Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4857/14р.
Головуючий у 1-й інстанції Фісун
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України»

на ухвалу Оріхівського районного суду
Запорізької області від 06 жовтня 2014
року про зупинення провадження

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
працівником під час виконання трудових
обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з заявою про
зупинення провадження у справі в
зв'язку з неможливістю розгляду справи
до вирішення іншої справи, оскільки 15
серпня 2014 року відкрито провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління про зміну формулювання
причин звільнення, дати звільнення,
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
компенсації за ненадання відпустки та
вихідної допомоги. 14 серпня 2014 року
відкрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління про
зміну формулювання причин звільнення,
дати звільнення, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, компенсації за
ненадання відпустки та вихідної
допомоги. У разі задоволення судом
позовних вимог у даних справах щодо
правомірності звільнення, у рішеннях
будуть встановлені факти які
унеможливлюють існування
цивільно-правових наслідків за ними.

Ухвалою Оріхівського районного суду
Запорізької області від 06 жовтня 2014
року провадження у справі зупинено до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку цивільного
судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на незаконність,
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні заяви про зупинення
провадження відмовити та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Представником відповідачів надані
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких наведені міркування щодо
правильності оскарженої ухвали та
необхідності відхилення апеляційної
скарги.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта Таран О.О.,
представника відповідачок ОСОБА_6,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що суд
ухвалив зупинити провадження у справі,
посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Така підстава для зупинення
провадження у справі застосовується у
тому разі, коли в іншій справі можуть
бути вирішені питання, що стосуються
підстав, заявлених у справі вимог, чи
умов, від яких залежить можливість її
розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку позовної давності
тощо) і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

У п. 33 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" № 2 від 12 червня
2009 року роз'яснено, що визначаючи
наявність передбачених ст. 201 ЦПК
підстав, за яких провадження у справі
підлягає обов'язковому зупиненню, суд
повинен, зокрема, враховувати, що така
підстава для зупинення провадження у
справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї
статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається у порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

У даній справі до предмету доказування
належать і підлягають встановленню
факти наявності нестачі грошових
коштів у працівників банку позивача
ОСОБА_3, ОСОБА_4, наявності підстав для
покладення на кожну з них
цивільно-правової відповідальності
відповідно до вимог КЗпП України в
залежності від обставин
обґрунтованості та доведеності
позовних вимог.

Суд першої інстанції не взяв до уваги,
що у інших справах, які визначені
підставою для зупинення провадження у
справі, предметом спору є
правовідносини кожної з відповідачок з
приводу захисту трудових прав при
звільненні кожної з них з банку
позивача. А саме, зміна формулювання
причини і дати звільнення, визнання
незаконним звільнення за п. 2 ст. 41 КЗпП
України, стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, компенсації за
ненадані відпустки, вихідної допомоги
та моральної шкоди.

Таким чином, в інших справах не
вирішуються питання, що стосуються
підстав, заявлених у цій справі вимог,
чи умов, від яких залежить можливість
її розгляду.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Оскаржена ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, що мають значення для справи;
невідповідністю висновків суду
обставинам справи; порушенням норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду
Запорізької області від 06 жовтня 2014
року про зупинення провадження у цій
справі скасувати і направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: