Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №619/1935/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів:
Зарицької Г.В., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольській
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 09 липня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року позивач звернулась до
суду з позовом, який в подальшому
уточнювала, та просила визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом видане 23.11.2005 р. на
ім'я ОСОБА_3 та посвідчене державним
нотаріусом Попільнянської державної
нотаріальної контори Житомирської
області в реєстрі за №3830. В
обґрунтування позову зазначила, що ще
за життя її мати - ОСОБА_4 склала
заповіт, посвідчений 05.10.1993р.
секретарем Єрчицької сільської ради
Попільнянського району за реєстром №36,
відповідно до якого заповіла все своє
майно в рівних долях дочкам - ОСОБА_2,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Оскільки ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та спадкодавець ОСОБА_4 померли,
позивач залишилась єдиним спадкоємцем
та фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном. Однак,
звернувшись 27.03.2012 року до державного
нотаріуса з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину після
смерті матері, позивач отримала
відмову в зв'язку з тим, що 23.11.2005 р. було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом ОСОБА_3, посвідчене в реєстрі
для вчинення нотаріальних дій за №3830.
Позивач вважає дане свідоцтво таким, що
видане з порушенням закону, оскільки
спадкоємцем на майно ОСОБА_4 є вона -
ОСОБА_2, тому просить визнати його
недійсним.

Рішенням Попільнянського районного
суду Житомирської області від 09 липня
2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення процесуального, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, судом
першої інстанції неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
справи.

Заслухавши доводи осіб, які з'явилися в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 05.10.1993 року ОСОБА_4
було складено заповіт, посвідчений
секретарем Єрчицької сільської ради
Попільнянського району за реєстром №
36, відповідно до якого все своє майно
вона заповіла дочкам - ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 в рівних долях.

До відкриття спадщини померли ОСОБА_6 -
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла спадкодавець
ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась
спадщина. Постійним та останнім місцем
проживання ОСОБА_4 з 17.11.1993 р. по
ІНФОРМАЦІЯ_3 було АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла
ОСОБА_2, що встановлено рішенням
Попільнянського районного суду
Житомирської області від 01.04.2014 р., яке
набрало законної сили 11.04.2014 р.

За місцем відкриття спадщини 27.03.2012р.
державним нотаріусом Першої
Красноармійської державної
нотаріальної контори було відмовлено
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину. Відмова була обґрунтована
тим, що Попільнянською державною
нотаріальною конторою 04.05.2001 р.
заведено спадкову справу після смерті
ОСОБА_4 та 23.05.2005 р. Державним нотаріусом
Попільнянської державної нотаріальної
контори Житомирської області видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом ОСОБА_3, яке посвідчене в
реєстрі для вчинення нотаріальних дій
за № 3830.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірне свідоцтво видане з порушенням
норм закону, а факт родинних відносин
між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та факт прийняття
спадщини останньою встановлені
рішеннями Попільнянського районного
суду Житомирської області від 05.11.2013 р.
та 01.04.2014 р. відповідно.

Такий висновок суду є вірним виходячи з
наступного.

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України, якщо спадщина
відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК
України і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року) передбачено,
що для придбання спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 524, 526 ЦК УРСР (1963 року)
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.
Місцем відкриття спадщини визнається
останнє постійне місце проживання
спадкодавця.

Останнім постійним місцем проживання
спадкодавця ОСОБА_4 було АДРЕСА_1.
Спадкову справу державним нотаріусом
Попільнянської державної нотаріальної
контори Житомирської області 04.05.2001 р.
відкрито та видано свідоцтво про право
на спадщину за законом не за місцем
відкриття спадщини, при наявності
спадкоємця за заповітом ОСОБА_2, яка
прийняла спадщину.

Посилання апелянта, на те, що факт
прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті
ОСОБА_4 не встановлений, оскільки не
існує відповідного рішення суду, є
безпідставним так як прийняті
Попільнянським районним судом рішення
від 05.11.2013 р. про встановлення факту
родинних відносин та від 01.04.2014 р. про
встановлення факту прийняття спадщини
набрали законної сили та є чинними.

Доводи відповідача щодо неможливості
прийняття заповіту від 05.10.1993 р. в
якості доказу у справі, так як останній
відсутній в матеріалах справи, а
дублікат є сумнівним, не заслуговують
на увагу з огляду на наступне. В
матеріалах справи міститься довідка
Єрчицької сільської ради
Попільнянського району Житомирської
області від 06.11.2012 р. № 311/02-18 про надання
оригіналу заповіту, складеного 05.10.1993 р.
ОСОБА_4 за реєстром № 36 (а.с.93, т.1) для
огляду в судовому засіданні, який
долучено до справи.

Доводи апеляційної скарги в частині
пропуску строку позовної давності
позивачем не знаходять свого
підтвердження, так як позивач ОСОБА_2
про порушення свого права дізналась
27.03.2012 р., отримавши відповідь
нотаріуса, до суду звернулась у липні
2012 року, що не суперечить вимогам
закону.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
законність ухваленого рішення не
впливають.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Попільнянського районного
суду Житомирської області від 09 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:
Судді: