Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4929/14
1-й інстанції: Фомін Ю.В.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріОстащенко О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Крамоторського міського суду
Донецької області від 12 вересня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з вказаним позовом
посилаючись на те, що відповідач
відповідно до укладеного договору №
KTXRRX00280683 від 02.11.2007 року отримав кредит у
розмірі 5520,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
Договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
кредитного договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, Позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за Кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

В порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконував. Станом на 19.02.2014 року виникла
заборгованість в розмірі 29877,34 грн., яка
складається з: 5509,62 грн. -
заборгованість за кредитом; 665,95 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 665,95 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 22641,93 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500,00 грн.
-штраф (фіксована частина); 1172,30 грн. -
штраф (процентна складова).

Судовим наказом Краматорського
міського суду Донецької області від
25.06.2008 року з відповідача на користь
позивача стягнута заборгованість по
вказаному кредитному договору у
загальній сумі 6431,35 грн. Таким чином,
борг становить 25118,29 грн.

Банк просив стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ KTXRRX00280683 від 02.11.2007 р. у розмірі 25118,29
грн. та витрати по оплаті судового
збору в розмірі 251,18 грн.

Рішенням Крамоторського міського суду
Донецької області від 12 вересня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та постановити нове,
яким позов задовольнити.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212- 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Судом попередньої інстанції
встановлено, відповідно до укладеного
договору № KTXRRX00280683 від 02.11.2007 року
отримав кредит у розмірі 5520 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Повернення кредиту відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
подання позову до боржника. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново.

Судовим наказом Краматорського
міського суду Донецької області від
25.06.2008 року з відповідача на користь
позивача стягнута заборгованість по
вказаному кредитному договору у
загальній сумі 6431,35 грн.

Після видачі судового наказу банк з
даним позовом до суду звернувся лише
31.03.2014 року, тобто за межами
встановленого за домовленістю сторін
(п. 5.5.Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам) 5 річного строку
позовної давності.

Суд попередньої інстанції вірно
послався на те, що наявність платіжного
доручення про зарахування на картку
відповідача 09.09.2010 року 10,38 грн. не може
говорити само по собі, що ОСОБА_5 вчинив
дії, що свідчать про визнання ним боргу
і суд вірно не застосував ч. 1 ст. 264 ЦК
України.

Вказане платіжне доручення не містить
в собі даних про сплату коштів саме
ОСОБА_5, відсутній його підпис, не
дивлячись на те, що проплата, як
стверджує банк відбувалась через касу.
ОСОБА_5 вказаний в дорученні не як
платник а як отримувач коштів.
Призначення платежу в платіжному
дорученні вказано не як погашення
боргу, а зазначено: прийнято від
фізичних осіб для зарахування на
картрахунки.

Як убачається з матеріалів справи,
жодних платежів на погашення боргу з
моменту укладення договору відповідач
не здійснював.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем до ухвалення рішення було
двічі письмово заявлено про
застосування судом строку позовної
давності відповідно до вимог ч. 4 ст. 267
ЦК України (а.с. 27 та 38).

Таким чином, правильно визначивши
правовідносини, що виникли між
сторонами суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові за пропуском строку позовної
давності.

Доводи скарги не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав, для визнання рішення суду
першої інстанції таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
скасування чи з міни цього рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Крамоторського міського суду
Донецької області від 12 вересня 2014 року
у справі у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: