АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8977/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 628/3299/14 - ц
Категорія: договірні У Х В А Л
" 22" грудня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової Л.В.,
за участю секретаря: Кривошеіної
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Акцент - Банк" на рішення
Куп'янського міськрайонного суду
Харківської області від 13 листопада 2014
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Акцент - Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк "Акцент -
Банк" звернувся до суду з зазначеним
позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що 07.07.2008
року ОСОБА_1 за кредитним договором №
б/н, отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 24% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом. ОСОБА_1
умови договору порушив, кредитні кошти
не сплатив, у зв'язку з чим станом на
28.08.2014 року утворилася заборгованість в
заборгованості за тілом в розмірі 3000,00
грн., заборгованості за процентами за
грн., заборгованості з пені та комісії
за користування кредитом в розмірі 7770,00
грн., штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500,00 грн., штрафу (процентна
складова) в розмірі 1170, 23 грн. Вказану
суму банк просив стягнути на свою
користь та судові витрати в розмірі 250,
Рішенням Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2014 року в задоволенні позову
- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду банк
подав апеляційну скаргу, в якій просив
рішення суду - скасувати, ухвалити нове,
яким задовольнити позов та стягнути
судові витрати. При цьому посилався на
неповне з`ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Вважав, що суд не надав належної оцінки
доказам у справі, не звернув уваги на
те, що сторони в письмовій формі
домовилися про збільшення строку
позовної давності стосовно виконання
умов договору, що дорівнюється строку
дії карткового рахунку; що ОСОБА_1 не
надавав заяви про закриття карткового
рахунку.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає за необхідне апеляційну
скаргу - відхилити, рішення суду -
залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що строк
позовної давності, в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права та
інтересу, сплинув.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 07.07.2008 року між
банком та ОСОБА_1 укладено кредитний
договір без номера, який складається з
заяви, умов та правил надання
банківських послуг, за умовами якого
ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3000, 00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 2% на місяць на
залишок заборгованості за кредитом із
щомісячною комісією 3,5% строком на 12
місяців, що відповідає строку дії
картки. Банк умови кредитного договору
виконав, проте ОСОБА_1 не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками відповідно до умов
договору, в результаті чого станом на
28.08.2014 року утворилася заборгованість в
сумі 25074, 73 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом у розмірі
3000,00 грн., заборгованості за процентами
за користування кредитом в розмірі 12634,
50 грн., заборгованості по пені та
комісії за користування кредитом в
розмірі 7770, 00 грн., штрафу (фіксована
частина) в розмірі 500,00 грн., штрафу
(процентна складова) в розмірі 1170, 23 грн.

Як вбачається з наданого розрахунку з
серпня 2008 року у банку виникло право на
звернення до суду з вимогою щодо
стягнення заборгованості з ОСОБА_1

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові (частина четверта
статті 267 ЦК України). Цивільне
законодавство передбачає два види
позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю в три роки
(стаття 257 ЦК України). Для окремих видів
вимог законом встановлена спеціальна
позовна давність. Зокрема, частина
друга статті 258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Відповідно до
статті 253 ЦК України перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (частини
перша та п'ята статті 261 ЦК України).
Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
заінтересованої сторони права на
позов, тобто можливості реалізувати
своє право в примусовому порядку через
суд. Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про поверненя
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Як встановлено судом відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань щодо
погашення боргу до 07 липня 2009 року,
проте банк звернувся до суду з позовом
про захист свого порушеного права лише
01 жовтня 2014 року, тобто з пропуском
встановленого статтею 257 ЦК України
трирічного строку позовної давності.
На аркуші справи № 40 міститься заява
ОСОБА_1 про застосування строку
позовної давності.

Таким чином судом першої інстанції
правильно вирішено питання про
застосування статей 256, 257, частин
першої та п'ятої статті 261 ЦК України
щодо строку позовної давності з
урахуванням вищевказаних обставин і
факту пред'явлення позову тільки 01
жовтня 2014 року, тому підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

За таких обставин судова колегія
вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213
- 215 ЦПК України суд першої інстанції,
встановивши обставини справи повно,
надавши їм належну оцінку, дійшов
обгрунтованого висновку щодо
залишення позову без задоволення.

Оскільки ухвалене судове рішення
відповідає зазначеним вимогам та
обставинам справи, судова колегія
вважає, що підстав для його зміни або
скасування не вбачається. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303,304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. 308,
ст. 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Акцент - Банк" - відхилити.

Рішення Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 13
листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії