ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/4266/14-ц
Провадження № 2/210/1751/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
головуючої судді - Чайкіной О.В.,
за участю секретаря - Куксіной О.В.,
за участю сторін: не з'явилися,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі
в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа
Дзержинський районний відділ в місті
Кривий Ріг Головного управління
Державної міграційної служби України у
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням, -
Позивачі звернулись до суду з
позовною заявою, в якій просять визнати
відповідача таким, що втратив право
користування у квартирі за адресою:
АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтували тим,
що відповідач з червня 2013 року не
проживає в спірній квартирі, також не
приймає участі в утриманні вказаної
квартири та не сплачує нарахування за
житлово-комунальні послуги.
В судове засідання позивачі не
з'явились, надали до суду заяву, в якій
просять суд провадити розгляд справи
без позивачів, позовні вимоги
підтримують у повному обсязі та не
заперечують проти винесення заочного
рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином, а
саме шляхом виклику через оголошення у
пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК
України.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, про час та місце розгляду
повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений, і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки, зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши повно та всебічно
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши надані по справі докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у квартирі за
адресою: АДРЕСА_1, відповідно до довідки
КП «Житлово- експлуатаційної
організації № 8» зареєстрований
ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Встановлено, що квартира за адресою:
АДРЕСА_1 згідно наданих КП «Криворізьке
бюро технічної інвентаризації»
витягів про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 7337222 від 25.05.2005 року
та № 4159154 від 15.07.2004 року належить
Позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві
власності (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_4 з червня 2013 року в
спірній квартирі не проживає, що
підтверджується актом КП «ЖЄО№8»
(а.с.20).

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Стаття 71 ЖК України передбачає, що у
разі відсутності наймача або членів
його сім'ї у житловому приміщенні понад
шість місяців, він втрачає право
користування ним.

Відповідно до ст. 107 ч.2 ЖК України, член
сім'ї який вибув на постійне місце
проживання в інше жиле приміщення,
втрачає право користування жилим
приміщенням з якого вибув.

Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності особи понад
встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК
України провадиться в судовому
порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12.04.1985 року
з наступними змінами, у справах про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки, у разі їх
поважності, суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідач не звертався до суду з
вимогою про продовження строку на
відсутність у спірній квартирі.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. У разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном власник має
право вимагати усунення відповідних
перешкод, зокрема, шляхом зняття особи
з реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: про позбавлення права власності
на житлове приміщення; про позбавлення
права користування житловим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою. При таких
обставинах вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України;
ст.405 ЦК України).

Наявність у Відповідача реєстрації
місця проживання за адресою квартири
Позивачів суттєво обмежує можливість
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 використовувати
належну їм на праві власності квартиру
на власний розсуд, що є порушенням
права користування об'єктом права
власності, гарантоване позивачці як
власнику житлового приміщення, ч.1 ст.317
ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчиняти нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Суд, враховуючи викладене, знаходить
позовні вимоги Позивачів
обґрунтованими та доведеними.

Вищевикладені обставини свідчать
про те, що відповідач не проживає у
квартирі за місцем реєстрації без
поважних причин та не має наміру там
проживати, а отже є підстави для
визнання його таким, що втратив право
користування квартирою за адресою:
АДРЕСА_1. Факт реєстрації в квартирі
відповідача завдає додаткових
матеріальних витрат на оплату
комунальних послуг, що завдає
позивачам матеріальної шкоди.

На підставі ст.88 ЦПК України, стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягають понесені судові витрати в
розмір 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88, 224 - 227 ЦПК
України, ст. 405 ЦК України, ст. 71, 107 ЖК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 12.04.1985 року (зі
змінами), суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Дзержинський районний
відділ в місті Кривий Ріг Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє
відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 судові витрати в розмірі
243,60грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України
оскарження заочного рішення
відповідачем в апеляційному порядку
може мати місце лише в разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення та вразі ухвалення
повторного заочного рішення судом
першої інстанції. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватись з дати постановлення
ухвали про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Позивач має право на оскарження
заочного рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
О. В. Чайкіна