Справа № 2-122/10 Головуючий у 1 інстанції:
Ковтуненко В.В. Провадження № 22-ц/773/1730/14
Категорія: 27 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Грушицького А. І.,
Завидовської-Марчук О.Г.,

секретаря - Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» про заміну
сторони у справі, за апеляційною
скаргою представника відділу
Державної виконавчої служби
Ківерцівського районного управління
юстиції на окрему ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

8 вересня 2014 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
(далі - ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ
Капітал») звернулось до суду із заявою
про заміну сторони у справі, мотивуючи
тим, що відповідно до договору № 31-Л
від 05.09.2013 року укладеного між
ліквідатором ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» і
НБУ, передано активи, що перебували на
балансі ТОВ «Укрпромбанк», в
управління ТОВ «Інвестиційна компанія
«ІФГ КАПІТАЛ».

20.07.2012 року та 22.06.2010 року відділом ДВС
Ківерцівського РУЮ Волинської області
було відкрито виконавчі провадження №
33854896 та 20001200 відповідно. 29.12.2012 року та
10.10.2013 року ВДВС Ківерцівського РУЮ
Волинської області було винесено
постанови про повернення виконавчих
документів стягувачу. Зазначає, що на
адресу ТОВ «Укрпромбанк» виконавчі
листи не надходили.

Заявник просив суд залучити до участі у
справі № 2-122/10 правонаступника
позивача - ТзОВ «Інвестиційна компанія
«ІФГ КАПІТАЛ». Замінити у справі № 2/122/10
сторону з ТОВ «Укрпромбанк» на ТзОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ КАПІТАЛ»
та видати дублікати виконавчих листів
по справі № 2-122/10 щодо стягнення
заборгованості.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 30 вересня
2014 року заяву ТОВ «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» задоволено
частково.

Ухвалено видати дублікати виконавчих
листів, виданих Луцьким міськрайонним
судом 18.05.2010 року, у цивільній справі №
2-122/10 за позовом ТзОв «Укрпромбанк» до
ОСОБА_2, ПП «Лан-Сервіс», ФОП ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. В решті заяви відмовлено.

30 вересня 2014 року Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області за результатами розгляду
вищезгаданої заяви постановлена
окрема ухвала на адресу прокурора
Ківерцівського району, начальника ВДВС
Ківерцівського РУЮ Волинської області
з вимогою провести перевірку
викладених фактів та вжити заходів
щодо усунення причин і умов, що сприяли
порушенню законодавства.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, представник ВДВС Ківерцівського
РУЮ подав апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просив її
скасувати.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом розглянуто справу за заявою ТОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
без участі стягувача ТОВ
«Укрпромбанк», боржників ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ПП «Лан-Сервіс», а також і
представника самого заявника, та без
виклику представників Державної
виконавчої служби і дослідження
відповідних матеріалів виконавчих
проваджень.

З ухвали суду від 30 вересня 2014 року
видно, що судом не задоволено вимоги
ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ
Капітал» про заміну сторони у справі,
отже стягувачем за рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18.05.2010 р. про стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ПП «Лан-Сервіс»
залишилось ТОВ «Укрпромбанк», однак
судом видано заявнику дублікати
виконавчих листів щодо усіх боржників.
При цьому судом не взято до уваги, що
відповідно до договору № 31-л про
передавання в управління непроданих
активів від 05.09.2013 р. (додатку № 1 до
договору) та акту приймання-передачі в
управління непроданих активів ТОВ
«Украпромбанк» від 01.10.2013 р. передано
заявнику від стягувача лише права
вимоги щодо одного боржника - ФОП
ОСОБА_1 (а.с. 116-125).

Крім того, матеріали справи свідчать,
що примусове виконання рішення суду
від 18.05.2010 р. щодо стягнення боргу з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проводилось Другим
відділом державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції,
а щодо ПП «Лан-Сервіс» з 12.06.2010 р. до
29.12.2012 р. - ВДВС Ківерцівського
районного управління юстиції, і
виконавчий лист разом з постановою
повернуто стягувачу ТОВ «Укрпромбанк»
за вихідним № 28905/03-27п.

Постановляючи окрему ухвалу 30 вересня
2014 року, суд першої інстанції виходив з
того, що своїми діями працівники ВДВС
Ківерцівського РУЮ Волинської області
порушили права ТОВ «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» щодо
примусового стягнення заборгованості.

Перевіривши законність і
обґрунтованість окремої ухвали суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України
суд, виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
правопорушення, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним особам чи органам для
вжиття заходів щодо їх усунення.

Отже, окрема ухвала суду є
процесуальним засобом судового впливу
на виявлені під час судового розгляду
порушення законності, а також причини
та умови, що цьому сприяли, й вона за
формою та змістом повинна відповідати
вимогам ст. 210 ЦПК України і може бути
ухвалена тільки на підставі
матеріалів, досліджених у суді, та має
містити вказівку на дійсні причини й
умови, які сприяли порушенню саме
матеріального або процесуального
закону, та які саме права громадян
порушено.

Пунктом 39 Постанови № 2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз'яснено, що розглядаючи
справи, суд відповідно до статті 211 ЦПК
України має виявляти причини та умови,
що сприяли вчиненню порушення закону, і
постановляти щодо них окремі ухвали та
направляти їх відповідним органам та
особам, які повинні протягом місяця з
дня одержання окремої ухвали
повідомити суд, який її направив, про
вжиті заходи. Окремі ухвали можуть бути
постановлені і при закінченні розгляду
справи без ухвалення рішення (закриття
провадження у справі, залишення заяви
без розгляду), а також за наявності
певних умов й до закінчення її
розгляду.

Судом першої інстанції вказано, що
29.12.2012 р. та 10.10.2013 р. ВДВС Ківерцівського
РУЮ Волинської області було винесено
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачу. Судом зазначено,
що на адресу ТОВ «Укрпромбанк»
виконавчі листи не надходили, тому суд
дійшов до висновку про те, що виконавчі
листи № 2-122/10 по справі за позовом ТзОВ
«Укрпромбанк» до ОСОБА_2, ПП
«Лан-Сервіс», ФОП ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
були втрачені.

З долученої копії постанови про
повернення виконавчого провадження №
20001200 вбачається, що головним державним
виконавцем ВДВС Ківерцівського РУЮ
виконавчий документ щодо стягнення
боргу із ПП «Лан-Сервіс» повернутий
стягувачу, і ця дія внесена до Єдиного
державного реєстру виконавчих дій.
Згідно журналу реєстрації вихідної
кореспонденції за № 28905 від 29.12.2012 р., та
згідно реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції по ВДВС
Ківерцівського РУЮ, вбачається, що
стягувачу рекомендованим листом було
направлено виконавчі документи, що
відповідає вимогам ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження».

Крім того, хибними є посилання суду на
ту обставину, що ВДВС Ківерцівського
РУЮ виносив постанову про повернення
виконавчого документа по виконавчому
провадженні № 33854896, оскільки дана
постанова винесена державним
виконавцем Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що такі висновки суду не
відповідають фактичним обставинам, є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому оскаржувана окрема ухвала
підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1
ст. 312 ЦПК України, оскільки
постановлена судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Ківерцівського
районного управління юстиції
задовольнити.

Скасувати окрему ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 вересня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: