Справа № 409/5898/12
Провадження № 2/209/158/13
УХВАЛА

17 вересня 2014 року
Дніпровський районний суд міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Байбари Г.А.,

при секретарі
Паляниці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку
виконання судового рішення у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми завдатку та
відшкодування моральної шкоди, а також
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання договору задатку дійсним
і про виселення з домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2013 року Дніпровський
районний суду м. Дніпродзержинська
ухвалив рішення у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми завдатку та відшкодування
моральної шкоди, а також за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
договору задатку дійсним і про
виселення з домоволодіння, згідно
якого вирішив:

Частково задовольнити позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
завдатку та відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2,
239790,00 (двісті тридцять дев’ять тисяч
сімсот дев’яносто) гривень сплачених в
рахунок оплати житлового будинку та
2512,60 грн. сплаченого судового збору у
справі, а всього 242302,60 гривень (двісті
сорок дві тисячі триста дві гривень 60
коп).

В іншій частині позову
ОСОБА_1 відмовити.

Частково задовольнити позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
задатку дійсним і про виселення з
домоволодіння.

Виселити ОСОБА_1 з належного
ОСОБА_2 житлового будинку
розташованого за адресою:
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вулиця Шаумяна,
будинок №30.

В іншій частині позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27.03.2014
року у справі № 22-ц/774/1805/14 рішення
Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 18 вересня 2013 року залишено
без змін.

ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про відстрочку виконання
судового рішення, в якій просить
відстрочити виконання судового
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 18.09.2013 року
№409/5898/12 в частині виселення ОСОБА_1 до
стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на
його користь у відповідності до цього
рішення.

Свою заяву про відстрочку
виконання судового рішення, заявник
обґрунтував тим, що ОСОБА_2 самостійно
вселив його та його родину у житловий
будинок. Рішенням від 18.09.2013 року суд
виселив тільки його, про виселення
дружини та двох їх малолітніх дітей
ОСОБА_2 позов не заявляв. Дружина та
діти перебувають на його утриманні,
тому вони не можуть жити окремо один
від одного. На сьогоднішній день ОСОБА_2
не виконав судового рішення і не
повернув йому грошові кошти, які він
отримав у 2012 році від продажу квартири
та передав їх ОСОБА_2 Фінансової
можливості придбати інше житло він не
має. Посилаючись на вказані обставини,
просив суд задовольнити його заяву.

Сторони у судове засідання
не з'явилися, про причин неявки суду не
повідомили, що не перешкоджає розгляду
заяви про відстрочку виконання
судового рішення.

Вивчивши заяву та додані до
неї документи, а також матеріали
цивільної справи, суд вважає, що заява
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 373
ЦПК України за наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Аналогічне положення
міститься і в ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження".

Відповідно до п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 26
грудня 2003 року „Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення суду потрібно мати на увазі, що
їх задоволення можливе лише у
виняткових випадках, які суд визначає,
виходячи з особливого характеру
обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувану, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Отже, закон пов`язує
можливість відстрочки та розстрочки
виконання рішення лише з об'єктивними,
тобто такими, що не залежать від волі
боржника, обставинами, які носять
винятковий характер і утруднюють
виконання рішення суду у строк чи у
встановлений судом спосіб.

Заявником не наведено у
заяві про відстрочку виконання рішення
суду обставин, які мають характер
особливих або виняткових, оскільки
обставини, на які послався заявник,
такого характеру не носять, а тому і не
можуть бути прийняті судом до уваги для
надання відстрочки виконання рішення
суду.

Враховуючи вищевикладене та
вимоги діючого законодавства, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
є безпідставною, а тому в її
задоволенні повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. 373 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні
заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання
рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 18.09.2013 року у
справі № 409/5898/12.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Байбара Г.А.