Справа № 203/3092/14-ц
19 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська в складі:
Головуючого-судді -
при секретарі -
за участю представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом
Комунального закладу
«Дніпропетровський наркологічний
диспансер» Дніпропетровської міської
ради до Приватного акціонерного
товариства «Київський страховий дім»
про відшкодування матеріальної шкоди,
дорожньо-транспортної пригоди,-
Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначив, що 25.12.2013
року мала місце дорожньо-транспортна
пригода за участю водія Комунального
закладу «Дніпропетровський
наркологічний диспансер»
Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2
та відповідача ОСОБА_3, внаслідок якої
було пошкоджено належний позивачу
автомобіль марки GEELY CK-2 номер державної
реєстрації АЕ 0097 ЕК. Вина ОСОБА_3
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м.Дніпропетровська від
16.01.2013 року. Цивільно-правова
відповідальність відповідача, як
власника автомобіля НОМЕР_1 була
застрахована в Приватному
акціонерному товаристві «Київський
страховий дім». Відповідно до рішення
страховика від 04.04.2014 року у виплаті
страхового відшкодування на користь
позивача було відмовлено у зв’язку з
тим, що відповідач ОСОБА_3 при укладенні
договору страхування з Приватним
акціонерним товариством «Київський
страховий дім» в грудні 2013 року
письмово не повідомив страхову
компанію, що у нього є діючий страховий
договір та поліс з іншою страховою
компанією «Країна». 27.01.2014 року за
ініціативою позивача було проведено
експертне дослідження розміру
матеріальної шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди
належному йому автомобілю. На
проведення експертизи витрачено 700 грн.
Згідно експертного висновку №ZU 270114 від
06.02.2014 року, вартість матеріального
збитку внаслідок пошкодження
належного йому транспортного засобу
просив стягнути з ОСОБА_3, а також
судові витрати по справі та витрати на
оплату вартості проведення
експертного дослідження.
Під час розгляду справи позивач
уточнив позов та зазначив, що оскільки
дорожньо-транспортної пригоди 25.12.2013
року ОСОБА_3 не мав два діючого
страхового поліса, то рішення
Приватного акціонерного товариства
«Київський страховий дім» про відмову
у виплаті страхового відшкодування є
необґрунтованим, а тому просив
стягнути з останнього матеріальну
витрати по справі та витрати на оплату
вартості проведення експертного
дослідження в сумі 700 грн.
В судовому засіданні представник
позивача зазначив про підтримання
останнім позовних вимог в повному
обсязі та наполягав на задоволенні
Представник відповідача в судове
засідання повторно не з’явився, про
причини своєї неявки не повідомив.
З урахуванням зазначених
обставин, думки представника позивача
та положень ст.ст.169,224 ЦПК України,
судом було ухвалено про розгляд справи
в заочному порядку на підставі наявних
в матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 25.12.2013 року о 15-55 г.
на перехресті вул.Ульянова і пр.Кірова
в м.Дніпропетровську сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої
автомобілям було заподіяно механічні
Постановою Жовтневого районного
суду м.Дніпропетровська від 16.01.2014 року,
що набрала чинності, ОСОБА_3 за фактом
дорожньо-транспортної пригоди 25.12.2013
року було визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та накладено
стягнення у вигляді штрафу в сумі 425
Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справах, що
набрало чинності, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті ж самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов’язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає доведеним
та таким, що не підлягає доказуванню
факт вини ОСОБА_3 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди 25.12.2013
року, внаслідок якої було завдано
механічні пошкодження автомобілю
НОМЕР_3, власником якого є позивач.

Згідно експертного висновку №ZU
270114 від 06.02.2014 року судового експерта
ОСОБА_4 вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля НОМЕР_3
складає 11579 грн. 77 коп.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3, як власника
автомобіля НОМЕР_1, на момент
дорожньо-транспортної пригоди була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Київський
страховий дім» згідно полісу АС/9328276.

Позивачем до Приватного акціонерного
товариства «Київський страховий дім»
була направлена заява про виплату
страхового відшкодування. Однак
рішенням страховика від 04.04.2014 року у
виплаті страхового відшкодування на
користь позивача було відмовлено у
зв’язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 при
укладенні договору страхування з
Приватним акціонерним товариством
«Київський страховий дім» в грудні 2013
року письмово не повідомив страхову
компанію, що у нього є діючий страховий
договір та поліс з іншою страховою
компанією «Країна».

Під час розгляду справи в судовому
засідання ОСОБА_3 було надано для
доручення до матеріалів справи копію
страхового полісу №АЕ/1866645, з якого
вбачається, що строк дії договору
страхування між ОСОБА_3 та Страхової
компанією «Країна» було укладено на
строк з 26.11.2012 року по 25.11.2013 року.

Таким чином, на момент укладення ОСОБА_3
договору страхуванням із Приватним
акціонерним товариством «Київський
страховий дім» строк дії договору із
Страхової компанією «Країна»
скінчився, а тому у відповідача було
відсутні підстави для відмови у
виплаті позивачу страхового
відшкодування з посиланням на ст.989 ЦК
України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України
страховик зобов’язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров’ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до п.п.22.1-22.2 ст.22 закону при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров’ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 закону у зв’язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов’язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

З урахуванням зазначених вище
обставин та положень закону, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в розмірі 11579 грн. 77 коп. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» проведення оцінки майна є
обов’язковим у випадку визначення
збитків або розміру відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст. 34 Закону України
«Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» якщо представник страховика
(у випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у
визначений строк, потерпілий має право
самостійно обрати аварійного комісара
або експерта для визначення розміру
шкоди. У такому разі страховик (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) зобов'язаний
відшкодувати потерпілому витрати на
проведення експертизи (дослідження).

Оскільки позивач був змушений понести
додаткові витрати на оплату послуг
судового експерта з визначення розміру
заподіяних йому внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди збитків,
відповідач у відповідності до ст.34
Закону України «Про обов’язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» свого
представника для визначення розміру
шкоди не направляв, суд вважає, що з
відповідача на користь позивача також
слід стягнути витрати на проведення
оцінки вартості заподіяних збитків в
сумі 700 грн., факт понесення яких
підтверджується наданими позивачем
копіями договору від 20.01.2014 року та
квитанцією до прибуткового касового
ордеру.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача також
слід стягнути сплачений при подачі
позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.1187,1192 ЦК України,
ст.ст.3,22,29,34 Закону України «Про
обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст.10,11,27,31,58-61,88,158,169,212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального закладу
«Дніпропетровський наркологічний
диспансер» Дніпропетровської міської
ради до Приватного акціонерного
товариства «Київський страховий дім»
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди –
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Київський
страховий дім» на користь Комунального
закладу «Дніпропетровський
наркологічний диспансер»
Дніпропетровської міської ради у
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди 11579 грн.
77 коп., витрати на оплату вартості
проведення експертного дослідження в
сумі 700 грн., а всього 12279 грн. 77 коп.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Київський
страховий дім» на користь
Комунального закладу
«Дніпропетровський наркологічний
диспансер» Дніпропетровської міської
ради судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя

С.Ю.Казак