АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/2592/13
Головуючий 1-ої інстанції - Лосєва Д.А.
Справа: № 2-7675/11
Доповідач - Тичкова О.Ю.
19 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - Тичкової О.Ю.
суддів - Піддубного Р.М., Швецової
при секретарі - Доля О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові питання
ухвалення додаткового рішення до
рішення колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
від 18 грудня 2013 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства "Реал Банк",
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Приватбанк",
відкритого акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та кредит", департаменту
державної автомобільної інспекції
Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Харківській області,
гаражного кооперативу "Ювілейний",
публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Харківське обласне
управління акціонерного товариства
"Ощадбанк", третя особа: Десята
Харківська державна нотаріальна
контора про визнання права власності у
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 15 листопада 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_1 право бути
прийнятим у члени гаражного
кооперативу "Ювілейний" на гаражний
бокс НОМЕР_2, літера Л-2, право власності
на автомобіль марки ВАЗ 2101, 1973 року
випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний №
НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ м. Харкова
29.09.2003 року, право власності на грошові
вклади з відповідними відсотками та
нарахованою компенсацією, що
знаходяться в ПАТ "Державний ощадний
банк України" та відкриті на ім'я
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 в
порядку спадкування за заповітом, а
саме на рахунках:

ХОУ ОПЕРВ м. Харкова, рахунок № НОМЕР_4 у
сумі 1937 грн. 65 коп.;

ТВБВ Ощадбанку № 10020/0199 м. Харкова,
рахунки № НОМЕР_5 у сумі 4,09 грн.; №
НОМЕР_6 у сумі 6 241 грн. 60 коп.; № НОМЕР_7 у
сумі 0, 46 грн.; № НОМЕР_8 у сумі 0, 93 грн.; №
НОМЕР_10 у сумі 2200 грн. 15 коп.; № НОМЕР_11 у
сумі 0, 14 грн.; № НОМЕР_12 у сумі 1, 40 грн.; №
НОМЕР_13 у сумі 2 765 грн. 95 коп.; № НОМЕР_14
у сумі 0, 17 грн.; № НОМЕР_15 у сумі 4 944 грн.
85 коп.; № НОМЕР_16 у сумі 0, 34 грн.;

ТВБВ Ощадбанку № 10020/0325 м. Харкова,
рахунки № НОМЕР_17 у сумі 1, 85 грн.; №
НОМЕР_18 у сумі 3887 грн. 50 коп.; № НОМЕР_19 у
сумі 0, 23 грн.;

ТВБВ Ощадбанку № 10020/0323 м. Харкова,
рахунки № НОМЕР_20 у сумі 0, 02 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
грошові кошти, що знаходяться у ВАТ
"Реал Банк" на рахунках відкритих на
ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2
в порядку спадкування за заповітом, а
саме : залишок коштів на рахунку вкладу
на вимогу в іноземній валюті № НОМЕР_21
у сумі 3 211, 20 дол. США; залишок коштів на
рахунку вкладу на вимогу в
національній валюті № НОМЕР_22 у сумі 17
284 грн. 01 коп.; залишок коштів на
поточному рахунку в національній
валюті для зарахування і виплати
пенсій та соціальної допомоги №
НОМЕР_24 у сумі 10 885 грн. 49 коп.; залишок
коштів на поточному рахунку в
національній валюті № НОМЕР_23 у сумі 0,
00 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
грошові кошти на рахунку № НОМЕР_25 у
сумі 16 075 грн. 17 коп., відкритому на ім'я
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 в
порядку спадкування за заповітом у
відділенні № 1 Харківського ГРУ ПАТ КБ
"ПриватБанк" згідно депозитного
договору SAMDN 4522 від 11.08.2009 р.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
депозитний рахунок № НОМЕР_26 у сумі 14
472 грн. 57 коп.; поточний рахунок №
2620.1.16.27936.02 у сумі 0, 00 грн.; рахунок
процентів по депозитному рахунку №
НОМЕР_27 у сумі 0,00 грн.; рахунок
процентів по поточному рахунку №
НОМЕР_29 у сумі 0, 00 грн., згідно договору
про банківський строковий вклад
(депозит) Ф&К "Пенсійний" № НОМЕР_34 від
16.06.2009 р.; депозитний рахунок НОМЕР_28 у
сумі 10 000 грн. 00 коп.; поточний рахунок №
НОМЕР_30 у сумі 0,0 грн.; рахунок процентів
по депозитному договору № НОМЕР_31 у
сумі 1285 грн. 50 коп; рахунок процентів по
поточному рахунку НОМЕР_32 у сумі 0,00 грн.
згідно договору про банківський
строковий вклад (депозит) Ф&К
"Пенсійний" № НОМЕР_33 від 28.09.2009 р.,
відкриті на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_2 в порядку спадкування за
заповітом у філії "Слобожанське
регіональне управління ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит".

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
від 18 грудня 2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_3 було задоволено, рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 листопада 2011 року -
скасовано, а у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
апеляційного суду Харківської області
із заявою про поворот виконання
рішення суду першої інстанції та
ухвалення додаткового рішення до
рішення суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши пояснення
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,
представників ПАТ КБ "ПриватБанк", ПАТ
"Реал Банк" та ОСОБА_1, дослідивши
матеріали справи та обговоривши
наведені у заяві доводи, вважає, що
заява підлягає задоволенню частково
виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 та його
пояснень, наданих у суді апеляційної
інстанції, він просить достягнути з
ОСОБА_1 судовий збір, який він не
доплатив за розгляд своєї позовної
заяви майнового характеру у суді
першої інстанції, та стягнути з
позивача в дохід держави судовий збір,
що мав бути сплачений за розгляд справи
у суді апеляційної інстанції.

Частина перша та п'ята статті 88 ЦПК
України передбачають, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо суд апеляційної
або касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Пункт 28 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах"
встановлює, що якщо факт недоплати
судового збору з'ясовано судом у
процесі розгляду прийнятої заяви
(скарги), суд залежно від конкретних
обставин справи може: зобов'язати
позивача (заявника) доплатити належну
суму судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк та за необхідності оголосити
перерву в її розгляді (стаття 191 ЦПК); у
разі неподання доказів оплати -
стягнути належну суму судового збору
за результатами вирішення спору з
урахуванням положень статті 88 ЦПК або ж
залишити позов (заяву, скаргу) без
розгляду на підставі пункту 8 частини
першої статті 207 ЦПК.

Таким чином, з аналізу вказаних норм
чинного цивільно-процесуального
законодавства вбачається, що стягнення
недоплаченої суми судового збору
можливе лише тим судом, що ухвалював
рішення.

Щодо судового збору, який мав бути
сплачений за подання апеляційної
скарги, то відповідно до п.п.8 п.1 ч.2 ст. 4
Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011
року "Про судовий збір" ставка за
подання апеляційної скарги на рішення
суду складає 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті про поданні позовної
заяви, іншої заяви і скарги, а у разі
подання позовної заяви майнового
характеру - 50 відсотків ставки,
обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Таким чином, при визначенні розміру
судового збору, що підлягає сплаті за
розгляд апеляційної скарги, суд
апеляційної інстанції не обмежений
сумою судового збору, що була сплачена
у суді першої інстанції.

Відповідно до п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру складає 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 носять
майновий характер, ціна позову, з
урахуванням його задоволених судом
першої інстанції позовних вимог,
складає 117 622 грн. 83 коп.
(1937,65+4,09+6241,6+0,46+0,93+2200,15+0,14+1,4+2765,95+0,17+4944,85+0,3
4+1,85+3887,5+0,23+0,02+(3211 доларів США 20 центів,
що за курсом НБУ на 15 листопада 2011 року
(день ухвалення рішення суду першої
інстанції) складало 25632,76
грн.)+17284,01+10885,49+16075,17+14472,57+10000+1285,5), то
сума судового збору, що мала бути
сплачена за подання апеляційної
скарги, складає 588 грн. 11 коп.

Апелянт ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи (Т.1
а.с. 159). Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України
"Про судовий збір" його звільнено від
сплати судового збору.

Ч.2 ст. 88 ЦПК України передбачає, що якщо
сторону, на користь якої ухвалено
рішення, звільнено від оплати судових
витрат, з другої сторони стягуються
судові витрати на користь осіб, що їх
понесли, пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Оскільки ОСОБА_3 звільнений від сплати
судового збору за подання апеляційної
скарги, з ОСОБА_1 належить стягнути 588
грн. 11 коп. в дохід держави за розгляд
апеляційної скарги на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 15 листопада 2011 року.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів доходить висновку, що заява про
ухвалення додаткового рішення
підлягає задоволенню лише у частині
стягнення судового збору за розгляд
апеляційної скарги.

Керуючись ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", ст.ст. 88, 220 ЦПК України,
пунктом 28 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах",
судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового
рішення до рішення колегії суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Харківської
області від 18 грудня 2013 року -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір за розгляд справи у суді
апеляційної інстанції у розмірі 588
(п'ятсот вісімдесят вісім) гривень 11
(одинадцять) копійок.

Додаткове рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -