АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Слюсар Т.А., Немировської О.В.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Лебедєвої Людмили
Юріївни - представника Відділу
державної виконавчої служби
Солом′?янського районного управління
юстиції у м. Києві на ухвалу
Солом′?янського районного суду м.
Києва від 12 вересня 2014 року по справі за
поданням Головного державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Солом′?янського
районного управління юстиції у м. Києві
Лебедєвої Л.Ю. про тимчасове обмеження
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «АльтерКон» ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Головний державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Солом′?янського
районного управління юстиції у м. Києві
Лебедєва Л.Ю. звернулась до суду із
поданням про тимчасове обмеження
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «АльтерКон» ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України.

Ухвалою Солом′?янського районного
суду м. Києва від 12 вересня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
справі за поданням Головного
державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві Лебедєва
Л.Ю. про тимчасове обмеження керівника
ТОВ «АльтерКон» - ОСОБА_3 у праві виїзду
за межі Україні.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
Лебедєва Л.Ю. - представник ВДВС
Солом′?янського районного управління
юстиції у м. Києві подала апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі представник ВДВС
Солом′?янського районного управління
юстиції у м. Києві порушує питання про
скасування ухвали суду першої
інстанції та направлення справи до
суду першої інстанції для розгляду,
мотивуючи тим, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що суд першої інстанції не
враховано, що вимогами ст. 377-1 ЦПК
України передбачена можливість
розгляду подання державного виконавця
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України не лише
при виконанні судових рішень в порядку
цивільного судочинства, а й при
виконанні рішень інших органів
(посадових осіб). Крім того, діючим
КАСУ, господарсько-процесуальним
кодексом України не передбачена
можливість розгляду подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України.

Представник ВДВС Солом′?янського
районного управління юстиції у м. Києві
в судове засідання не з′?явився, про
час і місце розгляду справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку. У відповідності до вимог
статті 74, 305 ЦПК України неявка
сторінабо інших осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи, а тому
колегія суддів вважає можливим слухати
справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкриття провадження у
справі за поданням Головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом′?янського районного управління
юстиції у м. Києві Лебедєвої Л.Ю. про
тимчасове обмеження керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АльтерКон» ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України, суд
першої інстанції, виходив із того, що
питання щодо виконання судового наказу
Господарського суду м. Києва підлягає
вирішенню Господарським судом м. Києва,
оскільки відповідно до вимог ЦПК
України, загальні суди здійснюють
контроль за виконанням судових рішень
загальних судів.

Проте до такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що
Головним державним виконавцем ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві Лебедєвою
Л.Ю. подано до суду подання про
тимчасове обмеження керівника ТОВ
«АльтерКон» - ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі України, у зв'язку з ухиленням
боржника від виконання судових
наказів, виданих Господарським судом м.
Києва, що перебувають на виконанні ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст. 377-1 ЦПК, яка міститься
у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів (посадових осіб)". За змістом
цієї статті вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується в порядку,
передбаченому цим Кодексом щодо
боржників у виконавчому провадженні,
за будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV «Про
виконавче провадження», примусове
виконання яких здійснюється ДВС.

Інші процесуальні кодекси -
Господарський процесуальний кодекс
України (далі - ГПК), Кодекс
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) та Кримінальний
процесуальний кодекс України (далі -
КПК) - не містять відповідних норм у
розділах, що регулюють вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судових рішень, ухвалених
за нормами цих кодексів. КАС містить
розд. V «Процесуальні питання, пов'язані
з виконанням судових рішень в
адміністративних справах», ГПК - розд.
XIV "Виконання рішень, ухвал, постанов".
Разом із тим зазначені процесуальні
норми КАС та ГПК не містять норм щодо
процесуального порядку обмеження
права боржника на виїзд за межі
України.

Таким чином, ст. 377-1 ЦПК є спеціальною
нормою, яка застосовується на стадії
виконання судових рішень, ухвалених
незалежно від виду судочинства та
рішень інших органів (посадових осіб).

Наведене свідчить про те, що суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про відмову у відкритті
провадження у справі з підстав
недотриманням суб′?єктом вимог щодо
юрисдикції зазначеної категорії справ.

За таких обставин, ухвала суду
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Лебедєвої Людмили
Юріївни - представника Відділу
державної виконавчої служби
Солом′?янського районного управління
юстиції у м. Києві - задовольнити
частково.

Ухвалу Солом′?янського районного суду
м. Києва від 12 вересня 2014 року
скасувати і передати питання на
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Підсудність

Підсудність вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України визначена ч. 1 ст. 3771 ЦПК, в
якій зазначено, що подання державного
виконавця вирішується судом за
місцезнаходженням органу ДВС.

Юрисдикція судів щодо вирішення справ
за ст. 3771 ЦПК, що пов'язані з виконанням
судових рішень

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст. 3771 ЦПК, яка міститься
у гл. VI ЦПК "Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у
цивільних справах та рішень інших
органів (посадових осіб)". За змістом
цієї статті вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується в порядку,
передбаченому цим Кодексом щодо
боржників у виконавчому провадженні,
за будь-якими виконавчими документами,
передбаченими ст. 17 Закону № 606-XIV,
примусове виконання яких здійснюється
ДВС.

Інші процесуальні кодекси -
Господарський процесуальний кодекс
України (далі - ГПК), Кодекс
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) та Кримінальний
процесуальний кодекс України (далі -
КПК) - не містять відповідних норм у
розділах, що регулюють вирішення
процесуальних питань, пов'язаних із
виконанням судових рішень, ухвалених
за нормами цих кодексів. КАС містить
розд. V «Процесуальні питання, пов'язані
з виконанням судових рішень в
адміністративних справах», ГПК - розд.
XIV "Виконання рішень, ухвал, постанов".
Разом із тим зазначені процесуальні
норми КАС та ГПК не містять норм щодо
процесуального порядку обмеження
права боржника на виїзд за межі
України.

Таким чином, ст. 3771 ЦПК є спеціальною
нормою, яка застосовується на стадії
виконання судових рішень, ухвалених
незалежно від виду судочинства та
рішень інших органів (посадових осіб).

Якщо на підставі вироку судом було
видано виконавчий лист про майнові
стягнення, питання обмеження права
боржника за цим листом на виїзд з
України вирішуються за ст. 3771 ЦПК.