У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 26 серпня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю,

встановив:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю.

В обґрунтування позовних вимог
позивачка посилався на те, що їй на
праві власності належить 29/50 частини
будинку АДРЕСА_1, які вона отримала у
спадок від своєї бабусі. Зазначає, що на
протязі тривалого часу користується
усім будинком та земельною ділянкою, на
якій побудований будинок, сплачує
житлово-комунальні послуги та відкрито
користується ним. На підставі
вищевказаного просила позов
задовольнити та визнати за нею право
власності за набувальтною давністю на
21/50 частини будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 29 травня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 21/50
частини будинку АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 26 серпня 2014
року рішення Запорізького районного
суду Запорізької області від 29 травня
2014 року скасовано, ухвалено нове
рішення, яким відмовлено в задоволенні
позову. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позову про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог та конкретних обставин справи на
підставі наданих сторонами доказів з
дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною
давністю.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк