Справа № 466/6179/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(Заочне)

28 жовтня 2014р. Шевченківський районний
суд м. Львова

у складі: головуючого - судді
Ковальчука О.І.

при секретарі с/з
Кривяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Ради об'єднання
садівників-любителів та городників
Львівщини, з участю третьої особи
спілки садівників «Приборист» про
визнання права власності на земельну
ділянку та зобов'язання зареєструвати
право власності , -

у с т а
н о в и в:

03 вересня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_3, Ради об'єднання
садівників-любителів та городників
Львівщини, третьої особи спілки
садівників «Приборист», в якому
просить визнати за нею право власності
на земельну ділянку площею 0,0478га, яка
розташована в спілці садівників
АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що 31 жовтня 2002 року
між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, був
укладений договір купівлі-продажу
земельної ділянки, належної ОСОБА_3 на
праві власності, згідно Державного
акту на право приватної власності на
землю серія ЛВ №40506151 виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради народних
депутатів від 16 травня 1997 року № 274,
площею 0.0478га розташованої в спілці
садівників АДРЕСА_1.

Договір купівлі-продажу земельної
ділянки був посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4 Львівського
міського нотаріального округу. У
відповідності до вимог Земельного
кодексу України вищезгаданий договір
був зареєстрований у Львівському
міському управлінні земельних
ресурсів та видано ОСОБА_2 державний
акт на право власності на земельну
ділянку, серія ЛВ №056575.

Маючи намір відчужити вищевказану
земельну ділянку, позивачка звернулась
з заявою до державного кадастрового
реєстратора за місцезнаходженням
земельної ділянки для отримання витягу
Державного земельного кадастру, однак
їй було відмовлено у зв'язку з
розбіжностями, які містяться у
державному акті, де у графі
«розташування земельної ділянки»,
допущено технічну описку, а саме:
замість спілки садівників «Приборист»,
вказано садівниче товариство
«Приборист».

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що являється
власником земельної ділянки площею
0.0478га. розташованої в спілці
садівників АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі - продажу ВАВ № 882762
від 31.10.2002 року, цільовим призначенням
(використанням) якої є ведення
садівництва. Як власник, має право
розпоряджатися своїм майном, а саме
земельною ділянкою на власний розсуд
та вчиняти щодо свого майна будь які
дії, які не суперечать закону. Просить
позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, покликаючись на мотиви,
викладені в позовній заяві.

Відповідач, представник відповідача та
представник третьої особи у судове
засідання не з'явилися повторно з
невідомих суду причин, хоча належним
чином повідомлялися про час та місце
розгляду справи, що стверджується
відмітками у журналі реєстрації
вихідної кореспонденції, та
повідомлення про вручення поштового
рекомендованого відправлення,
заперечень на позовну заяву
відповідачами до суду подано не було, а
тому оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для розгляду справи
без їх участі, позивач не заперечує
проти заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог статтей 169, 224
ЦПК України вважає за можливе провести
заочний розгляд справи на підставі
наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
з'ясувавши дійсні обставини справи і
причини позову, дослідивши зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 31
жовтня 2002 року між позивачем ОСОБА_2 та
відповідачем ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
належної ОСОБА_3 на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ЛВ №40506151, виданого на
підставі рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради народних
депутатів від 16 травня 1997 року № 274,
площею 0.0478га., розташованої в спілці
садівників «Приборист» за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі вказаного договору
купівлі-продажу земельної ділянки ВАВ
№882762 від 31.10.2002 року позивачу ОСОБА_2
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№056575 площею 0.0478га., розташованої в
АДРЕСА_1. Позивачка, маючи намір
відчужити вказану земельну ділянку,
звернулась з заявою для отримання
витягу Державного земельного кадастру,
однак їй було відмовлено у зв'язку з
розбіжностями, які містяться у
державному акті, де у графі «земельна
ділянка розташована», допущено
технічну описку, а саме: замість спілки
садівників «Приборист», вказано
садівниче товариство «Приборист».

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права власності.

У відповідності до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом. Громадяни для задоволення
своїх потреб можуть користуватися
об'єктами права державної та
комунальної власності відповідно до
закону. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації таких прав.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Держава не втручається у здійснення
власником права власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 373 ЦК України, право
власності на землю (земельну ділянку)
набувається і здійснюється відповідно
до закону. Власник земельної ділянки
має право використовувати її на свій
розсуд відповідно до її цільового
призначення. Власник земельної ділянки
може використовувати на свій розсуд
все, що знаходиться над і під поверхнею
цієї ділянки, якщо інше не встановлено
законом та якщо це не порушує прав
інших осіб.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов слід задовольнити.

Керуючись Конституцією України, ст. ст.
10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України,
ст. ст. 15, 16, 319, 328, 373 Цивільного кодексу
України, ст. 125 Земельного кодексу
України, суд, -

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,0478 га, що
знаходиться у спілці садівників
«Приборист» за адресою: АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі - продажу
земельної ділянки серії ВАВ № 882762 від
31.10.2002 року та Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№056575.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: О. І. Ковальчук