
«літ.1» площею 7 кв.м., кухні «літ1-а»
площею 3,9 кв.м., коридору «літ.1-б» площею
2,1 кв.м., приміщення спільного
користування - коридору «літ.І» площею
3,9 кв.м.

Позивач вважає, що незаконною
приватизацією у будинку готельного
типу приміщень загального
користування кухні «літ1-а» площею 3,9
кв.м, кухні «літ.2» площею 7,0
кв.м.,коридору «літ.1-б» площею 2,1
кв.м.,чим порушені його права, оскільки
за фактом у ОСОБА_2 знаходиться у
власності, а не в спільному
користуванні, 2 кухні, а у позивача
жодної, навіть у спільному
користуванні. На цих кухнях
знаходяться 2 газові плити і 2 газових
лічильника, що підтверджується
інформацією, яка міститься у
технічному паспорті ОСОБА_2

За таких обставин позивач вважає, що
незаконна приватизація вказаних місць
загального користування порушує його
права та перешкоджає його законному
праву користуватися належним йому
майном і суперечить вимогам Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги і
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
відповідача КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» зазначили,
що проти позову заперечують у повному
обсязі.

Представник відповідача відділу
приватизації житлового фонду
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради у
судове засідання не з'явився. 19.12.2014
року надав до суду заперечення, в яких
просив у задоволенні позову відмовити
в повному обсязі.

Представник відповідача КП
«Жилкомсервіс» будучи належним чином
повідомлений про день та час слухання
справи, у судове засідання не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухавши доводи сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
цивільної справи, приватизаційні
справи №206899 за адресою АДРЕСА_1, №П-9-16953
за адресою АДРЕСА_2, вважає що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» до об'єктів
приватизації належать квартири
багатоквартирних будинків,
одноквартирні будинки, житлові
приміщення у гуртожитках (житлові
кімнати, житлові блоки (секції, кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів (далі - квартири будинки), які
використовуються громадянами на
умовах найму.

З матеріалів справи вбачається, що
житловий будинок за адресою АДРЕСА_1,
власником якої відповідно до договору
купівлі-продажу від 19.02.2010 року є
ОСОБА_1, а також квартира №21, власником
якої відповідно до свідоцтва на право
власності на нерухоме майно
реєстраційний №9-12-316263-Ц2 від 18.01.2012
року, видане Харківської міської ради
виконавчого комітету Департаменту
економіки та комунального майна
Управління комунального майна та
приватизації відділ приватизації
житлового фонду, є ОСОБА_2

Вивченням приватизаціної справи
№206699 встановлено, що квартира №18
відповідно до свідоцтва на право
власності на житло від 18 березня 1999
року реєстраційний №9-99-169497, видане
Харківською міською радою виконавчого
комітету Головного управління
економіки та комунального майна
Управління комунального майна та
приватизації відділу приватизації
державного житлового фонду була
передана ОСОБА_7.

17.10.2006 року ОСОБА_7 відповідно до
договору купівлі продажу продала
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, договір
посвідчено приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_9

19.02.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1
укладено договір купівлі продажу на
квартиру АДРЕСА_1, на даний час вказаний
договір є чинним.

Відповідно до цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори) (ст. 202
Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 Цивільного
кодексу України). Відповідно до ст. 204
Цивільного кодексу України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин) (ч. 2 ст. 214 ЦК
України).

Позивач при складанні договору купівлі
продажу погодився з умовами та
предметом договору. Відповідно до
технічного паспорту реєстровий №П-9-10281
квартира №18 складається з однієї
кімнати житловою площею 19,8 кв. метрів,
вбиральні 1,1 кв. метрів, вбудованої шафи
1,7 кв. метрів та коридору 1,1 кв. метрів.

За таких обставин судом не
встановлено фактів, які б порушували
права ОСОБА_1 передбачені ч.1 ст.317, ч.1
ст.391 ЦК України.

Судом вивчена приватизаційна справа
П-9-16953, з якої встановлено, що
відповідно до свідоцтва на право
власності на нерухоме майно
реєстраційний №9-12-31623 від 18.01.2012 року
видане Харківською міською радою
виконавчого комітету Департаменту
економіки та комунального майна
Управління комунального майна та
приватизації відділу приватизації
житлового фонду власником кв.АДРЕСА_2 є
ОСОБА_2. Загальна площа квартири
складає 31,7 кв. метрів.

Відповідно до рішення
Червонозаводського РІК №443 від 17.08.2010
року, ОСОБА_2 отримав ордер №099768 на
житлове приміщення квартири №21
житловою площею 17,1 кв.м., яка
складається з однієї кімнати.

Таким чином вищевказані документи
надані відповідачу згідно до ст.8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Згідно розпорядження від 18.01.2012 року за
№123-Ц2 за надлишки приватизації
загальної площі відповідач сплатив на
користь КП «Харківського міського
центру нерухомості», що відповідає
вимогам абз. 3 ст.3 та ч.3 ст.5 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Окрім того, до листа виконавчого
комітету Червонозаводської районної
ради м. Харкова Харківської області
№0110/77 від 14.01.1999 року, що містяться у
оглянутих у судовому засіданні
інвентарізаційних справа на квартири
позивача та відповідача, судом
встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1
приміщення №1 слугує загальним
коридором для кв. №18,19,20, приміщення
№1а, 1б відносяться до квартири №20,
приміщення №1-в, №ІІ відноситься до
квартири №19. Рішення РВК на зміну
планування в ЖЕК-67 відсутнє.

Доводи позивача та його
представника щодо незаконної
приватизації двох кухонь з посиланням
на порушення Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» є безпідставними, оскільки
вказані приміщення не включені до
списку приміщень, які не підлягають
приватизації ні в Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ні в рішенні Конституційного
Суду України від 28.09.2000 року, ні в наказі
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 01.06.2010 N 167.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208,209,212,214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 15,16,316,328,334,392 ЦК
України, ст.1,2,10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику
в справах про захист права власності та
інших речових прав», суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення у повному обсязі виготовлено
25.12.2014 року.

Суддя
Васильєва О.О.