АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8939/14
Головуючий 1 інст. -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Шевченко Н.Ф.,

Кокоші В.В.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3, Державного підприємства
«Завод імені В.О.Малишева» на рішення
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 18 листопада 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до Державного підприємства «Завод
імені В.О.Малишева» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати заробітної плати,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ДП «Завод імені
В.О.Малишева» про стягнення суми
середнього заробітку за час затримки
проведення остаточного розрахунку при
звільненні з роботи.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3
посилався на те, що працював у
відповідача слюсарем ремонтником
відділу № 325 та наказом від 5 лютого 2013
року його звільнено з роботи за власним
бажанням, проте в порушення вимог ст..116
КЗпП України остаточного розрахунку з
ним не було проведено і за його заявою
судовим наказом від 22 травня 2013 року
стягнуто з підприємства 4681,16 грн.
заборгованої зарплати лише 25 жовтня 2013
року.

З урахуванням уточнення позовних вимог
у листопаді 2014 року ОСОБА_3 просив
стягнути на підставі ст..117 КЗпП України
42446,85 грн. на його користь за 183 днів
прострочення остаточного розрахунку.

Представник ДП «Завод імені В.О.
Малишева» заперечував проти позову з
посиланням на пропуск позивачем строку
звернення до суду, просив застосувати
строк позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 18 листопада 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Завод ім..В.О.Малишева»
на користь ОСОБА_3 32077,03 грн. та 320,77 грн.
на користь держави судового збору.

В апеляційних скаргах:

- ОСОБА_3 з посиланням на
підставність позову у обсягах
заявлених вимог, неправильне зменшення
судом суми зарплати за час затримки
остаточного розрахунку, рішення
районного суду просить скасувати та
ухвалити нове рішення про повне
задоволення його позову;

- Представник ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» просить рішення суду,
як таке, що ухвалене без додержання
вимог матеріального і процесуального
права, скасувати, застосувати до
спірних правовідносин строк позовної
давності та новим рішення у позові
відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційних скарг,
колегія відповідно до положень ч.1 ст.309
ЦПК України вирішила задовольнити
апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково,
апеляційну скаргу ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» - у повному обсязі,
виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст..61 цього
Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, згідно наданих доказів
встановлено та не оспорюється у справі
те, що ОСОБА_3 звільнено за власним
бажанням з роботи 5 лютого 2013 року, але
при цьому з ним не було проведено
остаточного розрахунку при наявності
заборгованої зарплати за декілька
місяців. Комінтернівським районним
судом м.Харкова судовим наказом від 22
травня 2013 року стягнуто з ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» на користь ОСОБА_3 4681,16
грн. заборгованої зарплати.

Як зазначає позивач у позовній заяві та
про це свідчать відповідні довідки та
розрахунки, судовий наказ виконано 25
жовтня 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 на
стягуючи з підприємства на його
користь на підставах ст..117 КЗпП України
32077,03 грн. за 108 днів затримки проведення
остаточного розрахунку при звільненні
з роботи 5 лютого 2013 року та остаточного
розрахунку за судовим наказом, судом
заперечення представника відповідача
проти позову з посиланням на пропуск
строку встановленого ст..233 цього
Кодексу на звернення позивача до суду
не були прийняті з тих підстав , що за
рішенням КСУ від 15 жовтня 2013 року №
8-рп/2013 строки щодо оплати праці є
необмежені.

З таким висновком погодитись не можна у
зв'язку з порушенням судом норм та
вимог трудового права, що регулюють
спірні правовідносини.

За правилами ст..233 КЗпП України ,
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до суду в тримісячний
строк з дня коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права . У разі порушення
законодавства про оплату праці,
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
зарплати без обмеження будь-яким
строком.

За нормою ч.1 ст.117 КЗпП України
встановлена відповідальність
роботодавця за затримку розрахунку при
звільненні, в разі невиплати з вини
відповідача належних звільненому
працівнику сум у строки, зазначені
ст..116 цього Кодексу в день звільнення
або не пізніше наступного при
пред'явленні вимоги.

Із наданої ОСОБА_3 роздруківки
фінансових операцій на його
банківській картці ПАТ КБ «ПриватБанк»
й про це свідчать інші платіжні
документи та довідки вбачається, що
остаточний розрахунок з ним ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» проведено 25 жовтня 2013
року перерахунком 4681,16 грн., суми, яка
ним не оспорюється.

З позовом про стягнення середнього
заробітку за весь час затримки
остаточного розрахунку на підставах
ст..117 КЗпП України про
відповідальність підприємства, без
наведення поважних причин пропуску
встановленого ч.1 ст.233 цього Кодексу
тримісячного строку, ОСОБА_3 звернувся 7
жовтня 2014 року.

Суд, при вирішенні справи не звернув
уваги на вищевказані обставини, не
з'ясував правової природи цих
правовідносин, дійшов помилкового
висновку про те, що такі правовідносини
регулюються законодавством про оплату
праці безпідставно відхиляючи
заперечення представника відповідача.

З огляду на викладене, колегія вважає
за необхідне рішення районного суду
скасувати та новим рішенням у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309 ч.1, 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» задовольнити у
повному обсязі.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 18 листопада 2014 року
скасувати.

У позові ОСОБА_3 до ДП «Завод
ім..В.О.Малишева» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку при звільненні
відмовити у зв'язку з пропуском
тримісячного строку на звернення до
суду.

Рішення набирає законної сили після
проголошення але протягом двадцяти
днів може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді