22-ц/773/1583/14 Головуючий у 1 інстанції:
Плахтій І.Б. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А. К.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кокольського
С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
«ВТБ Банк» про повернення банківського
вкладу (депозиту) та зустрічним позовом
ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про визнання
договорів банківського вкладу
недійсними за апеляційними скаргами
позивача ОСОБА_1 та відповідача ПАТ
«ВТБ Банк» на рішення Луцького
міськрайонного суду від 18 грудня 2012
року,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2012 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з вказаним позовом
покликаючись на те, що 8 липня 2011 року, 18
липня 2011 року та 22 липня 2011 року між ним
та ПАТ «ВТБ Банк» були укладені п'ять
договорів банківського вкладу на
загальну суму 200000 грн. під 20 % місячних
та на строк 90 днів кожний. Відповідач, в
порушення умов договорів не повернув
коштів на його неодноразові вимоги.

З часу закінчення строку дії договорів
відповідачем не нараховувались та не
сплачувались проценти за користування
депозитними коштами.

За таких обставин та з урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог,
позивач просив стягнути з відповідача
суму вкладів в розмірі 200000 грн.;
відсотки за користування вкладами, в
тому числі за період з 01.11.2011 року по
12.11.2012 року включно, у розмірі 632903 грн. 21
коп.; 3 % річних у розмірі 6000 грн. та 2200
грн. інфляційних за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання на
підставі ст. 625 ЦК України.

В листопаді 2012 року ПАТ «ВТБ Банк»
звернулось в суд із зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про визнання недійсними
договорів банківського вкладу,
вважаючи їх сфальсифікованими бувшим
заступником директора відділення
«Соборність» в м. Луцьку, Волинської
області ОСОБА_3 і такими, в яких
відсутні істотні умови даного виду
договорів.

Рішенням Луцького міськрайонного
суду від 18 грудня 2012 року позов ОСОБА_4
задоволено частково, стягнуто з ПАТ
«ВТБ Банк» в його користь суму вкладу -
200000 грн. за договорами банківського
вкладу, 116129 грн. відсотків за час дії
договорів, 3 % річних у сумі 6000 грн., а
всього - 322129 грн. У зустрічному позові
ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить його
скасувати як незаконне в частині суми
стягнутих в його користь грошових
коштів та стягнути з банку 779546 грн.
заборгованості.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі відповідач ПАТ «ВТБ Банк»
просить його скасувати як незаконне,
прийняте судом без повного з'ясування
всіх обставин справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні первісного
позову ОСОБА_1 і задоволити його
зустрічний позов.

Справа в апеляційному порядку
розглядалась неодноразово.

10 вересня 2014 року Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково, рішення
апеляційного суду від 08 травня 2014 року
в частині стягнення відсотків за
вкладами скасовано, справу передано на
новий апеляційний розгляд.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
позивача та відповідача підлягають до
задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
8 липня 2011 року, 18 липня 2011 року та 22
липня 2011 року між ВАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_1 було укладено п'ять договорів
банківського вкладу. За їх умовами
відповідач (на даний час публічне
акціонерне товариство «ВТБ Банк»)
прийняло у позивача п'ять грошових
вкладів у розмірі 50000 грн., 50000 грн., 57000
грн., 24000 грн., 19000 грн., а всього на
загальну суму 200000 грн. строком на 90 днів
кожен під 20 % місячних (т. 1 а. с. 3 - 6, 9 - 13,
128, 240, 242 - 243).

З матеріалів справи вбачається,
що при зверненні до суду ОСОБА_1 подано 2
примірники копій договору від 08.07.2014
року. Ці копії договору, зокрема, пункти
1.2 та відмінні за своїм змістом.( т.1,
а.с. 5, 8).

Позивач в суді апеляційної
інстанції пояснив, що договір від 08.07.2011
року на а.с. 5 не слід брати до уваги,
оскільки такий примірник договору,
хоча і підписаний та скріплений
печаткою, але був наданий йому лише для
ознайомлення. Будь-яких коштів на
виконання саме цього договору він не
вносив. Також пояснив, що він не вносив
коштів на поповнення вкладів, а щоразу
укладав самостійний договір, на
підставі якого банк приймав у нього
відповідну суму грошей.

З пояснень сторін та умов
укладених між ними договорів
вбачається, що сторони не обумовлювали
можливість продовження строку дії
договорів на попередніх умовах без
укладення нових.

Крім того встановлено, що позивач
ОСОБА_1, як це передбачено пунктами 3.1
вказаних договорів, не пізніше ніж за 2
банківських дні до дня повернення
вкладу, з вимогою до банку про
повернення вкладів не звертався, а
вперше з письмовою заявою про це
звернувся до адміністрації відділення
«Соборність» ПАТ «ВТБ Банк» в м. Луцьку
28 грудня 2011 року (т. 1 а. с. 16).
Згідно ст. ст. 1058 ч. 1, 1059 ч. 1 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу
укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору
банківського вкладу вважається
додержаною, якщо внесення грошової
суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку, які
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законів України та умов
договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Як вбачається з умов договорів,
між сторонами були укладені строкові
договори.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

За умовами пунктів 1.1.3 укладених
між сторонами договорів банківського
вкладу, строк дії вкладів складав 90
календарних днів (три місяці) від дати
внесення вкладу на відповідний
рахунок, тобто по кожному з окремо
взятих договорів відповідно до 08.10.2011
року, 18.10.2011 року, 22.10.2011 року.

Позовні вимоги про стягнення
депозитних коштів в сумі 200 000 грн. та 3%
річних у зв»язку з порушенням
зобов»язань на даний час вирішені.

Також судом апеляційної
інстанції встановлено, що при
примусовому виконання судових рішень
банком 23.04.2013 року перераховано ОСОБА_1
208 932.10 грн. , а 16.06.2014 року - ще 113 501.02 грн.
(а.с.210, 213).

До цієї суми входить, в тому числі,
і депозитний вклад.

Предметом перегляду апеляційною
інстанцією в даному судовому засіданні
є рішення суду в частині стягнення
процентів за вкладами.

Відмовляючи ОСОБА_1 у стягненні
відсотків з банку за користування
депозитними коштами в строки понад три
місяці як за договором банківського
вкладу на вимогу, суд виходив з того, що
дія договорів закінчилась.

Проте погодитись з таким висновком не
можна.

Згідно ч. 4 ст. 1060 ЦК України якщо
вкладник не вимагає повернення суми
строкового вкладу зі спливом строку,
встановленого договором банківського
вкладу, або повернення суми вкладу,
внесеного на інших умовах повернення,
після настання визначених договором
обставин договір вважається
продовженим на умовах вкладу на вимогу,
якщо інше не встановлено договором.

Оскільки позивач ОСОБА_1 за два
банківських дні до закінчення строків
дії договорів банківського вкладу, як
це передбачено пунктами 3.1 даних
договорів, з вимогами про повернення
вкладів та сплати процентів до банку не
звертався, то дія договорів
продовжилась на умовах вкладів на
вимогу.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що
він вперше в усній формі звертався до
банку за день до закінчення строку дії
договорів з вимогою про повернення
вкладів спростовуються показаннями
свідка ОСОБА_3 , які вона дала під час
судового засідання в Луцькому
міськрайонному суді 23.11.2012 року о 12год.18
хв. згідно з технічним записом судового
засідання, ствердивши, що будь-яких
звернень ОСОБА_1 в зазначений останнім
період з приводу повернення вкладів не
було.

Письмових, або ж будь-яких інших
належних доказів на підтвердження
звернення з вимогою про повернення
вкладу відповідно до умов договорів,
ОСОБА_1, всупереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК
України, не подав.

З пояснень представника
відповідача та наданих ним доказів
вбачається, що в період з часу
укладення договорів до даного часу в
банку встановлена ставка для
депозитних вкладів «На вимогу» в
розмірі 0,5% річних (а.с. 220-234)

Тому з відповідача в користь
позивача підлягають стягненню
відсотки в розмірі 20% місячних
відповідно до умов договорів в сумі 116
129 грн. виходячи з такого розрахунку:

за вкладом від 08.07.2011 (50000/100х20/31х90=29032.25
грн.,

за вкладом від 18.07.2011 року(50000/100х20/31х90=
29032.25 грн.

за вкладом від 22.07.2011 року
57000/100х20/31х90=33096.77 грн.

за вкладом від 22.07.2011 року
19000/1000х20х31х90=11032.25 грн.

за вкладом від 22.07.2011 року
24000/100х20х31х90=13935.48 грн.

А за періоди відповідно з 08.10.2011 року,
18.10.2011 року, 22.10.2011 року по день, що
передує видачі вкладу в порядку
виконання судового рішення- тобто, по
22.04.2013 року - як за договорами
банківського вкладу на вимогу в сумі:
17870.97 грн., зокрема,

за вкладом від 08.07.2011 (50000/100х0.5/31х563=4540.32
грн.,

за вкладом від 18.07.2011 року(50000/100х0.5/31х553=
4459.68 грн.

за вкладами від 22.07.2011 року
100000/100х0.5/31х549=8854.84 грн.

Отже, загальна сума процентів за
вкладами становить 133999.97 грн. (116 129
грн. + 17870.97 грн.).

Однак, при визначенні суми коштів,
які підлягають стягненню з ПАТ «ВТБ
Банк» на користь ОСОБА_1 на виплату
процентів за вкладами необхідно
врахувати розмір коштів, які Банком
вже фактично виплачені на виконання
рішень суду, які набрали законної сили.

Так, чинним є рішення Луцького
міськрайонного суду від 18 грудня 2012
року в частині стягнення 200000 грн.
депозитного вкладу, рішення
апеляційного суду Волинської області
від 08.05.2014 року в частині стягнення
5233грн.38 коп. 3% річних, всього на
суму 205233 грн. 38 коп.

Тобто, ОСОБА_1 має належати до виплати
всього 339233.35 грн.(133999.97+205 233.38 грн.).

Як зазначалось вище, з банку стягнуто в
порядку виконання судових зрішень
322433.12 грн. Тому недоплачена сума коштів
становить 16800.23 грн.(339233.35грн.-322433.12грн.).

Таким чином, оскаржене рішення
суду в частині вирішення позовних
вимог про стягнення процентів за
вкладами, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України, слід скасувати і
ухвалити в цій частині нове рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги позивача
ОСОБА_1 та відповідача ПАТ «ВТБ Банк»
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного
суду від 18 грудня 2012 року в даній справі
в частині стягнення відсотків за
договорами банківського вкладу
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення
відсотків за договорами банківського
вкладу задовольнити частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
користь ОСОБА_1 16800 (шістнадцять тисяч
вісімсот) грн. 23 коп. відсотків за
банківськими вкладами.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді