У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Нагорняк В.А., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 27 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 02
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя,

встановив:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 поділ майна
подружжя.

В обґрунтування позову позивачка
посилалася на те, що з 09 листопада
2007 року по 20 листопада 2012 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. За час спільного
проживання та фактичних шлюбних
відносин в зазначений період ними було
придбано наступне майно: плазмовий
телевізор вартістю 4 тис. грн (залишився
у відповідача), пилосос Kibry вартістю 29
тис. грн. (виплачувався у розстрочку
протягом декількох місяців за спільні
кошти та залишився у відповідача),
човен рибальський ПВХ, вартістю 5 100 грн
(залишився у відповідача), двигун для
човна вартістю 8 тис. грн (залишився у
відповідача).

Зазначала, що окрім того ними було
накопичено грошові кошти в сумі
16 100 дол. США, які знаходилися на
рахунку в Банку «Фінанси та Кредит» та
використані відповідачем.

Посилаючись на положення ст. ст. 69-71 СК
України просила відступити від позиції
рівності часток сторін, остільки
відповідач, як батько дитини не бере
участі в її утриманні, а дитина
постійно проживає з нею та знаходиться
фактично на її утриманні. На підставі
викладеного просила розділити між
сторонами спільне майно подружжя
наступним чином: визнати за ОСОБА_4
право особистої власності та виділити
йому в натурі наступне майно на
загальну суму 87 369 грн 50 коп.:
плазмовий телевізор вартістю 4 тис. грн,
пилосос Kibry вартістю 29 тис. грн, човен
рибальський ПВХ, вартістю 5 100 грн,
двигун для човна, вартістю 8 тис. грн. та
право власності на грошові кошти в сумі
41 269 грн 50 коп.; визнати за нею право
власності на грошові кошти в сумі 87 369
грн 50 коп., які стягнути з відповідача в
примусовому порядку.

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування своїх зустрічних
позовних вимог вказував, що за час
шлюбу ними були накопичені кошти, які
знаходились на банківських рахунках, й
на підставі вимог ст. ст. 60-61 СК України
та з урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог просив розподілити між
сторонами спільне майно подружжя
наступним чином: визнати за ним право
власності на грошові кошти в сумі
5 623 грн 15 коп., визнати за ОСОБА_2
право власності на грошові кошти в сумі
5 623 грн 15 коп. та стягнути з неї на його
користь 2 555 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 травня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 02
вересня 2014 року, первісний та
зустрічний позови задоволено частково.
В порядку поділу майна подружжя
визнано з ОСОБА_3 право власності на
міні систему «Kirby» модель G10E: Sentria №
НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 кошти в сумі 5 645 грн 70 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий судовий
розгляд.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про поділ спільного майна
подружжя та задовольняючи частково
первісний та зустрічний позови,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
майна подружжя та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк