АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8070/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю.,

Кірсанової Л.І.,

при секретарі -
Костенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 21 жовтня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної установи «Інститут медичної
радіології імені С.П. Григор’єва
Національної академії наук України»
про скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про
скасування наказу № 70- К від 29.04.2014 р.
про введення в дію структури інституту,
штатних розписів за розділами «наука»
та «клініка» по загальному фонду
кошторису Державної установи
«Інститут медичної радіології імені
С.П. Григор’єва Національної академії
наук України» (далі Інститут); заборону
введення в дію структури інституту,
штатних розписів за розділами «наука»
та «клініка» по загальному фонду
кошторису Інституту, затверджені 21.02.2014
р. Національною академією медичних
наук.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 21 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі.
Наполягає, що суд неповно з*ясував
обставини справи та дійшов помилкового
висновку про необґрунтованість
заявлених вимог.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги. Вислухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу, що
з'явились, обговоривши доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка працює у відповідача з 10.01.1995
року, на посаді старшої медичної сестри
відділення хемотерапії - з 01.01.2011 р. по
06.08.2014 р. року (а.с. 124).

Згідно зі статутом Державної установи
«Інститут медичної радіології ім.
С.П.Григор'єва НАМН України» (а.с. 63 -72), а
також відповідно до статуту
Національної академії медичних наук
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 18.10.1999 №
1913, Інститут є структурним підрозділом
Національної академії медичних наук
України.

Пунктом 5 Статуту Національної
академії медичних наук України
встановлено, що самоврядність Академії
полягає у самостійному визначенні
тематики досліджень, своєї структури,
вирішенні науково-організаційних,
господарських, кадрових питань,
здійсненні міжнародних наукових
зв'язків.

15 квітня 2014 року в межах повноважень,
визначених Статутом Державної
установи «Інститут медичної
радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН
України», директор Інституту звернувся
до Президента НАМН України, академіка
НАМН України Сердюка А.М. з листом про
затвердження змін до структури
Інституту. Доцільність внесення таких
змін обґрунтовувалась необхідністю
підвищити ефективність роботи
підрозділів за рахунок
раціональнішого розподілу кадрових і
матеріальних ресурсів, полегшення
управління, покращення умов для
виконання наукової тематики та надання
комплексної медичної допомоги
населенню, а також для забезпечення
координаційної ролі Інституту та
відкриття нових напрямків у науковій і
клінічній роботі (а.с. 84 - 86).

23 квітня 2014 року до Інституту надійшли
штатний розпис на 2014 рік працівників
апарату управління, науково-дослідних
та допоміжних підрозділів ДУ «Інститут
медичної радіології ім. С.П. Григор'єва
НАМН України» (на 01 січня 2014 року) та
штатний розпис клініки ДУ «Інститут
медичної радіології ім. С.П.Григор'єва
НАМН України», а також структура ДУ
«Інститут медичної радіології ім. С.П.
Григор'єва НАМН України» на 2014 рік, які
21.02.2014 року були затверджені
Президентом НАМН України Сердюком А.М.

29.04.2014 р. був виданий наказ директора
Інституту № 70-к «Про введення в дію
Структури інституту, штатних розписів
за розділами «наука» та «клініка» по
загальному фонду кошторису інституту».
06 травня 2014 року позивачка була
ознайомлена під особистий підпис з
переліком вакантних посад штатного
розпису за розділом «наука» та
розділом «клініка» станом на 30.04.2014 р.
(а.с. 74).

08 травня 2014 року директором Інституту
був виданий наказ № 77-к «Щодо зміни до
наказу», згідно з яким були внесені
зміни до наказу від 29.04.2014 року,
наказано структуру та штатний розпис
Інституту ввести в дію з 01.07.2014 року. Із
зазначеним наказом позивачка була
ознайомлена 12.05.2014 року, про що свідчить
її особистий підпис в аркуші
ознайомлення (а.с. 78).

Наказом по Інституту від 07.08.2014 № 123 - к
ОСОБА_2 була переведена на посаду
медичної сестри відділення
дистанційної, поєднаної променевої та
комплексної терапії на підставі
поданої нею ж заяви (а.с. 105, 106 ).

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_2 наполягає, що відповідачем
порушено ст. 1 Закону України «Про
введення мораторію на ліквідацію та
реорганізацію закладів охорони
здоров'я», відповідно до якої введено
мораторій на реорганізацію закладів
охорони здоров'я, що призводить до
зміни їх головного призначення та/або
скорочення кількості працівників і
зменшення кількості ліжко-місць; інші
форми реорганізації, направлені на
закриття закладів охорони здоров'я та
зменшення обсягів медичної допомоги
населенню.

Судом першої інстанції правильно до
спірних правовідносин застосовані
норми ст. ст. 104, 106 ЦК України.

Так, згідно ст. 104 ЦК України
реорганізацією юридичної особи є
злиття, приєднання, поділ,
перетворення, тобто припинення
юридичної особи.

За змістом ст. 106 ЦК України злиття,
приєднання, поділ та перетворення
юридичної особи здійснюються за
рішенням його учасників або органу
юридичної особи, уповноваженого на це
установчими документами, а у випадках,
передбачених законом, - за рішенням
суду або відповідних органів державної
влади.

Відповідно до п.п. 17 п. 9 Статуту
Національної академії медичних наук
України академія з метою вирішення
покладених на неї завдань утворює,
реорганізовує і ліквідує в
установленому порядку наукові та інші
установи.

Згідно зі ст. 64 ГК України підприємство
самостійно визначає свою
організаційну структуру, встановлює
чисельність працівників і штатний
розпис.

З матеріалів справи вбачаєтьсмя, що
правових актів, направлених на
припинення Інституту, в тому числі
шляхом його реорганізації, зміну його
головного призначення ні Національною
академією медичних наук України, ані
Інститутом не приймалось.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що внесення
змін до структури Інституту і до
штатних розписів за розділами «наука»
та «клініка» не є реорганізацією
юридичної особи, а є змінами в
організації виробництва та праці
Інституту: змінилася назва та
кількість структурних підрозділів
Інституту, найменування деяких посад
працівників, штатний розпис Інституту
змінився за рахунок ліквідації одних
посад і введення інших.

Згідно додатків № 6 та № 7 до наказу
Інституту від 29.04.2014 № 70-к «Про введення
в дію Структури інституту, штатних
розписів за розділами «наука» та
«клініка» по загальному фонду
кошторису інституту» кількість
штатних одиниць Інституту, а також
кількість ліжко-місць не зменшилась.

Судом не встановлено невідповідності
штатних розписів відповідача вимогам,
встановленим Постановою КМУ від 28.02.2002
р. № 228 «Про затвердження Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ», Постановою КМУ від
01.03.2014 № 65 «Про економію державних
коштів та недопущення втрат бюджету»,
наказом Міністерства фінансів України
від 28.01.2002 № 57 «Про затвердження
документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету», КЗпП
України, Закону України «Про
професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності»ю.

Так, відповідно до п. 38 зазначеної
постанови КМУ № 228 штатні розписи
установ затверджуються керівником
установи, уповноваженої затверджувати
такі документи, підпис якого
скріплюється гербовою печаткою, із
зазначенням дати.

Підпунктом 6) пункту 33 цієї ж постанови
КМУ встановлено, що штатні розписи
президій державних академій наук за
бюджетними програмами «Наукова і
організаційна діяльність президії»
затверджуються їх керівниками за
погодженням з Мінфіном; за іншими
бюджетними програмами, що виконуються
безпосередньо апаратом цих установ, -
їх керівниками.

Тому Президент Національної академії
медичних наук України згідно з
законодавством є особою, яка
уповноважена затверджувати штатні
розписи наукових установ.

Із помісячного плану асигнувань
загального фонду бюджету Інституту на
2014 рік та помісячного плану асигнувань
загального фонду бюджету Інституту на
2013 рік вбачається, що асигнування на
оплату праці у 2014 році складають меншу
суму, ніж у 2013 році, фонд оплати праці за
новим штатним розписом не збільшився, а
навпаки, зменшився, у порівнянні з 2013
роком (а.с. 135, 136).

Питання доцільності запровадження
змін до структури і штатних розписів
Інституту за розділами «наука» та
«клініка» обговорювались на
конференції трудового колективу. Це
підтверджується наданою відповідачем
копією Протоколу № 1 від 15.01.2014
конференції трудового колективу ДУ
«Інститут медичної радіології ім. С.П.
Григор'єва НАМН України» (а.с. 81 - 83).

З листа директора Інституту на ім'я
голови профкому від 23.04.2014 № 619/01-04 та
листа голови профкому щодо погодження
змін до структури Інституту від 23.04.2014
№ 635/01-04 вбачається, що директор
Інституту на виконання ст. 49-4 КЗпП
України, ст. 22 Закону України «Про
професійні спілки. їх права та гарантії
діяльності» від 15.09.1999 № 1045-ХІУ і пункту
3.2. Колективного договору між
роботодавцем та працівниками ДУ
«Інститут медичної радіології ім. С.П.
Григор'єва НАМН України» на 2014-2018 роки
звертався до виборного органу
первинної профспілкової організації
щодо введення зазначених структурних
змін. (а.с. 87).

ОСОБА_2, крім іншого, посилається і на
порушення допущені відповідачем в
реалізації наказу № 70- К від 29.04.2014 р.
про введення в дію структури інституту,
штатних розписів за розділами «наука»
та «клініка» по загальному фонду
кошторису інституту, а саме, що вона не
була попереджена про таку зміну за два
місяці.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом по Інституту № 77-к від 08.05.2014
року були внесені зміни до наказу від
29.04.2014 року, структуру та штатний розпис
Інституту вирішено ввести в дію з 01.07.2014
року. Із зазначеним наказом позивачка
була ознайомлена 12.05.2014 року, про що
свідчить її особистий підпис в аркуші
ознайомлення (а.с. 78).

Той факт, що ОСОБА_2 лише 12.05.2014 року була
ознайомлена з наказом № 77-к від 08
травня 2014 року про внесення змін до
наказу від 29.04.2014 року та введення в дію
структури та штатного розпису
Інституту з 01.07.2014 року не спростовує
висновків суду про відсутність підстав
для скасування наказу № 70- К від 29.04.2014
р.

ОСОБА_2 за її заявою була переведена на
посаду медичної сестри відділення
дистанційної, поєднаної променевої та
комплексної терапії згідно наказу по
Інституту від 07.08.2014 р. № 123 - к; питання
про скасування цього наказу, про
поновлення її на попередній посаді,
тощо позивач не порушує.

Представник позивача наполягав, що
відповідачем порушені права,ОСОБА_2
оскільки після переведення її на іншу
посаду зменшився розмір її заробітної
плати, однак такі доводи
спростовуються довідкою відповідача
№1738/06-10 від 12.12.2014 року.

За таких обставин, правильним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову ОСОБА_2

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази. Доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

В силу ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 21 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -