Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 Справа №607/895/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі:

- головуючої судді
Черніцької О.І.

- за участю секретаря
Круцько О.Б.

- за участю
позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки -

адвоката Пономаренко І.А.,

представника відповідача - адвоката
Сампари Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - служба у
справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради про
позбавлення батьківських прав та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
третя особа - служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та встановлення
способу участі у вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_4, третьої
особи - служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог вказує, що у
період з 24.05.2003 року по 2006 р. перебувала
у зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_4, який розірвано 26.09.2006 року
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду. Від даного шлюбу у
них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дитина проживає разом із нею та
перебуває повністю на її утриманні.
Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 21.07.2005 року з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання сина в розмірі 100
грн. Згідно довідки ДВС заборгованість
відповідача по аліментах становить
4249,70 грн. Відповідач ОСОБА_4 ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню сина, без
поважних причин не піклується про
дитину, не приймає участі у його
вихованні. Посилаючись на наведене,
просить позов задовольнити.

До початку судового розгляду справи по
суті відповідач ОСОБА_4 подав
зустрічний позов до ОСОБА_1, третьої
особи - служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкоди в спілкуванні з сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити порядок
побачень з сином щосуботи з 15 год. до 18
год. та щонеділі з 11 год. до 16 год.

В обгрунтування вимог вказує, що з
24.05.2003 року перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_1, який розірвано 26.09.2006
року рішенням Тернопільського
міськрайонного суду. Від даного шлюбу у
них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Він не має можливості бачитися з сином,
піклуватися про нього та приймати
участі в його вихованні, оскільки
ОСОБА_1 чинить перешкоди в спілкуванні
з дитиною. Посилаючись на наведене,
просить зустрічний позов задовольнити.

У судовому засіданні
позивач-відповідач та її представник
позовні вимоги підтримали, зіславшись
на доводи викладені у заяві. У
задоволенні зустрічного позову
просили відмовити.

Представник відповідача-позивача у
судовому засіданні зустрічний позов
підтримала повністю, просила
задовольнити. У задоволенні первісного
позову просила відмовити за
безпідставністю.

ОСОБА_4 був присутній у попередньому
судовому засіданні та просив не
позбавляти його батьківських прав.
Вказав, що дуже любить сина ОСОБА_5 і
хоче брати участь у його вихованні,
проте ОСОБА_1 чинить йому перешкоди.
Крім того, вказав, що тимчасово не
працює, а тому не в повній мірі сплачує
аліменти.

Представник служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради пояснили, що підтримують
наданий ними висновок.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
24.05.2003 року, який розірвано 26.09.2006 року
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду.

Від даного шлюбу у них народився син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що малолітній син ОСОБА_5
проживає разом з матір'ю по АДРЕСА_1, що
визнається сторонами по справі.

Відповідно до довідки - розрахунку
Першого відділу ДВС Тернопільського
міського управління юстиції за №19/35505-13
від 28.11.2013 року, станом на 01.11.2013 рік
заборгованість по аліментах ОСОБА_4
становить 4249,70 грн.

Відповідно до висновку органу опіки і
піклування Тернопільської міської
ради затвердженого рішенням
виконавчого комітету Тернопільської
міської ради за №731 від 23.07.2014 року,
орган опіки та піклування вважає, що
підстав для позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4 стосовно малолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не достатньо.

Органом опіки та піклування
встановлено, що батько ОСОБА_4 любить
свою дитину і хоче приймати участь у її
вихованні. Пообіцяв приділяти сину
ОСОБА_5 більше уваги та турботи.

Пропонують встановити графік побачень
батькові ОСОБА_4 з малолітній сином
ОСОБА_5 у такі дні: І і ІІІ субота місця
з 10.00 год. до 14.00 год.; ІІ і ІV неділя
місяця з 10.00 год. до 14.00 год.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду справи, дослідивши
та оцінивши наявні у справі докази,
вважає, що первісні вимоги до
задоволення не підлягають, а зустрічні
позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з положень ст. 164 Сімейного
кодексу України, особа може бути
позбавлена судом батьківських прав
якщо вона, зокрема, ухиляється від
виконання свої обов'язків по вихованню
дитини.

Позбавлення батьківських прав є
виключною мірою, яка тягне за собою
серйозні правові наслідки як для
батька (матері), так і для дитини. Це
означає, що позбавлення батьківських
прав допускається лише, коли змінити
поведінку батьків в кращу сторону
неможливо, і лише при наявності вини в
діях батьків. Позбавленню
батьківських прав можуть передувати
превентивні заходи впливу на батьків,
а саме: бесіди, попередження з боку
органів опіки і піклування, органів
внутрішніх справ, надання сім*ї
необхідної допомоги, накладення
адміністративної відповідальності,
відібрання дитини від батьків без
позбавлення їх батьківських прав.

Виключний характер позбавлення
батьківських прав пояснюється тим, що
воно може бути здійснено тільки судом.
З цієї ж причини встановлений
вичерпний перелік підстав позбавлення
батьківських прав, який охоплює всі
можливі способи порушення батьками
прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення
батьківських прав, перерахована в ст. 164
СК України, є критерієм протиправної
поведінки батьків по відношенню до
своєї дитини.

Відповідно до роз'яснень викладених у
п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року № 3 зазначено, що ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов»язками.

Не можна позбавити батьківських прав
особу, яка не виконує своїх
батьківських обов'язків унаслідок
душевної хвороби, недоумства чи іншого
тяжкого захворювання (крім хронічного
алкоголізму чи наркоманії) або з інших
не залежних від неї причин.

За змістом вимог ст.3,9 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року,
яка набрала чинності для України
27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому
числі коли дитина розлучається з одним
з батьків, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановлені обставини справи,
зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
приймаючи до уваги висновок служби у
справах неповнолітніх та дітей
Тернопільської міської ради та бажання
батька брати участь у вихованні сина,
суд вважає, що у первісному позові
ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківський
прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина
ОСОБА_5 слід відмовити. Попередити
ОСОБА_4 про необхідність змінити
ставлення до виховання сина ОСОБА_5 і
поклавши на органи опіки та піклування
контроль за виконанням ним
батьківських обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того чи перебувають вони у шлюбі між
собою.

Згідно із вимогами ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у вихованні і
має право на особисте спілкування з
нею. Той із батьків, з ким проживає
дитина, не має права перешкоджали тому
з батьків, хто проживає окремо,
спілкуватися з дитиною та брати участь
у її вихованні.

Відповідно до вимог ст. 159 СК України
суд вирішує спори щодо участі у
вихованні дитини того з батьків, хто
проживає окремо від неї, а саме,
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі, стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Судом встановлено, що син рідко
бачиться з батьком та відносини між
ними напруженні.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановлені обставини справи, суд
вважає, що зустрічний позов ОСОБА_4
підлягає до часткового задоволення,
шляхом зобов'язання
позивачку-відповідачку не чинити
ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з сином
ОСОБА_5, а спілкування батька з сином в
даний час мають відбуватись шляхом
періодичних побачень, у наступні дні: І
і ІІІ субота місця з 10.00 год. до 14.00 год.;
ІІ і ІV неділя місяця з 10.00 год. до 14.00
год.

Визначаючи такий порядок зустрічей
батька з сином, суд враховує вік дитини,
яка для нормального розвитку потребує
спокою та постійного догляду матері,
психологічний стан дитини, поведінку
сторін по справі та прихильність сина
до батька та матері.

А також, суд вважає, що з метою усунення
конфліктних ситуацій на даний час
доцільно встановити саме такий порядок
зустрічей батька з донькою.

Суд роз'яснює ОСОБА_4 його право на
звернення до суду із позовом про зміну
установленого способу участі у
вихованні дитини у зв'язку із зміною
обставин справи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 209, 213-215, 217, 218, 223, 228, 232-233, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 141, 157, 159, 161, 164, 165, 166, 243
Сімейного Кодексу України, Закону
України «Про охорону дитинства» , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа - служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про позбавлення батьківських прав
залишити без задоволення.

Попередити ОСОБА_4 про необхідність
змінити ставлення до виховання сина
ОСОБА_5 .

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
третя особа - служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та встановлення
способу участі у вихованні дитини
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4
перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надати ОСОБА_4 можливістю зустрічей з
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у наступні
дні:

І і ІІІ субота місця з 10.00 год. до 14.00
год.;

ІІ і ІV неділя місяця з 10.00 год. до 14.00
год.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуюча
І.М. Черніцька

Копія вірна

Суддя
І.М. Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька