Справа № 667/8358/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:

головуючої судді
Іванцової Н.К.,

за участю секретаря
Севастьянова Т.О.,

розглянувши матеріали подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні ОСОБА_1 про
визначення частки майна та визнання
права власності, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні звернувся до суду
із поданням про виділення частки майна
та визнання права власності, вказавши,
що на виконанні у відділі знаходиться
виконавчий лист №667/9909, виданий 16.06.2014
року Комсомольським районним судом
м.Херсона про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 боргу в сумі 725 000,00 грн.
та судові витрати 3441,00 грн. Боржником
вказане рішення не виконується. Як
вказує державний виконавець, у ході
проведення виконавчих дій, майно, на
яке може бути звернено стягнення на
належало боржнику відсутнє. Відповідно
до свідоцтва про шлюб від 25.10.2008 р.
ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2
(Ващук) О,В., якій на праві власності
належить транспортний засіб ОСОБА_4, 2005
року випуску, білого кольору, державний
номер НОМЕР_1. Державний виконавець
зазначає, що виходячи із положень СК
України, можна зробити висново4к, що
боржнику належить на праві спільної
сумісної власності ? частина
вищевказаного майна. На підставі
вищевикладеного, державний виконавець
просить суд виділити частку майна
ОСОБА_2, яким він володіє спільно з
ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_2 право
власності на ? частину транспортного
засобу MERCEDES-BENZ SPRINT, (2005) р.в., білого
кольору, державний номер НОМЕР_1.

В судовому засіданні державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні ОСОБА_1 підтримав подання в
повному обсязі, просив його
задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2, за
довіреністю ОСОБА_6 в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення подання, вважала його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Представник стягувача ОСОБА_3, за
довіреністю ОСОБА_7, в судовому
засіданні просила подання державного
виконавця задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
причини неявки суду невідомі. На
підставі ч.2 ст.379 ЦПК України суд вважає
за можливе розглянути справу у її
відсутність.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, заслухавши сторони,
суд встановив, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м.Херсоні знаходиться
виконавчий документ № 667/9909 виданий
16.06.2014 р. Комсомольським районним судом
м.Херсона Херсонської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
боргу в сумі 725 000,00 грн. та судові
витрати 3441,00 грн., що в свою чергу,
вбачається зі змісту подання
державного виконавця.

Інших доказів в обґрунтування подання
про визначення частки майна та
визнання права власності, державним
виконавцем суду надано не було.

Частина 6 статті 52 ЗУ «Про виконавче
провадження», на яку посилається
державний виконавець, передбачає, що
стягнення на майно боржника
звертається в розмірі і обсязі,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця. У разі
якщо сума, що підлягає стягненню за
виконавчим провадженням, не перевищує
десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Стаття 366 ЦК України, на яку посилається
державний виконавець, передбачає, що
кредитор співвласника майна, що є у
спільній частковій власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Якщо виділ в натурі
частки із спільного майна має
наслідком зміну його призначення або
проти цього заперечують інші
співвласники, спір вирішується судом. У
разі неможливості виділу в натурі
частки із спільного майна або
заперечення інших співвласників проти
такого виділу кредитор має право
вимагати продажу боржником своєї
частки у праві спільної часткової
власності з направленням суми виторгу
на погашення боргу.

Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК
України, питання про визначення частки
майна боржника у майні, яким він
володіє спільно з іншими особами,
вирішується судом за поданням
державного виконавця.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає
подання таким, що не підлягає
задоволенню, оскільки не надано жодних
доказів в підтвердження викладених
обставин в поданні. Також слід
зазначити, що звертаючись до суду із
поданням державний виконавець
посилався на ч. 6 ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження», а також на
ст. 366 ЦК України, за якими питання про
виділення частки майна та визнання
права власності на нього, не
передбачається.

Керуючись ст.379 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у
м.Херсоні ОСОБА_1 про визначення частки
майна та визнання права власності -
відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення до
Апеляційного суду Херсонської області
через Комсомольський районний суд
м.Херсона. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Н.К.Іванцова