Справа № 658/2225/14-ц
(провадження № 2/658/746/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Каховський
міськрайонний суд Херсонської області
в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Уманець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, м. Каховка
Херсонської області, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Каховської
міської ради Херсонської області,
третя особа ОСОБА_2 про встановлення
факту постійного, визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування,

встановив:

Позивач звернулася з позовом до
відповідача про встановлення факту
постійного проживання, визнання права
власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_3

Вимоги мотивовано тим, що після
смерті діда позивача ОСОБА_3 залишилося
спадкове майно, що складається з ?
частини житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем
померлого діда за законом, спадщину
прийняла в порядку передбачений ч. 4 ст.
1268 ЦК України. Звернувшись до нотаріусу
для отримання свідоцтва про право на
спадщину, отримала відмову у такому,
оскільки відсутні документи, що
підтверджують місце відкриття
спадщини та правовстановлюючий
документ на вище зазначене нерухоме
майно, що позбавляє позивача
можливості оформити право на спадщину
після смерті діда. За вказаних обставин
просила встановити факт постійного
проживання ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину житлового
будинку, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3

Представник позивача в судове
засідання не з'явився - надав заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
відповідно до змісту якої на
задоволенні позову наполягав у повному
обсязі, з підстав викладених в позовній
заяві.

В судове засідання представник
Каховської міської ради Херсонської
області не з'явився - надав заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
відповідно до змісту якої - позов
визнав.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'являвся, про дату, час і місце
розгляду справи оповіщений належним
чином у встановленому порядку, про
причини неявки їх поважність суд не
повідомив.

Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності сторін.

Вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ОСОБА_4, про що
складено відповідний актовий запис за
№ 271 (а.с. 3).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану про
державну реєстрацію народження
відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України,
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його
батьком є ОСОБА_3 (а.с. 5).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5,
її батьком є ОСОБА_4 (а.с. 6). Згідно до
свідоцтва про шлюб 12 січня 2008 року
зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 Після реєстрації шлюбу прізвище
дружини «ОСОБА_5» (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, про що
складено відповідний актовий запис №
369 (а.с. 4).

Відповідно до довідки виданої КП
«Каховської БТІ» від 18 грудня 2013 року
№ 1405, ? частки домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012
року належить на підставі договору на
будівництва будинку від 22 лютого 1961
року рішення № 29, 27 та приймального акт
від 25 листопада 1969 року, ОСОБА_3 (а.с. 8).

Відповідно до технічного
паспорту виготовленого станом на 27
січня 2014 року, об'єкт нерухомого майна,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
складається з: житлового будинку «А»,
загальною площею 104,4 кв.м., житловою
площею 87,5 кв.м., господарчої прибудови
«А2», площею 40.8 кв.м.;
господарчої прибудови «А1», площею 28.1
кв.м; сараю «Б», площею 17.2 кв.м.; літньої
кухні «В», площею 16.5 кв.м.; вбиральні
«Д», площею 1.4 кв.м.; гаражу «Ж», площею
23.6 кв.м.; сараю «З», площею 5.4 кв.м.;
навісу «М», площею 7.1 кв.м.; гаражу «Н»,
площею 22.5 кв.м., огорожі № 1-4, споруди І,
ІІ, 7, 8 (а.с. 10 - 12).

Постановою державного нотаріуса
Гладушко К.В. від 21 грудня 2013 року
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на ? частину
житлового будинку АДРЕСА_1, відмовлено.
Вказаною постановою державним
нотаріусом встановлено, що після
смерті ОСОБА_3 спадкова справа не
заводилася, із заявами про прийняття
спадщини та/або видачу свідоцтв про
право на спадщину, відмову від
прийняття спадщини не зверталися.
Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є
спадкоємцем який прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_3, оскільки на момент
його смерті була неповнолітньою.
Підставою для відмови у видачі
свідоцтва слугувало те, що заявником не
надано нотаріусу документи на
підтвердження місця відкриття
спадщини та правовстановлюючого
документу на житловий будинок щодо
належності його спадкодавцю (а.с. 15).

Позивачем в газеті «Каховські
новини»від 14 лютого 2014 року було
зроблено оголошення: «Вважати
недійсним договір на будівництво
будинку від 22 лютого 1961 року № 29,27
та акт приймальний від 25 листопада 1969
року видані на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 17).

Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину.

Спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК
України), незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини відповідно до
ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до
ч. 2 ст. 1296 ЦК України, якщо спадщину
прийняло кілько спадкоємців, свідоцтво
про право на спадщину видається
кожному з них із зазначенням імені та
часток у спадщині спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (ч. 1 ст. 1299
ЦК України). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не витікає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року, права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Наведеними обставинами суд
обґрунтовує висновок про те, що
спадкодавець постійно проживав за
вказаною адресою.

Вказаний факт має юридичне
значення для ОСОБА_1, оскільки
необхідний для реалізації спадкових
прав.

Як встановлено ч. 1 ст. 234 ЦПК
України цивільні справи про
підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи, розглядаються судовим порядком.

Суд, серед інших, розглядає і
справи про встановлення фактів, що
мають юридичне значення (ч. 3 ст. 234 ЦПК
України), в тому числі, відповідно до ч. 2
ст. 256 ЦПК України, факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб.

Таким чином, виходячи із
встановлених фактичних обставин
справи, приймаючи до уваги вище
наведені норми цивільного права,
вбачає, що відповідно до законодавства,
яке було чинне на час набуття права
власності на житловий будинок
спадкодавцем, передбачалася державна
реєстрація права власності, проте
виникнення права власності на будинок
не залежала від державної реєстрації.
Суд приходить до висновку про те, що
ОСОБА_3 набув право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, правомірно з
дотриманням вимог законодавства, що
діяло на час виникнення права
власності.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає справи в межах
заявлених позовних вимог на підставі
наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60
ЦПК України).

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

У разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Суд, дослідивши надані письмові
докази, має сумнівів щодо законності
вимог ОСОБА_1 Факти того, що ОСОБА_3
постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1,
знайшов своє підтвердження під час
розгляду справи. Вважає, що у зв'язку з
неможливістю оформлення позивачем
права власності на частину житлового
будинку, що належав померлому на праві
власності, порушуються її законні
права та інтереси, як спадкоємця, які
підлягають захисту шляхом визнання за
нею права власності на ? частину
житлового будинку. Вбачає
правомірність набуття права власності
позивача на спадкове майно - ? частину
житлового будинку. Вимоги
законодавства, що встановлюють порядок
прийняття спадщини, позивачем
дотриманні, що знайшло своє
підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 41, 55, 124
Конституції України,

ст.ст. 16, 1216, 1218, 1225, 1261, 1267 - 1269, 1296, 1299 ЦК
України,

ст.ст. 5 - 10, 57 - 60, 174, 212, 213 - 215, 222 - 223 ЦПК
України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Встановити факт постійного
проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності
на нерухоме майно, а саме на 1/2
частину житлового будинку,
розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку «А», загальною площею 104,4 кв.м.,
житловою площею 87,5 кв.м., господарчої
прибудови «А2», площею 40,8 кв.м.;
господарчої прибудови «А1», площею 28,1
кв.м; сараю «Б», площею 17,2 кв.м.; літньої
кухні «В», площею 16,5 кв.м.; вбиральні
«Д», площею 1,4 кв.м.; гаражу «Ж», площею
23,6 кв.м.; сараю «З», площею 5,4 кв.м.;
навісу «М», площею 7.1 кв.м.; гаражу «Н»,
площею 22,5 кв.м., огорожі № 1-4, споруди І,
ІІ, 7, 8.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Херсонської області через Каховський
міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя
Т.А. Марків