Провадження: 6/639/274/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Срокіної І.І.., за
участі секретаря Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву
комунального підприємства
«Жилкомсервіс» про внесення змін в
судовий наказ , -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2014 року представник КП
Жилкомсервіс» звернувся до суду із
заявою про внесення змін у судовий
наказ № 639/6979/14-ц шляхом внесення даних
про ідентифікаційний номер боржника
ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ст. 18, ст.. 26
Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що підстав для задоволення
заяви, не встановлено.

Сторони у судове засідання не
з,явилися, повідомлялися про час та
місце розгляду справи відповідно до
вимог цивільно- процесуального
законодавства їх не явка не є
перешкодою для розгляду зазначеного
питання.

Судовим розглядом встановлено, що 21
липня 2014 року Жовтневим районним судом
м. Харкова винесений судовий наказ №
639/6979/14-ц за заявою КП «Жилкомсервіс»
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
на утримання житлового будинку та
прибудинкової території у розмірі
1082,92грн. та судовий збір у розмірі 221
грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 20 листопада 2014
року виправлено описку у судовому
наказі , зазначено суму судового
збору, яка підлягає стягненню 121 грн.80
коп.

Судовий наказ був винесений на
підставі тих відомостей, що були надані
стягувачем у заяві про видачу судового
наказу та доданих до неї документів,
відомості про ідентифікаційний номер
боржника у заяві про видачу судового
наказу та доданих до неї документів
відсутні.

У заяві про внесення змін у судовий
наказ також не зазначені відомості про
ідентифікаційний номер боржників.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд
виходить із того, що при видачі
судового наказу, який відповідає
вимогам, які пред,являються до
виконавчого документу такі відомості
судом занесені не були, що не є
помилкою, і не підлягає виправленню
відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК
України з причин відсутності
відповідних даних.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження», у
виконавчому документі зазначаються:
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим ст. 18
цього закону.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

Отже, відсутність у виконавчому
документі певних даних про особу
боржника не є підставою для відмови
державним виконавцем у відкритті
виконавчого провадження. Така правова
позиція викладена в Постанові
Верховного суду України від 21 травня 2014
року у справі № 6-45цс14, яка відповідно
до ст. 360-7 Цивільного процесуального
кодексу України, є обов'язковою для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Стягувач самостійно обмежений правами
отримати конфіденційну інформацію
щодо боржника. Отримання такої
інформації судом після завершення
розгляду справи законом не
передбачена. Крім того, згідно зі ст. 32
Конституції України, ст. 302 ЦК України
ніхто без згоди особи не може збирати
та поширювати конфіденційну
інформацію про неї чи її персональні
дані.

Судовий наказ винесено без проведення
судового засідання і без виклику
стягувача і боржника.

Таким чином, у суду та заявника
відсутні можливості без згоди
боржника, який не викликався до суду,
отримати зазначені відомості.

Усе викладене дає суду
підстави для відмови у задоволенні
заяви представника КП «Жилкомсервіс».

Керуючись ст.ст. 369 ЦПК України, ст.18, 26
Закону України «Про виконавче
провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви комунального
підприємства «Жилкомсервіс» про
внесення змін в судовий наказ №
639/6979/14-ц від 21 липня 2014 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Срокіна І.І.