Справа № 450/1494/14
Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/5568/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи: 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю адвоката ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4;

відповідача ОСОБА_5 і його представника
- адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 09 липня 2014
року,

В С Т А Н О
В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 у якому
просила суд стягнути з відповідача
на її користь 30 649 грн. 35 коп. в якості
відшкодування матеріальної шкоди; 10 000
грн. в якості відшкодування моральної
шкоди; 3 000 грн. витрат на правову
допомогу та 439 грн. 49 коп. судових
витрат.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим,
що 08.05.2013 року внаслідок порушення
відповідачем Правил дорожнього руху
України відбулася зіткнення
транспортних засобів під керуванням
позивачки та відповідача і внаслідок
цієї дорожньо-трансплортної пригоди
автомобіль позивачки марки «Шевроле
Авео», д.н.з. НОМЕР_1, зазнав технічних
пошкоджень, а позивач - матеріального
збитку на суму 30 649 грн. 35 коп., з яких: 30
049 грн. 35 коп. - матеріальна шкода; 600 грн.
- вартість експертних послуг; 3 000 грн. -
витрати понесені позивачем на правову
допомогу та 10 000 грн. - моральна шкода
(а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням позов частково
задоволено. Стягнуто з відповідача
ОСОБА_5 на користь позивачки ОСОБА_4 30 649
грн. 35 коп., в якості відшкодування
матеріальної шкоди; 1 000 грн. в якості
відшкодування моральної шкоди; 316 грн. 49
коп. понесених позивачкою судових
витрат.

У задоволенні позовної вимоги про
стягнення витрат на правову допомогу у
розмірі 3 000 грн. - відмовлено (а.с. 32).

Дане рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_5

Апелянт просить оскаржуване
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи та на
порушення і неправильне застосування
норм матеріального і процесуального
права.

Матеріали справи про адміністративне
правопорушення, ніби-то вчинене ним,
вважає „сфабрикованими", оскільки він
ДТП не вчиняв.

Звертає увагу на те, що у його
користуванні та власності немає
автомобіля марки „Мерседес-Бенс" S-500,
яким було заподіяно шкоду позивачці, а
він „лише деколи брав для користування
автомобіль марки „Мерседес-Бенс" у
свого сусіда ОСОБА_8.".

Вважає, що позивачкою не було доведено
спричинення їй моральної шкоди (а.с.
33-36).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача і його представника на
підтримання доводів апеляційної
скарги та заперечення цих доводів зі
сторони представника позивачки,
перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості і що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 61 ЦПК України
встановлено, що постанова суду у справі
про адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 24.02.2014 року,
залишеною без змін постановою судді
Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Львівської області
від 31.03.2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.ст.
122-4, 124 КУпАП, та закрито провадження в
адміністративній справі у зв'язку із
закінченням строків накладення
адміністративного стягнення.

Вище згаданими постановами
встановлено, що ОСОБА_5 08.05.2013 року о 01
год. 20 хвилин на 9 км + 300 м автодороги
Львів-Щегині Пустомитівського району
Львівської області, керуючи
транспортним засобом марки
„Мерседес-Бенс S-500" без державних
номерних знаків, перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху не переконався, що це
буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам
дорожнього руху, не надав дорогу
транспортному засобу марки „Шевроле
Авео", державний номерний знак НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_9, яка
проїжджала через перехрестя, внаслідок
чого згадані транспортні засоби
отримали технічні пошкодження, а водій
ОСОБА_5 місце ДТП залишив (а.с. 5-6, 7-8).

З урахуванням вище наведеного, доводи
апеляційної скарги про непричетність
відповідача (апелянта) до ДТП та про
„сфабрикування" матеріалів справи про
адміністративне правопорушення до
уваги прийматися не можуть.

Безспірним є те, що як під час ДТП, так і
після, позивачка отримала моральні
переживання у зв'язку з пошкодженням
належного їй на праві власності
автомобіля, в результаті чого для неї
настали негативні наслідки, оскільки
вона змушена була займатися його
ремонтом та протягом тривалого часу
(більше року) реалізовувати в судовому
порядку своє право на відшкодування
заподіяної їй матеріальної шкоди, а
відтак присуджене судом відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1 000 грн.
колегія суддів вважає таким, що
відповідає засадам розумності,
виваженості та справедливості і тому
доводи апеляційної скарги в цій
частині також вважає такими, що до
уваги прийматись не можуть.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, доводи
якої не спростовують висновків
оскаржуваного рішення, слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
відхилити та залишити рішення
Пустомитівського районного суду
Львівської області від 09 липня 2014 року
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: