Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2014 Справа №607/7989/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільськоїобласті в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Дилієвській
І.М.

з участю позивача
ОСОБА_1,

адвокатів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа - орган опіки та піклування
Тернопільської районної державної
адміністрації про надання дозволу на
виїзд дитини за кордон без згоди
матері,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та
піклування Тернопільської районної
державної адміністрації про надання
дозволу на тимчасовий виїзд
неповнолітнього сина за межі України
до Греції у період з 11 серпня по 25
серпня 2014 року, до Угорщини у період з 27
жовтня 2014 року по 02 листопада 2014 року,
до Італії у період з 22 грудня 2014 року по
11 січня 2015 року та до Австрії у період з
01 березня 2015 року по 09 березня 2015 року .

В обґрунтування вимог вказує, що він
перебував у шлюбі з ОСОБА_4, від якого у
них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час, син проживає разом з ним
по АДРЕСА_1. У період з 11 серпня по 25
серпня 2014 року, з 27 жовтня 2014 року по 02
листопада 2014 року, з 22 грудня 2014 року по
11 січня 2015 року та з 01 березня 2015 року по
09 березня 2015 року він разом з сином
планують відпочити та оздоровитись у
Греції, Угорщині, Італії та Австрії під
час осінніх, зимових та літніх канікул .
У добровільному порядку відповідачка
не надає згоди на виїзд сина за кордон з
метою відпочинку. Посилаючись на
наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон до Греції у період з 11 серпня по
25 серпня 2014 року,без згоди матері
залишено без розгляду.

В судовому засідання позивач та його
адвокат позовні вимоги підтримали,
зіславшись на вимоги, викладені у
заяві. Крім того, вказали що не перший
раз звертаються до суду із позовом про
надання дозволу на виїзд сина за кордон
без згоди матері, який суд задовольняє.
Однак, у подальшому, позивачка
оскаржує винесенні по справі рішення.
Посилаючись на те, що після набрання
рішеннями законної сили, закінчуються
наданні судом строки для виїзду дитини
за кордон та дитина позбавлена
можливості відпочити та оздоровитись,
просять надати дозвіл на поїздки за
планові наперед у період осінніх,
зимових та весняних шкільних канікул.

Представник відповідачки адвокат
ОСОБА_2 заперечила щодо задоволення
позовних вимог. Зазначила, що
відповідачка не заперечує щодо виїзду
сина за кордон разом з батьком та
готова його надати лише після надання
їй інформації про стан здоров'я сина.

Представник третьої особи - орган опіки
та піклування Тернопільської районної
державної адміністрації у судове
засідання не з'явився, хоча про час та
місце його був повідомлений належним
чином. Попередньо не повідомив суд про
причини своєї неявки.

Судом встановлено, що з 2007 року ОСОБА_1
та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 10.07.2013 року.

Від даного шлюбу у подружжя народився
син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 06.05.2008 року,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
міського управління юстиції
Тернопільської області, про що
зроблено актовий запис за №933.

Сторони по справі проживають окремо.

Син проживає разом з батьком по
АДРЕСА_1, що визнається сторонами спор

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює
лікарем-стоматологом та
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності та отримує
дохід, що підтверджується податковою
декларацією платника єдиного
податку-фізичної особи підприємця за
три квартали 2014 року.

З довідки-характеристики за №581,
виданої Байковецькою сільської радою
вбачається, що ОСОБА_1 разом з сином
ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_7 проживають у
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 характеризується з
позитивної сторони.

З ваучерів ТОВ «КИЙАВІА» встановлено,
що ОСОБА_1 для себе та свого сина ОСОБА_5
забронював тури на двох чоловік до
Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по
02 листопада 2014 року, до Італії у період
з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та
до Австрії у період з 01 березня 2015 року
по 09 березня 2015 року .

Між сторонами не досягнуто згоди щодо
виїзду дитини за кордон разом з батьком
до Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року
по 02 листопада 2014 року, до Італії у
період з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015
року та до Австрії у період з 01 березня
2015 рок по 09 березня 2015 року .

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши наявні у справі докази,
вважає, що позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу,в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155
Сімейного Кодексу України, дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, які встановлені
Конституцією України, Конвенцією
України та Конвенцією про права
дитини, а батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Положення ст.6 Закону України «Про
охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції
про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,
визначають право дитини на відпочинок
та охорону здоров'я. Вимоги статті 10
Конвенції про права дитини,
передбачають право дитини залишати
будь-яку країну, включаючи власну, і
повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної
Конвенції передбачено, що в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст. 313 ЦК України ,
фізична особа , яка не досягла 16 років ,
має право на виїзд за межі України за
згодою батьків , піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб
, які уповноважені ними .

Відповідно до вимог ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Вказано норма Закону повністю
відображена в постанові Кабінету
Міністрів України від 31.03.1995 року № 231
«Про затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини , їх тимчасового
затримання та вилучення».

Проїзний документ дитини видається
органом внутрішніх справ за місцем
проживання. Положеннями п.2-2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995
року № 57 ''Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України'' чітко визначено,
що виїзд за межі України громадян, які
не досягли 16 річного віку, у супроводі
одного з батьків здійснюється у разі
пред'явлення оригіналу або
нотаріального посвідчення копії
рішення суду про надання дозволу на
виїзд за межі України громадянина ,
який не досяг 16 річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків .

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановленні обставини справи,
приймаючи до уваги необхідність
забезпечення інтересів малолітньої
дитини, у тому числі, право на
відпочинок, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1
слід задовольнити. Надати дозвіл на
виїзд неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до
Угорщини у період з 27 жовтня 2014 року по
02 листопада 2014 року, до Італії у період
з 22 грудня 2014 року по 11 січня 2015 року та
до Австрії у період з 01 березня 2015 року
по 09 березня 2015 рок, у супроводі батька
ОСОБА_1, без згоди матері ОСОБА_4

При цьому, суд приймає до уваги той
факт, що позивач має можливість
забезпечити сину рівень життя,
достатній для його фізичного,
інтелектуального, морального розвитку,
а небажання відповідачки надавати
дозвіл на тимчасовий разовий виїзд
дитини за кордон з метою відпочинку
шкодить інтересам дитини.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідачки про те, що на даний час у
провадженні суду вирішується справа
щодо визначення місця проживання
дитини, а тому надання дозволу на виїзд
сина за кордон є недоцільним, оскільки
питання визначення місця проживання
сина не має будь -якого значення для
вирішення даної справи.

Крім того, вказаний виїзд сина за
кордон є тимчасовий, разовий, з метою
відпочинку. Мати не позбавлена
можливості брати участь у вихованні
сина та можливості особистого
спілкування з ним.

Безпідставними також є посилання
відповідачки на консультаційний
висновок спеціаліста від 10.06.2013 року,
згідно якого сину ОСОБА_5 встановлено
діагноз дисфункція жовчного міхура,
вроджена аномалія афтального клапана,
оскільки згідно рекомендацій лікаря
наведених у йьому висновку немає
заборони щодо подорожей за межі
України. Навпаки, такі подорожі, з метою
відпочинку та оздоровлення, будуть
позитивно впливати на стан здоров'я та
розвиток дитини.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК
України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону
України „Про охорону дитинства", ст.ст.
157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування
Тернопільської районної державної
адміністрації про надання дозволу на
виїзд дитини за кордон без згоди матері
задовольнити.

Надити дозвіл на тимчасовий виїзд за
межі України неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі батька ОСОБА_1,
без згоди матері ОСОБА_4 в Угорщину у
період з 27 жовтня 2014 року по 02 листопада
2014 року, в Італію з 22 грудня 2014 року по 11
січня 2015 року та в Австрію з 01 березня
2015 року по 09 березня 2015 року.

Покласти на батька обов'язок
забезпечити перебування
неповнолітнього ОСОБА_5 за кордоном,
нести відповідальність за життя та
здоров'я сина та його повернення на
територію України.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 243,60
грн. понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом .

Головуюча-підпис:

З оригіналом згідно

Суддя
І.М. Черніцька

Головуючий суддяІ. М. Черніцька