Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої
Т.П.,

Карпенко
С.О., Остапчука
Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради, треті особи: служба у
справах дітей Кіровоградської міської
ради, комунальний заклад «Дитячий
будинок «Наш дім», про визнання
незаконним та скасування рішення,
звільнення від обов'язків опікуна та
призначення нового опікуна, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 14 травня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з указаним позовом, мотивуючи його
тим, що з січня 2000 року по червень 2007
року її син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживала
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5
народилась донька ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_4 Позивач зазначала
про те, що ОСОБА_5 була важко хворою, у
зв'язку з чим її онука - ОСОБА_6
проживала разом із нею.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 Після
смерті ОСОБА_5 малолітня ОСОБА_6
самостійно переїхала жити до матері
ОСОБА_5 - ОСОБА_7

Позивачка неодноразово зверталась із
заявами до Кіровоградської міської
ради про призначення її опікуном над
малолітньою онукою, проте у
встановленні опіки їй було відмовлено
та влаштовано ОСОБА_6 до комунального
закладу «Дитячий будинок «Наш дім»
(далі - КЗ «Дитячий будинок «Наш дім»).

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просила визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
від 27 вересня 2013 року № 542 «Про відмову
в призначенні опікуном над малолітньою
дитиною», звільнити КЗ «Дитячий
будинок «Наш дім» від обов'язків
опікуна ОСОБА_6 та призначити її
опікуном малолітньої ОСОБА_6

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 06 березня 2014 року,
позов задоволено. Визнано незаконним
та скасовано рішення виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
від 27 вересня 2013 року № 542 «Про відмову
в призначенні опікуном над малолітньою
дитиною». Звільнено КЗ «Дитячий
будинок «Наш дім» від обов'язків
опікуна малолітньої ОСОБА_6 та
призначено ОСОБА_3 опікуном
малолітньої ОСОБА_6 Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2013 року рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 06
березня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильним застосуванням судом норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із пріоритету
сімейного виховання дитини та
доцільності призначення опікуном
малолітньої дитини саме ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд
виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст.
243 СК України встановлення опіки над
малолітньою особою та звільнення від
повноважень опікуна здійснюється
відповідно до подання органу опіки та
піклування, таке подання відсутнє. Крім
того, апеляційний суд дійшов висновку,
що призначення ОСОБА_3 опікуном
малолітньої ОСОБА_6 суперечить
інтересам останньої, оскільки дитина
заперечує проти призначення ОСОБА_3 її
опікуном.

Зазначені висновки апеляційного суду
відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону та зроблені при
повному з'ясуванні всіх обставин
справи.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судами встановлено, що ОСОБА_6
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 51).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_4 (а.с. 63).

Згідно з довідкою
Обласної туберкульозної лікарні від 06
серпня 2011 року ОСОБА_5 перебувала на
стаціонарному лікуванні в період з
01 червня 2011 року по 26 серпня 2011
року (а.с. 135).

У зв'язку з хворобою
ОСОБА_5 малолітня ОСОБА_6 тимчасово
проживала з позивачем (а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
ОСОБА_5 (а.с. 64).

14 листопада 2011 року та
06 грудня 2012 року ОСОБА_3 зверталась до
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради з заявами про
встановлення опіки над малолітньою
ОСОБА_6

Із висновку служби у
справах дітей Кіровоградської міської
ради від 09 грудня 2011 року
вбачається, що малолітня ОСОБА_6
категорично відмовляється проживати з
позивачем та не бажає, щоб ОСОБА_3 була
її опікуном. Враховуючи інтереси
малолітньої дитини, служба у справах
дітей Кіровоградської міської ради
дійшла висновку про недоцільність
встановлення ОСОБА_3 опіки над
малолітньою ОСОБА_6 (а.с. 11-12).

На підставі рішення
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради від 14 грудня 2011 року № 1222,
ОСОБА_6 влаштовано до КЗ «Дитячий
будинок «Наш дім» (а.с. 10).

Рішенням виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
від 27 вересня 2013 року № 542
відмовлено ОСОБА_3 у призначені її
опікуном малолітньої ОСОБА_6, у зв'язку
із небажанням останньої проживати в
родині позивача (а.с. 9).

Відповідно до ст. 171 СК України дитина
має право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками, іншими особами спору щодо
її виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав,
поновлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном

Місце проживання дитини, яка досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст.
160 СК України).

Частиною 4 ст. 63 ЦК України встановлено,
що при призначенні опікуна для
малолітньої особи враховуються
бажання підопічного.

Відповідно до ст. 6 Європейської
конвенції про здійснення прав дитини
під час розгляду справи, що стосується
дитини, перед прийняттям рішення
судовий орган: визначає, чи має він
достатньо інформації для прийняття
рішення в найвищих інтересах дитини, і
в разі необхідності одержує додаткову
інформацію, зокрема від суб'єктів
батьківської відповідальності; якщо
внутрішнім законодавством дитина
визнається такою, що має достатній
рівень розуміння: упевнюється в тому,
що дитина отримала всю відповідну
інформацію; у відповідних випадках
консультує особисто дитину (у разі
необхідності - приватно) сам або через
інших осіб чи інші органи в зрозумілий
дитині спосіб, якщо це явно не
суперечить найвищим інтересам дитини;
надає можливість дитині висловлювати
її думки; приділяє належну увагу
думкам, висловленим дитиною.

Із заяв ОСОБА_6 до служби у справах
дітей Кіровоградської міської ради та
апеляційного суду, вбачається, що
остання не бажає проживати разом із
ОСОБА_3, оскільки характер стосунків,
який склався між ними є негативним, під
час хвороби матері позивач не надавала
їй допомогу, не відвідувала ОСОБА_5, та
вона ніколи не відчувала турботи і
піклування з боку позивача (а.с. 39, 147).

Враховуючи думку дитини, а також
оцінюючи наявні в справі докази,
апеляційний суд вірно виходив із того,
що призначення ОСОБА_3 опікуном
малолітньою ОСОБА_6 суперечить
інтересам останньої. Крім того,
апеляційний суд дійшов вірного
висновку про те, що судова процедура
встановлення опіки на малолітньою
особою є можливою лише у тих випадках,
коли підставою для встановлення над
дитиною опіки є справа, яка знаходиться
у проваджені суду та в процесі розгляду
якої стало відомо про те, що дитина
залишилась без батьківського
піклування, в інших випадках опіка над
дитиною встановлюється органом опіки
та піклування.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права є
безпідставними, не спростовують
висновків апеляційного суду та не
дають підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги та залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 травня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді :

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук