АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
СтрижеусаА.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_2

представника
третьої особи Тарасенкова В.В.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» Чвалюка Андрія
Васильовича на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа:
Публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/6911/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/14103/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Піхур
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
ОСОБА_5 звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_6 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 28 травня 2014 року до
участі в справі було залучено в якості
третьої особи ПАТ «Універсал Банк».

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалася на те, що 22 вересня 1990 року
між нею та відповідачем було укладено
шлюб. Під час спільного проживання
подружжям було придбано наступне майно
: нежилі приміщення з НОМЕР_1 загальною
площею 408,30 м2, які розташовані за
адресою : АДРЕСА_1, які зареєстровані на
ім'я ОСОБА_6 вартістю 1836080 гривень;
майно, що перебуває у орендованій
квартирі відповідача : газова плита
Siemens - 5000 гривень, меблі кухонні
польські - 27000 гривень, спальна
гарнітура італійського виробництва -
53250 гривень, персональний комп'ютер
Рhilips - 10000 гривень, фотопринтер Samsung SРР -
2040 - 5200 грн., телевізор великий Раnasoniс
-10500 гривень, кондиціонер Раnasonic - 6500
гривень, меблі для кімнати (м'який
куток) - 32000 грн., миючий пилосос Каrсher -
10000 грн., пилосос - робот Каrсher -8000
гривень, ноутбук АSUS - 8200 гривень,
мікрохвильову піч Whirроо1 - 5200 гривень,
дерев'яний столик і дзеркало ручної
роботи з трояндами - 30000 гривень, кована
картина «Акваріум» - 15000 гривень, кована
картина «Парусник» - 13850 гривень.

На даний час у позивача та відповідача
виникли суперечності щодо права
власності на вищевказане майно. Угоди
про добровільний поділ майна, що
належить кожному з подружжя на праві
спільної сумісної власності між
сторонами не досягнуто. Зважаючи на те,
що нерухоме майно фактично знаходиться
у користуванні позивача, догляд та
витрати на утримання вказаного майна
здійснюється позивачем, а також
враховуючи те, що нерухоме майно було
придбано за її особисті кошти, що
достеменно відомо відповідачу, позивач
просила поділити майно, яке
знаходиться у спільній сумісній
власності подружжя, виділивши позивачу
нежилі приміщення з НОМЕР_1 загальною
площею 408.30 м2, які розташовані за
адресою : АДРЕСА_1 виділити відповідачу
наступне нерухоме майно : газова плита
Siemens - 5000 гривень, меблі кухонні
польські - 27000 гривень, спальна
гарнітура італійського виробництва -
53250 гривень, персональний комп'ютер
Рhilips - 10000 грн., фотопринтер Samsung SРР - 2040 -
5200 гривень, телевізор великий Раnasonic
-10500 гривень, кондиціонер Раnasoniс - 6500
гривень, меблі для кімнати (м'який
куток) - 32000 грн., миючий пилосос Каrсher -
10000 грн., пилосос - робот Каrсher -8000 грн.,
ноутбук АSUS - 8200 гривень, мікрохвильову
піч Whirроо1 - 5200 гривень, дерев'яний
столик і дзеркало ручної роботи з
трояндами - 30000 гривень, кована картина
«Акваріум» - 15000 гривень, кована картина
«Парусник» - 13850 гривень.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа : ПАТ
«Універсал Банк» про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю подружжя -
задовольнити частково.

Поділити майно, яке є спільною сумісною
власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6
наступним чином:

Визнати за ОСОБА_5 право власності 1/2
частину нежилих приміщень з НОМЕР_1
загальною площею 408,30 м, які розташовані
за адресою : АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_6 право власності 1/2
частину нежилих приміщень з НОМЕР_1
загальною площею 408,30 м2, які
розташовані за адресою : АДРЕСА_1

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником третьої особи ПАТ
«УніверсалБанк» Чвалюком А.В. подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду є
неправомірним, прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
третьої особи Тарасенков В.В., який діє
на підставі довіреності в інтересах
ПАТ «Універсал Банк» підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє
на підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_5 проти доводів апеляційної
скарги заперечував, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши обґрунтованість та
законність оскаржуваного рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 22 вересня 1990 року
між позивачем та відповідачем було
укладено шлюб, який відповідно до
інформації Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Краматорського міського управління
юстиції від 01 квітня 2014 року та Бюро
реєстрації шлюбів м. Нью-Йорк від 10
вересня 2014 року між сторонами не
розірвано.

18 червня 2008 року між ТОВ
«Міжрегіональна
координаційно-технічна фірма «Вега» та
відповідачем було укладено договір
купівлі - продажу нерухомого майна :
нежилі приміщення з НОМЕР_1 загальною
площею 408,30 м2., які розташовані за
адресою : АДРЕСА_1 продаж вчинено за 2524236
гривень, згідно якого відповідач набув
права власності на вказане нерухоме
майно.

Крім того, 18 червня 2008 року між
відповідачем та третьою особою було
укладено договір іпотеки, згідно якого
відповідач передав в іпотеку нерухоме
майно - нежилі приміщення з НОМЕР_1
загальною площею 408,30 м2, які
розташовані за адресою : АДРЕСА_1
заставна вартість якого згідно звіту
становить 3371000 гривень, який укладено в
забезпечення виконання Генерального
договору про надання кредитних послуг
№ВГ3023 від 18 червня 2008 року, укладеного
між відповідачем та третьою особою.

В подальшому було укладено: 09 вересня
2011 року договір про внесення змін до
договору іпотеки; 17 вересня 2009 року
додаткову угоду до договору іпотеки та
17 вересня 2009 року, що стосуються
укладання додаткових угод до
Генерального договору про надання
кредитних послуг №ВГ3023 від 18 червня 2008
року.

Відповідно до ст. 368 ЦК України,
визначено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя (ст.60 СК України).

За положеннями ч. ч. 1,2 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст 36 цього Кодексу
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

За правилами сх. ст. 70,71 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якшо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором використане в
інтересах сім'ї.

В ч. 2 ст. 372 ЦК України, де зазначено, що у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності
підстав для часткового задоволення
позовних вимог відповідають
обставинам справи та положенням
матеріального закону, оскільки майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловіку на праві спільної
сумісної власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що
оспорюваним рішенням порушені права
Банку, так як не могли бути предметом
поділу між подружжям нежилі
приміщення, які є предметом іпотеки і
були набуті за кредитні кошти та є
власністю ОСОБА_6, є необґрунтованими,
оскільки згідно частин 1, 2 статті 23
Закону України «Про іпотеку», у разі
переходу права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іплтекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому випадку, якщо до його відома не
доведена інформація про обтяження
майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності
на предмет іпотеки, набуває статус
іпотекодавця і має всі його права і
несе всі його обов'язки за іпотечним
договором у тому обсязі і на тих умовах,
що існували до набуття ним права
власності на предмет іпотеки.

За таких обставин, положення договору
іпотеки про те, що іпотекодавець ОСОБА_6
не має права розпоряджатися нежитловим
приміщенням без згоди
іпотекодержателя до закінчення
терміну дії іпотеки, не означає, що в
судовому порядку не можна поділити
спільне майно подружжя шляхом визнання
права власності на нього, оскільки
право володіння та користування майном
не заборонено, а поділ майна подружжя
не є розпорядженням ним.

Таким чином, у результаті придбання
подружжям майна в кредит боргові
зобов'язання перед позикодавцем несуть
як чоловік, так і дружина, а не тільки
той із подружжя, хто підписав кредитний
договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» ЧвалюкаАндрія
Васильовича - відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: