Справа № 2/331/1556/14
№ 331/5655/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд
м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді
Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі -
Постарнак М.М.,

за участю представника

відповідача -
Капуста А.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_3 до Міського
комунального підприємства «
Основаніє» про визнання незаконним та
скасування наказу про застосування
дисциплінарного стягнення та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В липні 2014 р. ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Міського
комунального підприємства «
Основаніє» ( надалі - МКП « Основаніє»)
про скасування наказу директора МКП «
Основаніє» « Про застосування
дисциплінарного стягнення» № 244 від
17.07.2014 р. та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з лютого 2013 р. і по день
звернення до суду з цим позовом вона
працювала на посаді заступника
начальника юридичного відділу МКП «
Основаніє».

21 липня 2014 р. їй стало відомо, що наказом
директора МКП « Основаніє» « Про
застосування дисциплінарного
стягнення» № 244 від 17.07.2014 р. ( надалі
-наказ) вона притягнута до
дисциплінарної відповідальності
нібито за невжиття заходів по захисту
підприємства під час розгляду
господарським судом Запорізької
області справ № 908/1298/14, № 908/1391/14 про
стягнення заборгованості на користь
ТОВ « МКС».

Вважає даний наказ незаконним,
оскільки вона не вчиняла жодних
дисциплінарних проступків, не
порушувала трудової дисципліни та
належним чином і в повному обсязі
виконувала свої посадові обов»язки,
визначені посадовою інструкцією, на
підставі нижченаведеного.

Починаючи з лютого 1014 р., від ТОВ «
Міські комунікаційні системи» ( надалі
- ТОВ « МКС») в адресу МКП « Основаніє»
почали майже щотижня надходити
претензії та листи з вимогою погасити
заборгованість, яка виникла перед
вказаним товариством по договору на
передачу прав дистриб»ютора від 23.08.2013
р. № 2308-ППД та договору підписки на
Пакет ПК « Розрахунок комунальних
платежів.М.Запоріжжя, 2013» від 23.08.2013 №
23/8-1П, та з попередженням стягнути
заборгованість в судовому порядку,
якщо МКП « Основаніє» її не погасить
добровільно. Враховуючи, що до квітня
2014 р. заборгованість перед ТОВ « МКС»
відповідачем погашена не була, в квітні
2014 р. вказане товариство подало до
господарського суду Запорізької
області дві позовні заяви про
стягнення з МКП « Основаніє»
заборгованості, яка виникла по
договорах на суми в розмірах 1 981 494, 93
грн. та 1 467 559, 33 грн.

У квітні 2014 р. начальником юридичного
відділу МКП « Основаніє» їй була дана
вказівка представляти інтереси МКП «
Основаніє» по вказаним справам. Свої
обов»язки вона виконувала професійно
та сумлінно. Незважаючи на наведене та,
враховуючи той факт, що вимоги ТОВ «
МКС» були безспірними і доказів
оплати їх послуг перед судовими
засіданнями до юридичного відділу
надано не було, суд вирішив справи на
користь вказаного товариства.

Відповідачем їй в провину поставлено
те, що спори були розглянуті суддями
протягом місяця з дати порушення
провадження у справах.

Надалі, позивач просить суд прийняти до
уваги те, що чинне законодавство не
містить визначення « претензійно -
позовна робота» та будь-якої
методології та стратегії ведення
судових справ представниками
учасників процесу. В МКП « Основаніє»
також не прийняте та не затверджене
Положення про порядок ведення
претензійно- позовної роботи, яке б
регламентувало дії працівників
юридичного відділу при розгляді
судових справ.

Згідно наказів директора МКП «
Основаніє» від 17.06.2014 № 197, від 24.06.2014 №
201, від 01.07.2014 ( номер позивачеві
невідомий) комісією з внутрішнього
службового розслідування проведено
службове розслідування щодо
неналежного виконання нею посадових
обов»язків при розгляді справ № 908/1391/14
та № 908/1298/14, які розглядались
господарським судом Запорізької
області за позовними заявами ТОВ «
МКС» до МКП « Основаніє».

10 липня 2014 р. їй надано для ознайомлення
Акт внутрішнього службового
розслідування від 10.07.2014 р. ( надалі -
Акт), в якому комісією зроблено
висновок про те, що: « ОСОБА_3,
представляючи інтереси підприємства
під час розгляду господарським судом
Запорізької області справ № 908/1298/14,
908/1391/14 про стягнення заборгованості на
загальну суму 3 449 054, 26 грн. на користь
ТОВ « МКС», не вжила всіх можливих
заходів щодо відкладення справ з метою
уникнення ухвалення рішення в першому
судовому засіданні, а також не вжила
всіх можливих заходів щодо розстрочки
виконання рішення на дванадцять
календарних місяців зі сплатою
заборгованості рівними частками.
ОСОБА_3 своїми діями порушила посадові
обов»язки, покладені на неї, КЗпП
України та запропоновано оголосити їй
догану.

Вважає, що висновки комісії, які
покладені в основу Акту, а в подальшому
- наказу, не відповідають дійсності, є
надуманими, а сам Акт таким, що складено
з порушенням.

Так, Акт в порушення п. 4.7 Положення про
порядок проведення службових
розслідувань в МКП « Основаніє»,
затвердженого наказом директора від
22.04.2014 № 119 , не містить інформації про
її особисті і ділові якості, тривалість
роботи на підприємстві і в займаній
посаді, наявність у неї дисциплінарних
стягнень ; характер і розмір шкоди,
завданої в результаті вчинення
дисциплінарного проступку , посилання
на номери аркушів, підшитих і
пронумерованих матеріалів службового
розслідування, більш того взагалі не
визначено чи мав місце дисциплінарний
проступок і в чому він висловився.

А ні наказ, а ні Акт взагалі не містять
посилання на пункти її посадової
інструкції, які вона, мовби, порушила та
норми КЗпП України, які вона також,
мовби, порушила.

Комісія дійшла до висновку, що розгляд
справи № 908/1298/14 відбувся в одному
судовому засіданні, що є таким, що не
відповідає дійсності.

Надалі, щодо висновку комісії, що по
зазначеній справі не було подано
клопотання про розстрочення судового
рішення на 12 місяців зі сплатою
заборгованості рівними частками,
зазначила наступне. Виходячи із
приписів ст. 121 ГПК України, МКП «
Основаніє» і на сьогоднішній день не
позбавлене права розстрочення рішення
по зазначеній справі на стадії їх
виконання , про що раніше повідомляли
представники ТОВ « МКС» під час
зустрічей.

Як на думку позивача, будь-які дані, що
свідчили б про порушення нею
обов»язків працівника, визначені ст. 139
КЗпП України, у відповідача відсутні, а
застосування до неї стягнення у
вигляді догани суперечить вимогам
трудового законодавства та базується
лише на особистих мотивах керівництва
МКП « Основаніє», у зв»язку з чим вважає
спірний наказ таким, що підлягає
скасуванню як незаконний.

Крім того, оскільки позивачка вважає,
що незаконно притягнута до
дисциплінарної відповідальності, і
порушення її прав та гарантій як
працівника призвели до значних
моральних страждань, відповідач
повинен їй відшкодувати моральну шкоду
в розмірі, який вона символічно
визначає в сумі 1 гривня.

В серпні 2014 р. позивачка збільшила
обсяг позовних вимог та остаточно
просила суд : визнати незаконним та
скасувати наказ директора МКП «
Основаніє» « Про застосування
дисциплінарного стягнення» від 17.07.2014
№ 244 ; скасувати накладене на неї
наказом директора МКП « Основаніє» «
Про застосування дисциплінарного
стягнення» від 17.07.2014 № 244
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани ; стягнути в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 грн.

В суді позивачка позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених нею ,
як в первісній позовній заяві, так і в
уточненій, просила вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача в суді проти
позову заперечував з наступних
підстав.

Відповідно до п.2.1 посадової інструкції
заступника начальника юридичного
відділу, затвердженої наказом
директора МКП « Основаніє» від 10.05.2013 р.,
позивач зобов»язаний представляти
інтереси підприємства в судах всіх
інстанцій та інших державних органах
та підприємствах, усіх форм власності
з усіма правами наданими заявнику (
позивачу), відповідачу, боржнику,
третій особі.

Позивачка, приймаючи участь у якості
представника МКП « Основаніє» за вище
зазначеними господарськими справами,
не заявила суду реальне фінансове
становище підприємства, не надала
докази на підтвердження тяжкого
фінансового становища, позбавив тим
самим суд можливості вирішити питання
про розстрочку чи відстрочку виконання
рішення, можливо на користь
підприємства - відповідача по справах.

Отже, недбалість позивача і призвела до
винесення господарським судом рішення
про стягнення з МКП « Основаніє» 3,5
мільйонів гривень, що на даний час
неможливо виконати за відсутністю
вказаної суми на рахунку підприємства,
наслідком чого є загроза банкрутства.

Викладені обставини підтверджують
реальну складність даної ситуації у
разі виконання рішення господарських
судів, а також об»єктивність
проведеного службового розслідування
та законності наказу директора МКП «
Основаніє» « Про застосування
дисциплінарного стягнення» № 244 від
17.07.2014 р.

При обранні ОСОБА_3 виду стягнення
були враховані всі необхідні
обставини, передбачені ст. 149 КЗпП
України ; порядок та строк застосування
дисциплінарного стягнення
відповідають вимогам ст. ст. 147, 148, 149
КЗпП України. Просить в позові
відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
перевіривши їх наданими суду доказами,
які містяться в матеріалах справи,
приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що наказом
начальника МКП « Основаніє» № 106/1-ок-12
від 01 жовтня 2012 р. ОСОБА_3 була прийнята
в МКП « Основаніє» на посаду
юрисконсульта виробничого підрозділу (
а.с. 74).

З лютого 2013 р. по 13 жовтня 2014 р.
ОСОБА_3 займала посаду заступника
начальника юридичного відділу МКП «
Основаніє». Наказом № 2378 к від 13 жовтня
2014 р. ОСОБА_3 звільнена з МКП «
Основаніє» на підставі п.1 ст. 36 КЗпП
України, за угодою сторін ( а.с. 58)

Наказом директора МКП «
Основаніє» Гаврікова О.О. № 244 від
17 липня 2014 року до ОСОБА_3 застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани ( а.с.5).

Підставою для притягнення
позивачки до дисциплінарної
відповідальності, згідно зазначеного
наказу, стало неналежне виконання нею
посадових обов»язків, а саме невжиття
заходів по захисту інтересів
підприємства під час розгляду
господарським судом в Запорізькій
області справ №№ 908/1298/14,908/1391/14 про
стягнення заборгованості на загальну
суму 3449054, 26 грн. на користь ТОВ « МКС»

Листом № 580/01-38/01 від 17 червня 2014 р.
Департамент житлово - комунального
господарства Запорізької міської ради
звернувся до керівництва МКП «
Основаніє» щодо проведення службового
розслідування за фактом того, що
посадовими особами МКП «
Основаніє» не було вжито всіх можливих
заходів, які б дозволили позитивно
вирішити питання щодо наявної
заборгованості вказаного
підприємства перед ТОВ « МКС» згідно
господарських договорів, у тому числі
її розстрочення ( а.с. 79-80).

З метою об»єктивної перевірки
фактів та з»ясування всіх обставин,
викладених у листі департаменту
житлово - комунального господарства
Запорізької міської ради від 17.06.2014 р. №
580/01-38/01 « Про проведення службового
розслідування» , на підставі наказу в.о.
директора Гаврікова О.О. № 197 від 17
червня 2014 р. була створена відповідна
комісія ( а.с. 81- 82).

Відповідно до висновку комісії,
що міститься в Акті внутрішнього
службового розслідування від 10 липня
2014 р., ОСОБА_3, представляючи інтереси
підприємства під час розгляду
господарським судом Запорізької
області справ №№ 908/1298/14, 908/1391/14 про
стягнення заборгованості на загальну
суму 3 449 054, 26 грн. на користь ТОВ « МКС»,
не вжила всіх можливих заходів щодо
відкладення справ з метою уникнення
ухвалення рішення в першому судовому
засіданні, а також не вжила всіх
можливих заходів щодо розстрочки
виконання рішень на дванадцять місяців
зі сплатою заборгованості рівними
частками ( а.с. 13-19).

В рамках проведеної перевірки, до
застосування дисциплінарного
стягнення, у відповідності до вимог ч.1
ст. 149 КЗпП України, керівник МКП «
Основаніє» зажадав від ОСОБА_3
письмові пояснення з приводу невжиття
нею, як представником підприємства,
всіх можливих заходів щодо вирішення
господарським судом питання щодо
розстрочки виконання рішення по
зазначеним справам. В своїх письмових
поясненнях ОСОБА_3 зазначила, в тому
числі, що по справі № 908/1391/14 не було
подано клопотання про розстрочення
судового рішення тому, що по-перше,
такої вказівки від керівництва не
поступало, а по-друге, відповідно до ст.
121 ГПК України МКП « Основаніє» і на
день підготовки пояснень не позбавлене
права розстрочення рішення по справах
№№ 908/1391/14 та 908/1298/14 на стадії їх
виконання, та інше.

За результатами проведеного
службового розслідування до ОСОБА_3
застосоване дисциплінарне стягнення у
вигляді догани.

Як в позові, так і в суді
позивачка вважає, що вона сумлінно
виконувала покладені на неї обов»язки
під час розгляду вказаних справ
господарським судом, а отже наказ про
притягнення її до дисциплінарної
відповідальності є незаконним.

Виходячи із змісту ст. 147 КЗпП
України, підставою для притягнення
працівника до дисциплінарної
відповідальності є порушення трудової
дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке
порушення обов»язково призводило до
будь-яких шкідливих наслідків. Для
притягнення працівника до
дисциплінарної відповідальності
досить, щоб був зафіксований сам факт
порушення.

Порушення трудової дисципліни
визначається в п. 24 Типових правил ( 596)
як невиконання або неналежне виконання
з вини працівника покладених на нього
трудових обов»язків.

Обсяг трудових обов»язків
позивачки міститься в Посадовій
інструкції ( надалі - Інструкція)
заступника начальника юридичного
відділу, затвердженої наказом
директора МКП « Основаніє» 10 травня 2013
р. № 167-1, з якою ОСОБА_3 була ознайомлена
13 травня 2013 р., про що свідчить її
особистий підпис ( а.с. 22-24).

Згідно пунктів 1.1, 2.1 Інструкції
заступник начальника юридичного
відділу належить до категорії керівник
; представляє ( на підставі
довіреності) інтереси підприємства у
загальних, господарських,
адміністративних, третейських судах
всіх інстанцій, органах державної
виконавчої служби, органах державної
виконавчої влади, інших
адміністративних органах, будь-яких
інших організаціях, підприємствах і
установах України, у тому числі
державних фондах та комунальних
підприємствах з усіма правами, які
надані законом заявнику , у тому числі (
процесуальним правом) позивачу (
заявнику), відповідачу, боржнику,
третій особі.

Отже, у відповідності до п. 2.1
Інструкції, на підставі довіреності,
виданої керівником МКП « Основаніє»,
ОСОБА_3 представляла інтереси
підприємства під час розгляду
господарським судом в Запорізькій
області справ №№ 908/1298/14,908/1391/14 про
стягнення заборгованості на загальну
суму 3449054, 26 грн. на користь ТОВ « МКС».

З рішення господарського суду
Запорізької області від 21 травня 2014 р.
по справі № 908/1391/14 за позовом ТОВ «
Міські комунікаційні системи» ( надалі
- ТОВ « МКС») до МКП «Основаніє» про
стягнення 1 981 494, 93 грн. заборгованості
за Договором № 2308-ППД на передачу прав
дистриб»ютора від 23.08.13 вбачається
наступне.

ТОВ «МКС» звернулося до
господарського суду Запорізької
області з зазначеним позовом 23 квітня
2014 р. Ухвалою суду від 24.04.14 порушено
провадження у справі, судове засідання
призначено на 21.05.14.

Інтереси відповідача - МКП «
Основаніє» в суді на підставі
довіреності представляла ОСОБА_3, якою
в судовому засіданні 21.05.14 подано
письмовий відзив на позовну заяву,
відповідно до якого МКП « Основаніє»
визнає позовні вимоги ТОВ «МКС» у
повному обсязі та просить суд на
підставі ч.6 ст. 83 ГПКУ розстрочити
виконання рішення суду у цій справі на
12 календарних місяців зі сплатою
заборгованості рівними частками.

За результатами дослідження
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПКУ,
ухвалив рішення у зазначеній справі,
яким позов ТОВ « МКС» задовольнив у
повному обсязі.

При цьому, з тексту судового
рішення вбачається, що в задоволенні
клопотання представника відповідача
про розстрочку виконання рішення по
цій справі було відмовлено з тих
підстав, що неможливість виплати суми
боргу за судовим рішенням боржником
має доводитись в загальному порядку.
Відповідно до ст. 33 ГПКУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Обставини справи ,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ч.2 ст.34 ГГПКУ). Проте,
боржником не надано суду будь-яких
належних доказів, які б підтверджували
скрутне фінансове становище
підприємства. Заявником також не було
доведено належними та допустимими
засобами доказування наявності
виключних обставин, які можуть бути
підставою для надання розстрочки
виконання рішення господарського суду
Запорізької області у вказаній справі,
у зв»язку з чим в задоволенні
клопотання МКП « Основаніє» про
розстрочку виконання рішення суду було
відмовлено ( а.с. 6-10).

В суді позивачка підтвердила той
факт, що нею на підтвердження доводів ,
викладених в заяві щодо розстрочки
виконання судового рішення по вказаній
справі, не було надано суду жодного
доказу, оскільки за її усним запитом ,
бухгалтерією було відмовлено в наданні
документів. Вважає, що її провини в
тому, що суд відмовив в задоволенні
клопотання про розстрочку виконання
судового рішення, не має.

Проте, з такою позицією позивачки,
суд погодитися не може, з наступних
підстав.

Як пояснила в суді позивачка, стаж
її роботи юристом складає 15 років,
тобто вона є фаховим спеціалістом в
області права. В своїй роботі, в тому
числі і по представництву інтересів
МКП « Основаніє» в судах , вона
керується, в тому числі і нормами
процесуального права.

А отже заступник начальника
юридичного відділу ОСОБА_3 під час
представництва інтересів підприємства
в суді повинна була керуватися одними з
основоположних норм господарського
процесуального законодавства, а саме :
ст. 3 ГПКУ, з яких вбачається, що
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
сторони та інші особи, які беруть
участь в справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами ; ст. 22 ГПКУ, з яких вбачається,
що сторони мають право , в тому числі
подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів ; сторони
зобов»язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами ; ст. 33 ГПКУ, з
яких вбачається, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень ; ст. 82 ГПКУ, з яких
вбачається, що рішення приймається
господарським судом за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
іншими учасниками господарського
процесу, а також доказів, які були
витребувані господарським судом, у
нарадчій кімнаті. Крім того, повинна
була знати і наслідки для сторони, яка
не виконує свого обов»язка доказування
і подання доказів.

Посилання позивачки на ту
обставину, що бухгалтерія відмовила їй
в наданні необхідних документів як
доказів обставин, викладених в заяві
про відстрочку виконання рішення, є
неспроможними, оскільки не
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Натомість, в матеріалах справи
міститься службова записка № 1-204/нюв
від 22 квітня 2014 р., згідно якої
заступник начальника юридичного
відділу ОСОБА_3 просить головного
бухгалтера МКП « Основаніє» Півень А.А.
надати їй інформацію щодо суми
заборгованості по вищевказаних
справах ( а.с.20) і відповідь головного
бухгалтера Півень А.А. з доданим до неї
актом звіряння взаємних розрахунків
підприємств за певний період часу (
а.с.21).

Наведене свідчить про існування
на підприємстві певного порядку
взаємовідносин між юридичним відділом
та бухгалтерією.

В суді позивачка пояснила, що із
службовою запискою про надання доказів
суду на підтвердження скрутного
фінансового стану підприємства, тощо
до бухгалтерії підприємства вона не
зверталася. Доказів того, що
бухгалтерія відмовила їй у наданні
необхідних документів ( балансу
підприємства тощо)- доказів для суду
скрутного фінансового становища
підприємства, не надала.

З пояснень позивачки також
вбачається, що вона не доповідала а ні
начальнику юридичного відділу, а ні
директору підприємства про
неможливість отримання з бухгалтерії
підприємства необхідних документів на
підтвердження в суді доводів щодо
існування законних підстав для
застосування розстрочки виконання
судового рішення. При цьому пояснила,
що положення ГПК України, в тому числі і
щодо обґрунтування доводів належними
та допустимими доказами, їй відомі, як і
відомі наслідки ненадання доказів.

Тобто, ОСОБА_3 фактично допустила
бездіяльність, яка призвела до
негативних результатів щодо
підприємства, інтереси якого вона
представляла в суді.

В свою чергу, представник відповідача в
суді пояснив, що за даними бухгалтерії
МКП « Основаніє» на час розгляду справ
№ 908/1298/14, № 908/1391/14 у господарському
суді Запорізької області,
заборгованість населення за житлово-
комунальні послуги перед МКП «
Основаніє» на 01.06.2014 становила 134 841 646, 09
грн., а відповідно до звіту про
фінансовий стан за 1 квартал 2014, збитки
вказаного підприємства становлять 4 800
000 , 00 грн. Катастрофічний фінансовий
стан МКП « Основаніє», призвів до того,
що з метою подолання фінансових
труднощів, робітники підприємства були
переведені на чотириденний робочий
тиждень.

Доводи представника відповідача
підтверджені матеріалами справи ( а.с.
61-65).

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 під
час розгляду судом справи № 908/1391/14 за
позовом ТОВ « МКС» до МКП «Основаніє»
про стягнення 1 981 494, 93 грн.
заборгованості за Договором № 2308-ППД
на передачу прав дистриб»ютора від
23.08.13, дійсно не було вжито заходів по
захисту інтересів підприємства -
відповідача по справі.

Надалі, виходячи із тексту
рішення господарського суду
Запорізької області від 21.05.2014 р. по
справі № 908/1298/14 за позовом ТОВ « МКС» до
МКП « Основаніє» про стягнення
заборгованості в розмірі 1 467 559, 33 грн.
вбачається, що в процесі розгляду цієї
справи представник відповідача ОСОБА_3
із заявою про розстрочку виконання
рішення суду не зверталася.

В суді ОСОБА_3 пояснила, що по цій
справі заяву про розстрочку виконання
рішення суду вона не готувала, тому що
нею перед судовим засіданням був
підготовлений проект мирової угоди між
сторонами, в основі якої містилася
фактична розстрочка виконання
зобов»язань підприємства по
поверненню боргу. Проте, в судовому
засіданні представник « МКС»
наголосив на тому, що підприємство не
згодне укладати мирову угоду на стадії
розгляду справи. Також пояснила, що
керівництвом МКП « Основаніє» особисто
або опосредственно їй не давались
взагалі будь-які вказівки щодо цього
судового процесу.

На запитання суду ОСОБА_3
відповіла, що особисто вона будь-кого з
керівництва підприємства не
інформувала про наявність таких спорів
в суді, про правові позиції
підприємства , які вона буде доводити
до відома суду та позивача.

Відповідно до цього, керівництву
підприємства ОСОБА_3 не надавалися для
огляду проекти мирових угод, заяв про
відстрочку виконання судового рішення
тощо, що свідчить про неузгодженість та
непослідовність позиції юриста, який
представляв інтереси підприємства в
господарському суду.

Про наведене свідчить також
наявна в матеріалах справи
пояснювальна записка в.о. директора
МКП « Основаніє» Гаврікова О.О. від
18.06.2014 р. на ім »я директора
департамента ЖКГ Запорізької міської
ради Безлепкіну В.М., доводи якої
позивачем у передбаченому законом
порядку не спростовані, а деякі навіть
підтверджені ( а.с. 85-86).

Крім того, слід зазначити, що і на
підтвердження умов мирової угоди,
необхідності її укладення в інтересах
сторін, що фактично унеможливлювало би
доведення підприємства - МКП «
Основаніє» до стану банкрутства,
ОСОБА_3 не надано було а ні суду, а ні
стороні позивача для огляду , жодного
доказу.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_3 під
час розгляду судом справи № № 908/1298/14 за
позовом ТОВ « МКС» до МКП « Основаніє»
про стягнення заборгованості в розмірі
1 467 559, 33 грн. , дійсно не було вжито
заходів по захисту інтересів
підприємства - відповідача по справі.

Згідно ч.2 ст. 149 КЗпП України при
обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини, за яких вчинено
проступок, і попередню роботу
працівника. При цьому , законодавець в
коментарях до наведеної норми закону
звернув увагу на те, що працівник має
право оскаржити до суду застосоване до
нього дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення, посилаючись на те,
що власник не врахував перелічені у ч.2
ст. 149 КЗпП України фактори. Оскаржити ж
за цими обставинами догану не можна,
оскільки це - найменш суворий вид
стягнення, який власник має право
застосовувати за будь-яке порушення
трудової дисципліни.

Стягнення ОСОБА_3, у відповідності
до вимог ч.4 ст. 149 КЗпП України,
оголошено в наказі № 244 від 17.07.2014 р., з
яким вона була ознайомлена 21 липня 2014 р.

На підставі встановлених,
проаналізованих обставин справи , в
тому числі і на предмет відповідності
нормам чинного трудового
законодавства суд не вбачає будь-яких
порушень боку відповідача щодо
застосування до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, у зв»язку з чим в позові ОСОБА_3
відмовляє.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст. ст. 147-150 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Міського комунального
підприємства « Основаніє» про
визнання незаконним та скасування
наказу про застосування
дисциплінарного стягнення та
відшкодування моральної шкоди,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя :
Н.Г.Скользнєва

14.11.2014