АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1625/2112/12
Номер провадження 22-ц/786/3361/14
Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.
Доповідач Петренко В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати
Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого судді Петренка В.М.

Суддів: Лобова О.А., Одринської
Т.В.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 червня 2012
року

у справі за позовом Прокурора
Полтавського району, в інтересах
держави в особі Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, -

В С Т А Н О В И Л А:

7 травня 2012 року Прокурор
Полтавського району, в інтересах
держави в особі Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
своїх вимог вказав, що на виконання
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 березня 1998 року №222/98 ,,Про заходи
щодо підтримки індивідуального
житлового будівництва на селі'' між
обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі та ОСОБА_2 було укладено
кредитну угоду №1533-09 від 22.09.2009 року.
При отриманні кредиту відповідач
зобов'язався завершити будівництво не
пізніше 4-го кварталу 2011 року, погашати
кредит відповідно до складеного
графіку, а фонд поетапно надавати
відповідачу кредит.

Виконання кредитної угоди
забезпечується договором поруки №1094-09
від 22.09.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Свої обов'язки фонд виконав надавши
відповідачу 100 000 грн., а відповідач не
виконує угоду в частині повернення
кредиту.

Крім того ним порушується вимоги
угоди в частини цільового використання
кредиту та строку завершення
будівництва.

А тому позивач прохає стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
користь Обласного фонду підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі, солідарно, заборгованість по
кредиту станом на 23.04.2012 року, а саме:
кредит в сумі 96 760 грн. 00 коп., 1 490 грн.
відсотки за користування кредитом та
штраф в сумі 10 000 грн. за нецільове
використання кредиту, а всього 109 250 грн.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 27 червня 2012
року позовні вимоги прокурора -
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
солідарно на користь Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі, солідарно,
заборгованість по кредиту станом на
23.04.2012 року заборгованість по
кредитному договору у суму 109 250 грн..

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
змінити рішення від 27 червня 2012 року, в
задоволенні позову до нього та ОСОБА_3
відмовити.

В обґрунтуванні скарги посилається на
те, що рішення є незаконним та
необґрунтованим у зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, не відповідність висновків
суду обставинам справи, порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального
справа. Суд при вирішенні спору не
врахував того, що ОСОБА_2 визнав борг та
прохав стягнути суму заборгованості з
нього. Договором поруки не передбачено
стягнення штрафу з поручителів.

Колегія суддів апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не обґрунтована та
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.1 ч.1ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти (
кредит ) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22 вересня 2009
року, на виконання Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 березня 1998 року
№222/98 ,,Про заходи щодо підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі'' між обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі та ОСОБА_2 було укладено
кредитну угоду №1533-09. При отриманні
кредиту відповідач зобов'язався
завершити будівництво не пізніше 4-го
кварталу 2011 року, погашати кредит
відповідно до складеного графіку, а
фонд поетапно надавати відповідачу
кредит.

З метою забезпечення кредитної
угоди між обласним фондом підтримки
індивідуального житлового будівництва
на селі та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки №1094-09 від
22.09.2009 року.

Відповідно до п.1.1 кредитної угоди
Фонд надає Позичальникові кредит на
будівництво житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1 строком на 20 років зі
сплатою 3% річних у національній валюті.
Строк будівництва - 2 роки.

Згідно п.4.1. Кредитної угоди
позичальник повинен розпочати
(продовжити) будівництво не пізніше 4-го
кварталу 2009 року і завершити
будівництво не пізніше 4-го кварталу 2011
року.

У відповідності до п.4.2 Кредитної
угоди позичальник взяв на себе
зобов'язання використовувати позику
за цільовим призначенням.

На підставі вимог ч.1 ст.526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Встановлено, що свої обов'язки фонд
виконав надавши відповідачу 100 000 грн., а
відповідач не виконує. Крім того в
результаті перевірки встановлено, що
кошти в сумі 100 000 грн. використані не за
призначенням. На зазначеній у
документах земельній ділянці
будівництво будинку не розпочато,
будівельних матеріалів немає.

( а.с.10 ).

Відповідно до п.5.1 кредитної угоди
№1533-09 від 22 вересня 2009 року за
нецільове використання кредиту
Позивальник сплачує Фонду штраф в сумі
10% від суми отриманої позики.

Станом на 23 квітня 2012 року прострочена
заборгованість по кредитному договору
становить 109 250 грн., що складається з
наступних сум: - 96 760 грн. 00 коп. - кредит; -
1 490 грн. відсотки за користування
кредитом; - 10 000 грн. - штраф за
нецільове використання кредиту.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову ( субсідарну )
відповідальність поручителя.

В п.1.1. Договору поруки №1090-09 від
22.09.2009 року вказано, що у відповідності
до даного Договору, поручителі
зобов'язуються відповідати перед
Кредитором за виконання зобов'язань,
передбачених кредитною угодою №1533-09
від 22 вересня 2009 року, Укладеним між
Кредитором і Позичником.

У пункті 3.1 цього ж договору
вказано, що Поручителі відповідають
перед Кредитором за виконання
Позичальником зобов'язань за
Договором, вказаним у п.1 даного
Договору у сумі, що дорівнює 100 000 грн., а
також відсотки за користування
кредитом та пеню за несвоєчасність
повернення кредитних коштів ( а.с. 8).

Доводи апелянта про те, що на його
адресу позивачем не направлялась
вимога про невиконання ОСОБА_2
зобов'язання та про те, що про судове
рішення від 27 червня 2012 року він
дізнався від ОСОБА_3 на початку жовтня
2014 року і після того звернувся до суду з
завою про видачу копії рішення,
спростовується матеріалами справи та
його поясненнями в суді апеляційної
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи 13
лютого 2012 року на адресу вказану у
договорі Поруки ОСОБА_1 поштою
надіслана вимога про наявність у
позичальника ОСОБА_2 заборгованості в
сумі 109 915 грн. та необхідності
погашення існуючої заборгованості.
Вказана вимога ОСОБА_1 була отримана 23
лютого 2012 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

( а.с.19 ).

Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав,
що про рішення суду від 27 червня 2012 року
дізнався від ОСОБА_3 в жовтня 2014 року.

До заперечення на апеляційну скаргу
представником обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва надано адвокатський
запит у якому адвокат ОСОБА_5 вказав, що
до енного звернувся ОСОБА_1 з приводу
захисту своїх інтересів, порушених
внаслідок прийняття рішення від 27.06.2014
року Полтавським районним судом у
справі за позовом прокурора
Полтавського району, в інтересах
держави, в особі Обласного фонду
підтримки індивідуального житлового
будівництва на селі до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №1533 від 22 вересня
2009 року.

( а.с.148 ).

Вказане свідчить про недобросовісне
використання ОСОБА_1 своїх
процесуальних прав.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухвалення рішення про
задоволення позову вірно визначено
предмет спірних правовідносин і норми
матеріального права, які їх регулюють.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків викладених в рішення суду
першої інстанції та не можуть бути
підставами для зміни або скасування
прийнятого у справі рішення. Під час
розгляду справи судом були встановлені
фактичні обставини, на підставі
повного і об'єктивного дослідження
наданих доказів їм дана належна
юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, ст. 308, 315, 319
ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 27 червня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції

Головуючий суддя
В.М.Петренко

Судді:
О.А.Лобов

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко