Справа № 157/1801/14-ц
Провадження №2/157/449/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29 грудня 2014 рокумісто
Камінь-КаширськийКамінь-Каширський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гончарука О.Н.,

за участю секретаря -
Раковець Р.М.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Камені-Каширському цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини

установив:

У поданій до суду позовній заяві
позивачка зазначає, що вона перебувала
у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який 16 травня 2011 року
рішенням Камінь-Каширського суду
розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3.

Так як відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає
та у добровільному порядку надавати її
відмовляється, просить суд постановити
рішення, котрим стягувати з нього в її
користь на утримання сина аліменти у
розмірі 500 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю з
підстав, які зазначені в позовній
заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав
частково та пояснив суду, що так як він
ніде не працює неспроможний сплачувати
аліменти у визначеному позивачкою
розмірі. Згідний пізніше їх сплачувати
однак не в користь позивачки, а на
картковий рахунок сина.

З метою отримання доходу він
періодично через місяць виїжджає на
сезонні заробітки до Російської
Федерації, які складають 37-40 000
російських рублів за один місяць
роботи.

Позовні вимоги підлягають до
повного задоволення.

Судом встановлено, що сторони 19 травня
2007 року уклали шлюб, який рішенням
Камінь-Каширського районного суду від
16 травня 2011 року було розірвано (а.с.6).

Як вбачається з свідоцтва про
народження (а.с.4), ІНФОРМАЦІЯ_3 у них
народився син ОСОБА_3.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідач, про що сам фактично визнав
суду, з часу припинення шлюбних
відносин цього свого батьківського
обов'язку щодо неповнолітнього сина не
виконує.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 згаданого
Кодексу розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 цього Кодексу.

Зважаючи на відсутність у
відповідача систематичного офіційного
доходу, що не дає змоги відстежити та
проконтролювати його розмір, суд на
підставі ст.184 ч.1 СК України доходить до
висновку про необхідність визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі, як це просить позивачка.

Враховуючи відсутність даних про
незадовільний стан здоров'я
відповідача, відсутність у нього інших
утриманців, суд з врахуванням розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
від 6 до 18 років, який становить 1286 грн.,
визначає аліменти в розмірі 500 грн.
щомісячно, вважаючи, що відповідач
спроможний їх сплачувати та що такий
розмір буде достатнім для задоволення
розумних матеріальних потреб дитини.

На підставі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України суд
допускає рішення в частині стягнення
аліментів в розмірі суми платежу за
один місяць до негайного виконання.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
суд стягує з відповідача в користь
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 88, 209, 212,
214-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 141, 180,
182, 184, 191 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця села Видерта
Камінь-Каширського району, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 500
(п'ятсот) гривень щомісячно, до
досягнення ним повноліття, починаючи з
16 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
держави 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць в розмірі 500 (п'ятсот)
гривень підлягає до негайного
виконання і може бути оскаржено до
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційних скарг через
Камінь-Каширський районний суд в 10-ти
денний строк з дня його проголошення.

Головуючий: О. Н. Гончарук