УхвалА

іменем україни

29 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д.,
Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України, Кабінету Міністрів України,
треті особи: Адміністрація Президента
України, Верховна Рада України, про
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 25 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 9 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що з 2007 року з метою
вирішення спору щодо розрахунку
вислуги років і нарахування пенсії
вимушені були звертатися до судів із
позовними заявами, апеляційними та
касаційними скаргами, сплачувати
судовий збір, але суди відмовляли у
задоволенні вимог. Органи судової
влади довгий час відволікали їх від
звичайних умов життя, при цьому спір
відповідно до чинного законодавства не
вирішили, чим заподіяли їм моральну
шкоду.

У зв'язку із цим позивачі просили
стягнути з держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України на їх користь 51 тис. грн кожному
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 25 липня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 9 вересня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просять
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове, яким їх позов
задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
на підставі доказів, поданих сторонами,
що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що позивачі не довели
протиправність дій відповідачів, так
як суди є незалежними і ухвалюють
судові рішення згідно з вимогами
закону, як і завдання їм моральної
шкоди, що є їх процесуальним обов'язком
(ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу і залишити
судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 25 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 9 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Б.І.
Гулько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта