У х в а л а

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 15 серпня 2012 року
близько 2 години ночі на 114 км. + 700 м.
автодороги Ульянівка - Миколаїв
Р-06 Миколаївської області
трапилася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП), внаслідок якої йому
було завдано тяжкі тілесні ушкодження.
Винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_5, якого
вироком Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 12 вересня 2013
року було визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України з призначенням покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 3
роки із звільненням від відбування
основного покарання на підставі ст. 75
КК України з випробуванням на 1 рік.
Зазначав, що протиправними діями
ОСОБА_5 йому завдано моральної шкоди,
яка полягає в тому, що він переніс сім
загальних оперативних втручань та
змушений перенести ще декілька
операцій в майбутньому. Після ДТП
позивач тривалий час перебував на
стаціонарному лікуванні, потребував
постійного стороннього догляду та
пересувався лише за допомогою
інвалідного візка, надалі позивачу
дозволено пересуватися на милицях та
за допомогою медичного ціпка. Крім
того, з часу ДТП позивач втратив
працездатність та став інвалідом
першої групи, в зв'язку з чим отримує
мізерну пенсію, що привело до скрутного
матеріального становища. З огляду на
зазначене, позивач просив суд стягнути
з відповідача 150 000 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 10 липня 2014 року, позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 50
000 грн в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати зазначені судові рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. ч. 2, 3, 4 ст.23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
вимог позивача щодо стягнення
моральної шкоди та вірно визначився з
розміром відшкодування, що підлягає
стягненню.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами
попередніх інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів першої та
апеляційної інстанції, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 12 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 10 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко