АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Бартащук
Доповідач: Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1,подану в
інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Дніпровського районного суду м. Києва
від 02 вересня 2014 року в справі за заявою
ОСОБА_2 про поновлення пропущеного
строку для пред»явлення виконавчих
документів до виконання,-

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 06 квітня 2012 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,третя особа: ОСОБА_4,
приватний нотаріус Київського
міського округу ОСОБА_5 про стягнення
суми боргу,про звернення стягнення на
предмет іпотеки задоволено частково.
Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики
від 24 вересня 2009 року в розмірі 368 312
грн.80 коп.,судовий збір в розмірі 1700
грн.,витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. та
звернути стягнення на предмет
іпотеки-квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
27 червня 2012 року зазначене судове
рішення скасовано в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки і в цій
частині ухвалено нове рішення, яким
відмовлено в задоволенні цих позовних
вимог. В решті рішення залишено без
змін.

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з заявою про поновлення строку
для пред»явлення виконавчих
документів до виконання за вказаними
судовими рішеннями.

Вказувала, що виконавчі листи були
виготовлені 06.04.2012 року, видані 21.11.2012
року, а отримані нею тільки на початку
2013 року. Вказані розбіжності в датах
виготовлення, видачі та отримання
заявником виконавчих документів
унеможливили пред»явити їх до
виконання у встановлений законом
строк.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 09 грудня 2013 року,яка
залишена без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 18 березня 2014 року, в
задоволенні зазначеної заяви
відмовлено.

07.08.2014 року ОСОБА_2 знов звернулась до
суду з заявою про поновлення строку для
пред»явлення виконавчих документів до
виконання за вказаними судовими
рішеннями, в якій зазначала , що
отримала виконавчі документи на
початку 2013 року,строк подачі їх до
виконання спливав 27.06.2013 року.

Посилаючись на те,що в період з 26.06.2013
року по 30.06.2013 року вона перебувала у
відрядженні за наказом № 21К від 25.06.2013
року ТОВ «ЕЛЕНТЕКС» і не могла подати
виконавчі документи до виконавчої
служби до 27.06.2013 року,просила визнати
вказану причину пропуску строку
поважною та задовольнити заяву.

Вислухавши доповідь судді,
пояснення представника заявника та
відповідача , обговоривши доводи
апеляційної скарги , обставини справи ,
колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавчі документи можуть бути
пред'явлені до виконання протягом року
з наступного дня після набрання
рішенням законної сили .

Встановлено, що рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 06 квітня 2012
року яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
стягнуто суму боргу за договором
позики від 24 вересня 2009 року в розмірі
368 312 грн.80 коп.,судовий збір в розмірі 1700
грн.,витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.
набрало законної сили на підставі
рішення апеляційного суду м. Києва
27.06.2012 року, при проголошенні якого був
присутній представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_6, яка діяла на підставі
довіреності від 16.02.2010 року, що
підтверджується журналом судового
засідання від 27.06.2012 року (а.с. 167-168 ).

Таким чином, останнім днем
пред»явлення виконавчого листа до
виконання було 27.06.2013 року.

Як вбачається з виконавчих листів №
2-117/2011 р. про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 368
312 грн.80 коп. та судових витрат , то
останні було видано 21.11.2012 року та 23.11.2012
року відповідно ( а.с.171, 172 ).
28.11.2013 року представник ОСОБА_7
звернувся до суду з заявою про
поновлення строків на пред»явлення
виконавчих листів до виконання , в
задоволенні якої ухвалою
Дніпровського районного суду м. Києва
від 09 грудня 2013 року , яка залишена без
змін ухвалою апеляційної інстанції,
відмовлено ( а.с. 176 ).

Звернувшись з заявою про поновлення
строку для пред»явлення виконавчого
листа до виконання, представник
заявника зазначав, що до спливу строку
пред»явлення виконавчих листів до
виконання - 27.06.2013 року, ОСОБА_8
перебувала у відрядженні з 26.06.2013 року
по 30.06.2013 року, що є поважною причиною
його пропуску .

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з
того, що вказані заявником причини
пропущення строку для пред»явлення
виконавчого листа до виконання не є
поважними.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим, відповідним обставинам
справи та нормам процесуального права,
якого доводи апеляційної скарги не
спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає,
що належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

На підтвердження вказаних у заяві
підстав для поновлення строку, заявник
додав копію наказу № 21к від 25 червня 2013
року , відповідно до якого старшого
касира ТОВ «Елентекс» ОСОБА_2 терміном
на 5 календарних днів з 26.06.2013 р. по 30.06.2013
р. відряджено для участі у семінарі.

Проте , колегія суддів, вказані
обставини не може вважати належними та
допустимими доказами поважності
причини пропуску не пред»явлення
виконавчих листів до виконання,
оскільки відряджена стягувач була з
26.06.2013 року , а строк пред»явлення
виконавчого документа до виконання
спливав 27.06.2013 року, про що відомо було
стягувачу, яким отримано виконавчі
листи ще 21 та 23 листопада 2012 року, тобто
задовго до вказаних заявником подій.

При цьому вказаний наказ не містить
посилань на назву семінару, місце його
проведення, розпорядок участі слухача
з зазначенням погодинної його
зайнятості в ньому , тобто не вказує на
безпосереднє унеможливлення або
ускладнення можливості вчинення
процесуальних дій у визначений законом
строк , враховуючи надану законодавцем
можливість вчинення процесуальної дії
через засоби поштового зв»язку .

Будь-яких доказів на підтвердження
поважності причини пропуску не
пред»явлення виконавчих листів до
виконання, починаючи з дня їх отримання
і до подачі першої заяви про поновлення
строку 28.11.2013 року , які не були
предметом розгляду судом, заявник не
надав та на наявність таких не вказав.

На підставі викладеного не можна
визнати поважними, вказані заявником
причини пропуску строку на
пред»явлення виконавчих листів до
виконання, оскільки будь-яких доказів ,
які б вказували на безпосереднє
унеможливлення або ускладнення
можливості вчинення процесуальних дій
у визначений законом строк, заявником
не надано, як не вказано і на те, що
вказані обставини виникли об»єктивно,
незалежно від волі особи, яка
пропустила строк .

Таким чином ухвала суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою ,
а підстави до її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,подану в
інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду
м. Києва від 02 вересня 2014 року залишити
без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -