У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Бисага Т.Ю.,

суддів - Власова С.О., Дроботі В.В.,

при секретарі - Чучка Н.В.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28 липня 2014 року за поданням
Державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Головний державний виконавець
районного відділу ДВС Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Хрипта О.О. звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон громадянина України ОСОБА_1,
вказавши, що на виконанні у відділі ДВС
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-487 виданого 27 березня 2003 року
Мукачівським міськрайонним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання дитини
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 20.03.2003 року і до її
повноліття. Станом на 01 червня 2014 року
заборгованість по несплаті аліментів у
боржника становить 35714,25 грн., у зв'язку
з чим державний виконавець просить
обмежити останнього у виїзді за кордон.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 28 липня
2014 року подання головного державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон, -
задоволено. Встановлено тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_1 до виконання ним зобов'язань
покладених рішенням суду.

Не погоджуючись, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, якою просить:
скасувати ухвалу Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 28 липня 2014 року та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
виїзду за кордон.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповно встановивши обставини, які
мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що постановою державного
виконавця РВ ДВС Мукачівського МРУЮ
від 08.01.2004 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №2-487
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини у
розмірі ? від усіх видів заробітку, але
не менше ? неоподаткованого мінімуму
доходів громадян. (а.с.13).

Задовольняючи подання суд першої
інстанції виходив з того, що боржник
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

Однак такого висновку суд першої
інстанції дійшов на неповно з'ясованих
обставинах, що мають значення для
справи, і з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
що громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує,
що саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов'язань, не може свідчити
про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

При цьому, під поняттям «ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
на боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

При цьому, суд першої інстанції не
врахував, що цей захід примусу
застосовується як крайня міра, коли
вжитті всі інші заходи впливу на
боржника.

В ухвалі судом не зазначено
фактів та конкретних доказів, які б
підтверджували про те, що боржник
дійсно ухилявся від зобов'язання,
покладеного на нього судовим рішенням.
Наведені судом в ухвалі висновки
суду ґрунтуються на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ніде
не працює і у нього відсутнє якесь
рухоме чи нерухоме майно, що свідчить
про суттєве обмеження його можливостей
сплачувати аліменти у повному обсязі.

Ухвала постановлена без
належного з'ясування обставин справи,
перевірки їх доказами, а тому підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в задоволенні
подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.307, 312-315,317,319 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, -
задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 28 липня
2014 року, - скасувати.

У задоволенні подання Державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Мукачівського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді