Справа № 522/3324/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 22» грудня 2014 р. Приморський
районний суд міста Одеси

у складі: Головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич
Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
державної казначейської служби
України в Одеській області про
стягнення інфляційних втрат та 3-х
процентів річних, -

В С Т А Н О В И В:

26.02.2014 р. позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
грошових коштів з урахуванням індексу
інфляції та 3-х процентів річних в
загальному розмірі 19745,71 гривень.

12.11.2014 р. позивач надав суду заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої
позовні вимоги щодо примусового
стягнення суми основного боргу в
загальному розмірі 19319,76 гривень він не
підтримує внаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення позову
та просить стягнути з ГУ ДКСУ в
Одеській області інфляційні втрати від
знецінення гривні та три проценти
річних внаслідок несвоєчасної сплати
йому відповідних коштів в розмірі 536,75
гривень, а також судові витрати та
витрати на правову допомогу.

При цьому посилається на те, що на
підставі виконавчих листів, виданих
Суворовським районним судом м. Одеси на
підставі вироку того ж суду від 06.07.2012 р.
по кримінальній справі № 1527/708/12, з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь
стягнуто по 15085,88 гривень з кожної.

Першим Суворовським відділом
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції на підставі
вказаних виконавчих документів були
відкриті відповідні виконавчі
провадження № В-3/1068 та № В-3/1070. В ході
примусового виконання вироку суду його
боржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на
депозитний рахунок ДВС, що
обслуговуються ГУ ДКСУ в Одеській
області, у погашення боргу на його
користь були переведені цільові
грошові суми.

На підставі розпоряджень державного
виконавця відповідачеві були
виставлені відповідні платіжні
доручення по переведенню з депозитного
рахунку ДВС на його банківський
рахунок наступних грошових сум: 15085,88
гривень за платіжним дорученням № 2337
від 16.10.2013 р.; 1870,25 гривень за платіжним
дорученням № 2331 від 16.10.2013 р.; 909,09
гривень за платіжним дорученням № 2409
від 23.10.2013 р.; 636,36 гривень за платіжним
дорученням № 2836 від 03.12.2013 р.; 909,09
гривень за платіжним дорученням № 3013
від 20.12.2013 р.; 909,09 гривень за платіжним
дорученням № 61 від 20.01.2014 р. на загальну
суму 19319,76 гривень.

Згідно відповідних відміток про
проведення вказаних грошових сум
відповідач виконав переказ вказаних
коштів на його рахунок відповідно: 15085,88
гривень - 28.02.2014 р., а решту із зазначених
грошових сум - 27.02.2014 р., тобто із значним
затриманням. Внаслідок значного
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання інфляційні
втрати та 3 проценти річних склали 337,80
гривень та 198,95 гривень відповідно, а
загалом розмір збитків становить 536,75
гривень.

В судовому засіданні представник
позивача уточнений позов підтримав в
повному обсязі та просив його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи судом повідомлений
належним чином, надав суду письмові
заперечення на позов.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає
за можливе, зі згоди позивача,
розглянути позов за відсутністю
представника відповідача та ухвалити
по справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до виконавчих листів, виданих
Суворовським районним судом м. Одеси на
підставі вироку суду від 06.07.2012 р. по
кримінальній справі № 1527/708/12 з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто по
15085,88 гривень з кожної.

Першим Суворовським відділом
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції на
підставі вказаних виконавчих листів
були відкриті відповідні виконавчі
провадження № В-3/1068 та № В-3/1070.

В ході примусового виконання вироку
суду ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на депозитний
рахунок ДВС у погашення боргу на
користь позивача були переведені
грошові суми.

На підставі розпоряджень державного
виконавця ГУ ДКСУ в Одеській області
були виставлені відповідні платіжні
доручення по переведенню грошових
коштів з депозитного рахунку ДВС на
банківський рахунок ОСОБА_1

Головним управлінням державної
казначейської служби України в
Одеській області було прийнято надані
Суворовським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції платіжні доручення,
а саме платіжне доручення від 16.10.2013 р.
№ 2337 на суму 15085,88 гривень - 28.02.2014 р.,
платіжне доручення від 16.10.2013 р. № 2331 на
суму 870,25 гривень - 27.02.2014 р., платіжне
доручення від 23.10.2013 р. № 2409 на суму 909,09
гривень - 27.02.2014 р., платіжне доручення
від 03.12.2013 р. № 2836 на суму 636,36 гривень -
27.02.2014 р., платіжне доручення від 20.12.2013
р. № 3013 на суму 909,09 гривень - 27.02.2014 р.,
платіжне доручення від 20.01.2014 р. № 61 на
суму 909,09 гривень - 27.02.2014 р.

Вказані платіжні документи було
проведено відповідачем в день надання
платіжних доручень, про що свідчить
відмітка «Оплачено».

Відповідно до п. 1 ст. 43 Бюджетного
кодексу України та Положення про
Державну казначейську службу України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 р. № 460/2011,
казначейське обслуговування бюджетних
коштів усіх рівнів забезпечується на
основі ведення єдиного казначейського
рахунку, відкритого у Національному
банку України.

Пунктом 4 Положення визначено, що
Казначейство України здійснює через
систему електронних платежів
Національного банку України
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів, операцій з
коштами бюджетів, спільних із
міжнародними фінансовими
організаціями проектів.

Як учасник системи електронних
платежів Національного банку України
органи Державної казначейської служби
України керуються Інструкцією про
безготівкові розрахунки в України в
національній валюті, затвердженою
Постановою Правління Національного
банку України від 21.01.2004 р. №22 зі
змінами та доповненнями.

Головним управлінням державної
казначейської служби України в
Одеській області було прийнято надані
Суворовським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції платіжні доручення,
які було проведено в день надання таких
платіжних доручень, тобто платіжні
документи виконанні в строк
передбачений чинним законодавством
України.

Отже, вищезазначене не дає позивачу
право на відшкодування грошових коштів
з урахуванням інфляції та 3% річних
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Крім того, відповідно до вимог
Бюджетного законодавства України,
Головне управління державної
казначейської служби України в
Одеській області здійснює виконання
платіжних доручень органів Державної
виконавчої служби України, в тому числі
перерахування коштів з депозитного
рахунку Другого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції на основі
договору про здійснення
розрахунково-касового обслуговування.

Отже, Головне управління державної
казначейської служби України в
Одеській області не вступало в
правовідносини з позивачем,
правовідносини виникли між Головним
управлінням та розпорядником
(одержувачем) бюджетних коштів - Другим
Суворовським відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції на основі договору
про здійснення розрахунково-касового
обслуговування та Головне управління
не виступає боржником в розумінні
цивільного законодавства, а тому
вимога позивача щодо стягнення суми
грошових коштів з урахуванням інфляції
та 3% річних є безпідставною.

Таким чином, в задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного та керуючись,
ст. 625 ЦК України, ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Головного управління державної
казначейської служби України в
Одеській області про стягнення
інфляційних втрат та 3-х процентів
річних відмовити.

Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача, якій не приймав
участі при розгляді справи, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

22.12.2014