Номер провадження: 22-ц/785/9462/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області

в складі:

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

-Сватаненко В.І.

при секретарі -Фабіжевській
Т.С.

з участю : представника УПФ України в
Приморському районі м. Одеси-Попова
М.С., представника ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Одеської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси на рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 30 вересня 2014 року по справі за
позовом Управління пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
до ОСОБА_3 про стягнення шкоди в сумі 185
537 грн. 02 коп.,

ВСТАНОВИЛА:

21 травня 2014 року позивач звернувся з
зазначеним позовом, який уточив 17
вересня 2014 року. Обґрунтовуючи свої
вимоги позивач посилається на те, що
ТОВ «Промсервіс» були виконані
будівельні роботи з капітального
ремонту покрівлі і фасаду будинку, яке
орендує позивач. Відповідач підписав
акти приймання виконаних підрядних
робіт та довідку про вартість
виконаних робіт на загальну суму 485 949,40
гривень. Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи було
встановлено, що фактично завищено
обсяг виконаних робіт на суму 185 537,02
гривень. Відповідач, як особа, яка
підписала акти виконаних робіт, був
визнаний винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, та
постановою по кримінальній справі було
доведено, що вказані збитки були
спричинені відповідачем в наслідок
його злочинних дій. На підставі ст.ст. 853
ч.3, 1212 ч.1, 1214 ЦК України просить
стягнути з відповідача вказану суму,
як заподіяну шкоду.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що він не несе відповідальність по
поверненню спірних коштів.

Рішенням Приморського районного суду
міста Одеси від 30 вересня 2014 року в
задоволенні позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в зв'язку з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та ухвалення нового рішення, яким
просить задовольнити його позов у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність рішення суду в межах вимог
скаржника і доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в
позові виходив з того, що позивач не
довів, що правовідносини з
відповідачем виникли щодо виконання
умов підряду. Але судова колегія не
може погодитися з вказаним висновком з
наступних підстав.

Позивач ставить питання про стягнення
спірної суми з відповідача на підставі
ст.ст. 853 ч.3 (відступи від умови
договору підряду) та ст. 1212 ч.1 ЦК
України (повернення безпідставно
поверненого майна). В обґрунтування
свого позову Управління вказує, що
неправомірними діями відповідача йому
була заподіяна матеріальна шкода, яку
він просить відшкодувати у повному
обсязі.

Тому судова колегія розглядає позов в
відповідності з заявленими вимогами
про відшкодування шкоди, які
регулюються ст. 1166 ЦК України.

Згідно зі ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

В відповідності до Постанови Пленуму
Верховного Суду УРСР від 31.03.1989 року № 3
"Про практику застосування судами
України законодавства про
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної злочином, і стягнення
безпідставно нажитого майна" у
випадках заподіяння шкоди особою, що не
перебуває з підприємством, установою,
організацією, колгоспом, кооперативом
у трудових відносинах або не є членом
колгоспу, а також при заподіянні шкоди
громадянам суд керується статтями 440 -
466 ЦК України, що регулюють
зобов'язання, які виникають внаслідок
заподіяння шкоди.

За змістом ст. 1166 ЦК України для
застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутності хоча б одного із цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає (постанова
Верховного Суду України від 22 січня 2013
р. у справі N 3-72гс12).

Судовою колегією встановлено, що
позивач оголосив тендер про участь у
торгах на закупівлю робіт по
капітальному ремонту покрівлі та
фасаду приміщення, що розташоване за
адресою: м. Одеса, на розі вул. В.
Арнаутська, 42 та вул. Рішельєвська, 60.

Переможцем тендерних торгів стало ТОВ
«Промсервіс», про що свідчить протокол
№ 10 від 17.08.2009 року, директором якого є
відповідач.

25 серпня 2009 року між позивачем та ТОВ
фірма «Промсервіс», в особі директора
ОСОБА_3, укладений договір на виконання
будівельних робіт з капітального
ремонту покрівлі та фасаду приміщення,
яке знаходиться в оренді позивача.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони
узгодили вартість робіт на суму 485 159,60
гривень.

Після виконання робіт обумовлених
договором позивач та представник ТОВ
фірма «Промсервіс», в особі директора
ОСОБА_3, підписали акти приймання
виконаних підрядних робіт за вересень -
листопад 2009 року.

Довідками про вартість виконаних
підрядником робіт за договором № 37 від
25.08.2009 року підтверджується вартість
виконаних Підрядником робіт за
вересень - листопад на загальну суму 485
949,60 гривень.

В ході експлуатації будівлі, що
знаходиться в оренді позивача, були
виявлені недоліки ремонту. З вказаного
приводу в жовтні 2010 року Управління
пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси звернулось
до Господарського суду Одеської
області з позовом до ТОВ Фірми
«Промсервіс» про стягнення вартості
неякісно виконаної роботи з
нарахуванням пені за не усунення
недоробок.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 29 жовтня 2012 року, залишеним
без змін постановою господарського
суду Одеської області від 04 грудня 2012
року та постановою Вищого
господарського суду України від 17
червня 2013 року відмовлено у
задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м.Одеси до ТОВ
фірма «Промсервіс», відмовлено у
стягненні з відповідача вартості
робіт, виконаних неналежним чином за
договором від 25.08.2009 року № 37 на
загальну суму 183 275,90 гривень, а також
стягненні заборгованості зі сплати
пені на загальну суму 4 514,11 гривень.

Зазначеними судовими рішеннями було
встановлено, що відповідно до акту від
14 травня 2010 року, підписаному
представником позивача та директором
ТОВ Фірми «Промсервіс» причинами
виникнення дефектів після ремонту
фасаду будівлі по вул. Б. Арнаутська, 42
на розі вул. Рішельєвська, 60, є тривале
промоканням фасаду від атмосферних
опадів через протикаючи покрівлю до її
ремонту, в результаті чого, будівельний
камінь став непридатним, пористим,
таким, що вбирає в себе вологу і в
період замерзання - розмерзання
поверхні мокрого каміння виникають
дефекти на фасаді та у середині
приміщення.

Тому, для стягнення позовної суми, як
збитків, відсутній склад
правопорушення, зокрема, не доведено
розмір шкоди, противоправна поведінка
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між шкодою та противоправною
поведінкою заподіювача вина.

Матеріали справи не містять доказів
оплати замовником робіт, виконаних
Підрядником за договором № 37 від 25.08.2009
року, що спростовує доводи позивача про
спричинені йому збитки через неякісне
виконання робіт.» а.с. (36-39).

В відношенні позивача було відкрито
кримінальне провадження. Відповідно до
постанови Приморського районного суду
м. Одеси від 07 лютого 2012 року ОСОБА_3
звільнений від кримінальної
відповідальності в відповідності до
ст.1 п. «г» Закону України «Про амністію
в 2011 р.», у зв'язку з чим кримінальну
справу по звинуваченню ОСОБА_3 в
скоєнні злочину , передбаченого ст. 367
ч.2 КК України, закрито.

Вказаною постановою було встановлено
(мовою оригіналу): «ОСОБА_3 в период
времени с сентября по декабрь 2009 года,
будучи подрядчиком у ПФУ в Приморском
районе г. Одессы, не проверив объемы
выполненных работ и соответствие этих
объемов условиям договора подряда, а
также фактическим затратам
предприятия по капитальному ремонту
крыши и фасада помещения,
расположенного по адресу: г. Одесса ул.
Ришельевская, д. 60, подписал акты
приемки выполненных подрядных работ
КБ-2В №1 за сентябрь 2009 года, КБ-2В №1-1 за
сентябрь 2009 года и КБ-2В №4 за декабрь 2009
года, на общую сумму в размере 373 220
гривен 40 копеек, указанные акты приемки
выполненных подрядных работ скрепил
печатью и передал заказчику. В
результате чего на банковский счет
№9121 ООО «Промсервис», открытый в
ПАО «Укрсоцбанк», были начислены
денежные средства в размере 86 524 гривен
42 копейки.

Указанные завышения строительных
работ произошли вследствие завышения
следующих физических объемов работ:

- связанных с заменой покрытия, несущих
деревянных элементов крыши, а также
сопутствующих работ над арендуемыми
помещениями площадью 493,78 кв. метров, с
учетом фактических геометрических
размеров скатов площадей кровли
составили 603 кв. метров, а не 754 кв.
метров;

- связанных с ремонтом штукатурки
наружных прямолинейных откосов, а
также сопутствующих работ составили 20
кв. метров, а не 50 кв. метров;

- связанных с ремонтом штукатурки
наружных прямолинейных тяг, а также
сопутствующие работы составили 35 кв.
метров, а не 79 кв. метров;

- по окраске фасада дисперсионной
краской составили 226 кв. метров, а не 424
кв. метров.

Так, действиями ОСОБА_3 ПФУ в Приморском
районе г. Одессы был причинен
материальный ущерб в размере 86 524
гривен 42 копейки.» .

Відповідач погодився з пред'явленим
звинуваченням та наполягав, щоб до
нього застосували дію Закону України
«Про амністію в 2011 р.».

Таким чином, судова колегія вважає, що
неправомірними діями відповідача, які
виразилися у його халатності, позивачу
була заподіяна матеріальна шкода у
зв'язку з завищенням обсягу виконаних
будівельних робіт, яка була оплачена
позивачем, на суму 86 524,42 гривень, що
було доведено в відповідності до ст. 61
ч.4 ЦПК України.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи по
кримінальній справі №07 (по якій
була винесена вищевказана постанова)
вбачається, що завищення в розмірі 78
301,20 грн. виникло в наслідок
необґрунтованого включення робіт, не
передбачених тендерною пропозицією та
договором від 25 серпня 2009 року . Таким
чином, судовою колегією встановлено, що
підрядником виконані роботи, які не
обумовлені договором та тендерною
пропозицією (тобто позивач не замовляв
вказані роботи). В наслідок підписання
відповідачем актів виконаних робіт
(які не замовлялися позивачем), позивач
перерахував на користь підрядника 78
301,20 грн. Тобто з боку відповідача мали
місце неправомірні дії , на підставі
яких позивач перерахував кошти , в
наслідок чого зазнав збитків, оскільки
він не був замовником робіт, за які
сплатив кошти. В зв'язку з вказаним
судова колегія вважає, що вимоги про
стягнення суми у розмірі 78 301 грн. 20 коп.
підлягають задоволенню.

Також відповідно до висновків експерта
завищення у розмірі 20 711,40 грн. виникло
в наслідок включення обсягу робіт по
фарбуванню фасаду в порушення п.3 ст. 26
Закону України «Про охорону культурної
спадщини». Відповідно до ч. 3 ст. 26
Закону України «Про охорону культурної
спадщини» (в редакції, яка діяла на час
підписання акту виконаних робіт)
роботи із збереження об'єктів
культурної спадщини проводяться
згідно з реставраційними нормами та
правилами, погодженими центральним
органом виконавчої влади у сфері
охорони культурної спадщини.
Будівельні норми та правила
застосовуються у разі проведення робіт
із збереження об'єкта культурної
спадщини лише у випадках, що не
суперечать інтересам збереження цього
об'єкта.

Судова колегія вважає, що суму у
розмірі 20 711,40 грн. неможливо віднести
до матеріальної шкоди, яка була
заподіяна позивачу, оскільки вказана
робота була виконана підрядником в
відповідності до тендерної пропозиції
та договору. Об'єм виконаної роботи
відповідає умовам договору. Тому
судова колегія вважає, що у даному
випадку, не зважаючи, що з боку
відповідача мали неправомірні дії, а
саме виконання робіт з порушенням ст. 26
Закону України «Про охорону культурної
спадщини»), проте відсутня така
складова матеріальної шкоди, як
заподіяння позивачу збитків. На
підставі викладеного судова колегія
вважає, що позивні вимоги в частині
стягнення з відповідача суми у розмірі
20711,40 грн. не підлягають задоволенню.

Таким чином , на користь позивача
підлягає стягненню з відповідача сума
у розмірі 164 825 грн. 62 коп.

Судові витрати в відповідності до ст. 88
ЦПК України підлягають стягненню на
користь держави пропорційно
задоволеним позивним вимогам.

Таким чином, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції, виносячи рішення,
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. п.
1,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси
задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду
міста Одеси від 30 вересня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити по справі рішення, яким
стягнути на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси з ОСОБА_3
суму у розмірі 164 825 грн.62 коп.

В іншій частині позивні вимоги
залишити без задоволення.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3
судовий збір за розгляд справи у суді
першої інстанції 1 648 грн. 26 коп. та
апеляційної інстанції 824 грн.13 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області В.О.
Суворов

І.А.
Артеменко

В.І.
Сватаненко