Провадження №2/761/4289/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Універсальна» про
стягнення пені, інфляційних втрат та 3 %
річних, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2014р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до відповідача ПАТ «СК
«Універсальна», в якому просив суд:
стягнути з відповідача на свою користь
пеню в розмірі 1725,61 грн., інфляційні
втрати у розмірі 1045,5 грн., 3% річних в
розмірі 398,22, а також понесені судові
витрати.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 01 серпня 2013р., залишеним в
силі ухвалою Апеляційного суду
Чернівецької області, стягнуто з
відповідача на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної пошкодженням автомобіля,
25500,0 грн. Рішення суду набрало законної
сили 02 жовтня 2013р., однак, станом на дату
подання позовної заяви, позивач суму
страхового відшкодування так і не
отримав, у зв'язку із чим звернувся до
суду із позовом про стягнення пені,
інфляційних втрат та 3 % річних за час
прострочення виконання зобов'язання.

До судового засідання позивачем було
подано клопотання про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач, про час і місце судового
розгляду оповіщався у встановленому
законом порядку, представника у судове
засідання направлено не було, про
поважність причин неявки суд не
повідомлено, при цьому, не було і
клопотань про розгляд справи за
відсутності сторони відповідача,
заперечення проти позову не
подавалися.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ст. 1 Закону України
«Про страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 11 ЦК України передбачено,
що у випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки можуть виникати з
рішення суду.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору, вимог кодексу, актів
законодавства, а при відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Як вбачається з матеріалів справи і це
встановлено судом, що 20 серпня 2010р. в 00
год. 10 хв. в м. Чернівці на перехресті
вул. Головної та просп. Незалежності
ОСОБА_2, сталась ДТП за участю
автомобіля НОМЕР_1, який належить ДП
«Ефорт-Гарант-19» ТОВ «Ефорт-Гарант», та
автомобіля НОМЕР_2, який належить
позивачу.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 01 серпня 2013р. було
стягнуто на користь позивача у
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної пошкодженням автомобіля, з
відповідача суму 25500,0 грн. Зазначене
рішення суду набрало законної сили 02
жовтня 2013р.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Сабадаш Л.І. від 14 листопада 2013р.
було відкрито виконавче провадження
щодо стягнення з відповідача боргу в
сумі 25500,0 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У відповідності з ч. 1 ст. 16 Закону
України «Про страхування» договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Пунктом 3) ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
страхування» передбачено, що страховик
зобов'язаний: при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої визначається
умовами договору страхування або
законом.

Відповідно до п.36.1. ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
страхування цивільної
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик (у
випадках, передбачених статтею 41
цього Закону, - МТСБУ), керуючись
нормами цього Закону, приймає
вмотивоване рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).
Рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
приймається у зв'язку з визнанням
майнових вимог заявника або на
підставі рішення суду, у разі якщо
спір про здійснення страхового

відшкодування (регламентної виплати)
розглядався в судовому порядку. Якщо
розмір заподіяної шкоди перевищує
страхову суму, розмір страхової
виплати (регламентної виплати) за
таку шкоду обмежується зазначеною
страховою сумою.

Згідно ж п. 36.5 ст. 36 вищезазначеного
Закону за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє протягом періоду, за який

нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на час звернення позивача до
суду з даним позовом, рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 01 серпня 2013р. в частині
стягнення з відповідача у
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної пошкодженням автомобіля, не
виконано, докази, які б свідчили про
сплату відповідачем позивачу суми
страхового відшкодування, визначеної
зазначеним рішенням суду, в матеріалах
справи відсутні.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57
ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення суми пені за час
прострочення виконання зобов'язання,
встановленого рішенням
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 01 серпня 2013р., а саме за
період з 03 жовтня 2013р. по 11 квітня 2014р., у
розмірі 1725,61 грн.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Проценти річних, так само як і
інфляційні втрати на суму боргу,
входять до складу грошового
зобов'язання і на відміну від пені не є
санкцією за порушення грошового
зобов'язання, а виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних витрат кредитора від
знецінення грошових коштів унаслідок
інфляційних процентів і отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування отриманими ним грошовими
коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання. Таким чином, інфляційні
нарахування на суму боргу та три
проценти річних є наслідком
невиконання грошового зобов'язання.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що також
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на свою користь інфляційних втрат у
розмірі 1045,5 грн. та 3,0 % річних у розмірі
398,22 грн.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що заявлені позовні вимоги
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243,6 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223,
294 ЦПК України; ст.ст. 11, 22, 509, 525, 526, 625 ЦК
України; ст. ст. 1, 16, 20 Закону України
«Про страхування»; ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
наземних транспортних засобів», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» про стягнення
пені, інфляційних втрат та 3 % річних -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на користь ОСОБА_1 пеню
за прострочення виконання зобов'язання
у розмірі 1725 /одна тисяча сімсот
двадцять п'ять/ грн. 61 коп., інфляційні
втрати у розмірі 1045 /одна тисяча сорок
п'ять/ грн. 50 коп. та 3,0 % річних в розмірі
398 /триста дев'яносто вісім/ грн. 22 коп.;
судовий збір у розмірі 243 /двісті сорок
три/ грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: