Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М.І.,
Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового
засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за поданням старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Сладь Тетяни
Павлівни про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Богунського районного суду м.
Житомира від 22 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області Сладь Т.П. звернулася до суду із
зазначеним поданням. Просила тимчасово
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до повного виконання ним своїх
зобов'язань. Подання ґрунтується на
тому, що на примусовому виконанні
перебуває зведене виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь юридичних осіб та держави
боргу в сумі 25 150 876,98 грн. Однак, боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду.

Ухвалою Богунського районного
суду м. Житомира від 22 вересня 2014 року
тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до повного
виконання своїх зобов'язань.

Не погоджуючись із ухвалою суду
першої інстанції, представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.
Просить, посилаючись на порушення норм
процесуального права, ухвалу скасувати
та постановити нову, якою в задоволенні
подання відмовити. Зазначає, що факт
ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення
суду не підтверджується жодними
доказами; державний виконавець не
повідомив боржника про направлення до
суду подання; суд розглянув подання без
участі державного виконавця та в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази його повідомлення про дату, час
та місце судового засідання; саме
невиконання боржником зобов'язань не
може свідчити про його ухилення від
виконання покладених рішенням суду
обов'язків; у резолютивній частині
ухвали відсутній пункт про задоволення
подання, а також посилання на конкретне
рішення суду.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Таким чином, законом передбачені
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, означає з
об'єктивної сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у прав
виїзду за межі України.

Із матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що на виконанні у
відділі примусового виконання рішень
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Житомирській області
перебуває зведене виконавче
провадження №37047541 про стягнення з
ОСОБА_2 (надалі-боржник) на користь
юридичних осіб та держави боргу в сумі
25 150 876 грн. 98 коп. (а.с.35-37).

За даними УДМС України в Житомирській
області ОСОБА_2 значиться
документованим паспортами громадянина
України для виїзду за кордон серії
НОМЕР_1 від 25 лютого 1998 року та серії
НОМЕР_2 від 05 лютого 2008 року (довідка від
11 вересня 2014 року №2.1/9412 , а.с.34).

Зведене виконавче провадження об'єднує
сімнадцять виконавчих документів.

Хоча строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документу, тобто з 12 листопада 2013 року,
але поряд із цим зведене виконавче
провадження охоплює виконавчі
документи, що були видані, починаючи з 02
березня 2011 року та які залишаються
реально невиконаними на час розгляду
подання, тобто понад три роки, що
свідчить про невиправдано тривале
невиконання судових рішень, які згідно
ст.124 Конституції України обов'язкові
для виконання.

Як убачається зі змісту подання,
державною виконавчою службою 29 квітня
2013 року актами описане та арештоване
наступне нерухоме майно: склад зерна -
зерносушилка (площа 426 кв.м.),
продуктовий склад (площею 36,4 кв.м.),
склад зерна (площею 802,9 кв.м.), склад
зерна (площею 1 487.3 кв.м.), вагова площею
8,1 кв.м., що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1; млин (площею 16,8 кв.м.),
нежитлова будівля-розподільчий пункт
(площею 64,8 кв.м.), нежитлова будівля
-контора(площею 597,6 кв.м.), нежитлова
будівля - ремонтна майстерня комбайнів
(площею 1 019,4 кв.м.), будинок -котельня
(площею 347,4 кв.м.), нежитлове приміщення
(площею 419,8 кв.м.), цілісний майновий
комплекс: диспетчерська (площею 239,3
кв.м.), авто гараж на 10 автомобілів (
площею 496,1 кв.м.), автозаправочна
станція (площею 16,6 кв.м.), будка
заправщика (площею 16,7 кв.м.), що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.1-2).

Як пояснив у судовому засіданні
державний виконавець, до виконавчої
служби не надана документація на
описані та арештовані нерухомі об'єкти,
що ускладнює передачу їх на реалізацію.
За весь час ОСОБА_2 жодного разу не
з'явився до виконавчої служби, а його
представник хоча з'являється, але
документації не надає.

Відповідно до змісту п.4.5.4 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2012 року №512/5, для проведення
реалізації нерухомого майна
збираються такі документи: а) у разі
продажу нерухомого майна - документи,
що характеризують об'єкт нерухомості
(копія технічного паспорту на будинок
тощо), відповідно до Інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна, затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24 травня
2001 року №127; б) копії документів, що
підтверджують право власності або інше
речове право на нерухоме майно,
визначених ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
пунктом 1 глави 2 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року №296/5.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків свідчить невиконання ним
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вказаної вище норми
боржник, зокрема, зобов'язаний:
утримуватися від виконання дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; своєчасно
з'являтися за викликом державного
виконавця тощо (а.с.32,33).

Поведінка ОСОБА_2 щодо ненадання
(свідоме уникнення під різними
приводами) документації на описане та
арештоване державною виконавчою
службою нерухоме майно свідчить про те,
що боржник своїми діяннями ускладнює
виконання виконавчих документів, що є
нічим іншим, як ухиленням від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовими рішеннями.

З огляду на вище викладене, суд
першої інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, а відтак правомірно
тимчасово обмежив його у праві виїзду
за межі України.

Решта доводів апеляційної скарги,
які стосуються того, що державний
виконавець не повідомив боржника про
направлення до суду подання, що суд
розглянув подання без участі
державного виконавця та в матеріалах
справи відсутні будь-які докази його
повідомлення про дату, час та місце
судового засідання, що у резолютивній
частині ухвали відсутній пункт про
задоволення подання, хоча свідчить про
недотримання закону, але такі недоліки
не тягнуть скасування правильної за
своєю суттю ухвали.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що у резолютивній частині ухвали
відсутнє зазначення конкретного
рішення суду не заслуговує на увагу,
оскільки у даному випадку йдеться про
зведене виконавче провадження, яке
об'єднує сімнадцять виконавчих
документів. Виконання одного рішення
не виключає необхідності виконання
інших.

Аналізуючи викладене, ухвала
залишається колегією суддів без змін
згідно ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду
м. Житомира від 22 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: