22-ц/775/1569/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Ікорська Є.І.
Доповідач: Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді Гаврилової
Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сороки
Г.П.

при секретарі - Одінцові Є.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»( далі ПАТ
«Дельта Банк») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької
області від 30 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013р. позивач ПАТ «ДельтаБанк»
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
по кредитному договору. В
обґрунтування позову зазначив, що
26.09.2007 року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк»,
правонаступником якого є АТ
«Укрсиббанк», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №0. Відповідно
до даного договору позивач
зобов'язався надати відповідачу кредит
у сумі 44550 доларів США з розрахунку 11,30%
річних на строк з 26.09.2007 року по 26.09.2028
року. Для забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
було укладено з відповідачем ОСОБА_2
договір поруки ,згідно з яким остання
поручилась перед кредитором за
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором №0 від 26.09.2007
року.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ
«Дельта банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого АТ
«Укрсиббанк» передає АТ «Дельта банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами ,
внаслідок чого АТ «Дельта банк»
замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитора у
зазначених зобов'язаннях та набуває
право вимагати від боржників виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Станом на 15.07.2013 року відповідач не
виконує належним чином зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
виникла прострочена заборгованість на
загальну суму 443 081,41 грн. У зв'язку з чим,
позивач просив стягнути в солідарному
порядку з відповідачів заборгованість
по кредитному договору на загальну
суму 443 081,41 грн. та судовий збір в сумі
3441,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя від 30 вересня 2014 року
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ДельтаБанк» заборгованість за
кредитом в сумі 443 081,41 грн., яка
утворилась станом на 15.07.2013 рік., а також
витрати по сплаті судового збору по
1720,50 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким позовні вимоги
ПАТ «Дельта банк» задовольнити
частково та стягнути в солідарному
порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму
заборгованості у розмірі 440 285,01 грн. та
судові витрати. В обґрунтування скарги
зазначає, що ним 30.11.2011 р. було сплачено
банку грошові кошти у розмірі 350,00
доларів США, що еквівалентно 2 796,40 грн.,
проте, платіж від 30.11.2011 р. не знайшов
свого відображення у банківській
виписці, та відповідно не був
врахований позивачем при здійсненні
розрахунку суми заборгованості та
пред'явленні позову у даній справі.

Відповідачка ОСОБА_2 судове
рішення не оскаржує.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, належним чином
повідомлені про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явились,
про підтверджується витягом з реєстру
телефонних повідомлень та письмових
заяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що у
відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України
не перешкоджає розглядові справі за
відсутність сторін. (а.с.142,148,149).

Заслухавши суддю - доповідача,
представника позивача ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а судове рішення
без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 26.09.2007 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №0,
згідно з яким до даного договору
позивач зобов'язується надати
відповідачеві кредит у сумі 44550 доларів
США з розрахунку 11,30% річних на строк з
26.09.2007 року по 26.09.2028 року (а.с.8-12).

Згідно з договором поруки №144743 від
26.09.2007 року між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «Укрсиббанк» та
ОСОБА_2, згідно з яким остання
поручається перед кредитором за
виконання боржником зобов'язань за
кредитним договором №0 від 26.09.2007
року (а.с.20-21).

Згідно договору купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами від 08.12.2011 року
вбачається, що в порядку, обсязі та на
умовах, визначених даним договором, АТ
«Укрсиббанк» передає АТ «Дельта банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами
внаслідок чого АТ «Дельта банк»
замінює АТ «Укрсиббанк» як кредитора у
зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі від АТ «Укрсиббанк» до АТ
«Дельта банк» прав вимоги до боржників
до АТ «Дельта банк» переходить право
вимагати від боржників
повного,належного та реального
виконання обов'язків за кредитними
забезпечувальними договорами (а.с.37-38).
Згідно акту передачі Документації за
договором купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 року, Продавець
(АТ «Укрсиббанк») передав а Покупець (АТ
«Дельта банк») прийняв документи щодо
стягнення заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором № №0 від
26.09.2007 року)( а.с.39)

Судом також встановлено, що 18.03.2013 року
ПАТ «Дельта банк» було направлено
відповідачам досудові вимоги про
повернення суми заборгованості, яка
утворилась за кредитним договором
станом на 25.02.2013 року в сумі 15480,66
доларів США та роз'яснена можливість
примусового стягнення заборгованості
у повному обсязі , яка станом на 25.02.2013
року становить 53158,25 доларів США. До
теперішнього часу сума заборгованості
за кредитним договором не сплачена.

Згідно з 4.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

За таких обставин, розглядаючи справу
та задовольняючи позовні вимоги у
повному обсязі, суд першої інстанції
повно, всебічно і об'єктивно встановив
обставини справи, дав правильну оцінку
наданим доказам і дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач порушив умови кредитного
договору, припинив вносити щомісячні
платежі, внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем станом
на15.07.2013 року у грошовому еквіваленті
на загальну суму 443 081,41 грн.,яка
складається з суми заборгованості по
тілу кредиту у розмірі 334 824, 37 гривень
та відсотків за користування кредиту у
розмірі 108 257,03 гривні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, доводи апеляції про те, що
сплачений позивачем платіж 30.11.2011 р.
грошових коштів у розмірі 350,00 доларів
США не був зарахований позивачем при
здійсненні розрахунку суми
заборгованості та не знайшов свого
відображення у банківській виписці не
відповідає встановленим обставинам
справи.

Так, згідно виписки по кредитному
договору ОСОБА_1,(завіреним як АТ
«Укрсиббанк» так і позивачем) за
період з 26.09.2007 року по 19.12.2011 року,
ОСОБА_1 30.11.2011 року був здійснений
платіж за суму 350 доларів США, що
еквівалентно 3847,46гривень. Отже, даний
платіж був врахований при обчисленні
заборгованості по кредитному договору
та вдруге зараховувати його у рахунок
платежів у суду не було підстав. ( а.с. 11,
160)

За таких обставин, переглядаючи справу
в межах доводів апеляційної скарги ,
судова колегія погоджується з
висновками суду щодо задоволення
позову, а доводи апеляційної скарги про
порушення норм матеріального права є
безпідставними.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, та є безумовною
підставою для скасування рішення у
справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді