Справа №463/1181/14-ц
Провадження №2/463/979/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого -
судді Мармаша В.Я.

при секретарі -
Магеровській Ю.Я.

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідачів, який в ході судового
розгляду справи уточнив, та остаточно
просив стягнути із відповідача на його
користь відшкодування майнової шкоди в
розмірі 11651,83 грн., заподіяної внаслідок
випадку залиття його квартири АДРЕСА_1,
що мав місце 31.01.2014р. із квартири
АДРЕСА_2, що розташована поверхом вище,
у якій проживає відповідач. Внаслідок
протиправних дій відповідача його
квартира була приведена у
непривабливий стан, з'явились сліди
залиття квартирі та було пошкоджено
його майно. В обґрунтування
спричинення майнової шкоди та її
розміру посилається на акт ЛКП
„Господар" від 03.02.2014р., висновок
судової інженерно-технічної
експертизи № 2053 від 22.07.2014р. житлових
приміщень його квартири, яким
визначено вартість відновлювального
ремонту в розмірі 10152 грн. та висновок
експертного товарознавчого
дослідження № 1365 від 21.07.2014р. рухомого
майна, що знаходилось у квартирі і було
пошкоджено внаслідок залиття, згідно
якого розмір матеріального збитку
становить 1499,83 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав із
аналогічних викладеним у позовній
заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти позову
заперечив, пояснивши, що дійсно
відповідач проживають у квартирі
АДРЕСА_2, розташованої поверхом вище
квартири позивача. З приводу обставин
залиття квартири позивача вказав, що
при складенні акту ЛКП «Господар» від
03.02.2014р. були допущені порушення
нормативних вимог до його складення.
Крім того, не доведеною є обставина, що
залиття сталося внаслідок його дій, а
не ЛКП «Господар», оскільки перехід на
трубі міг тріснути до точки розподілу
водопостачання.

Представник третьої особи Львівського
комунального підприємства «№ 504» у
судове засідання не з'явився. З
врахуванням наявних у справі доказів
суд вважає за можливе розглянути
справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та
перевіривши зібрані у справі докази,
постановляючи рішення відповідно до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що стверджується
поясненнями сторін та підтверджується
копією свідоцтва про право власності
на квартиру від 13.06.2003р., позивач є
власником квартири АДРЕСА_1, відповідач
проживає у квартирі АДРЕСА_2, що
розташована поверхом вище квартири
позивача.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Факт спричинення майнової шкоди
власнику квартири АДРЕСА_1 та її
причини, зокрема виникнення слідів
залиття: частково стелі в кухні площею
9,6 м.кв., частково стелі в санвузлі
площею 3,4 м.кв., повністю стелі в
житловій кімнаті площею 7,2 м.кв. та
частково стіни, в житловій кімнаті
внаслідок залиття пошкоджена
електрика, не включається світло, а
також залито монітор від комп'ютера,
телевізор, меблі та паркетну підлогу,
диван, стверджується даними акту,
складеного комісією ЛКП „Господар" від
03.02.2014р., в тому числі за участі слюсаря
сантехніка, який як вбачається із
пояснень представника позивача
оглядав квартиру відповідача, про
наявність слідів залиття, що виникли із
квартири відповідача, яка знаходиться
поверхом вище, у якій у ванній кімнаті
тріснув перехід на водопровідній трубі
з 20 мм на 15 мм. Зазначені обставини
стверджуються також даними висновку
судової інженерно-технічної
експертизи № 2053 від 22.07.2014р. в частині
підтвердження наявності факту залиття
та його причин й фототаблицею до
висновку експертизи, з якої вбачається
(фото 10-12), що перехід на водопровідній
трубі з 20 мм на 15 мм., внаслідок
пошкодження якого мало місце залиття,
знаходиться безпосередньо на
влаштованій на замовлення відповідача
та виведеній на зовні трубі, на якій
знаходиться встановлений на його
замовлення прилад обліку
водопостачання.

Посилання представника відповідача на
невідповідність акту про залиття від
03.02.2014р. вимогам чинного законодавства
(Наказ Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 № 76) не може бути підставою для
відмови у позові, оскільки такий є лише
одним із доказів факту залиття, що мало
місце, який підтверджуються сукупністю
наведених вище та досліджених судом
доказів. А тому суд вважає доведеним
факт, що залиття квартири позивача
сталося із квартири відповідача.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК
України особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини. Таким чином цивільне
законодавство в деліктних
зобов'язаннях передбачає презумпцію
вини. Якщо в процесі розгляду справи
зазначена презумпція не спростована,
то вона є юридичною підставою для
висновку про наявність вини
заподіювача шкоди. З огляду на наведене
та з урахуванням визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу, саме на
відповідача покладено обов'язок
доказування відсутності його вини в
заподіянні шкоди позивачу.

Відповідачем суду не надано доказів
для спростування висновків щодо причин
залиття квартири позивача та вартості
відновлювального ремонту у квартирі
позивача й пошкодження майна. А тому
суд при винесенні у справі рішення
виходить із наявних у ній доказів та
передбаченої у ч. 2 ст. 1166 ЦК України
презумпції вини заподіювача шкоди, яка
відповідачем у встановленому порядку
не була спростована.

При визначенні розміру заподіяної
позивачу майнової шкоди суд, за
відсутності доказів протилежного,
виходить із даних висновку судової
інженерно-технічної експертизи № 2053
від 22.07.2014р., яким визначено вартість
відновлювального ремонту квартири
позивача в розмірі 10152 грн., та висновку
експертного товарознавчого
дослідження № 1365 від 21.07.2014р. рухомого
майна, що знаходилось у квартирі і було
пошкоджено внаслідок залиття
(телевізор «Панасонік», Монітор
«Самсунг» та диван кутовий), згідно
якого розмір матеріального збитку
нанесеного майну, що знаходилось у
квартирі АДРЕСА_1, внаслідок його
залиття станом на 31.01.2013р. становить
1499,83 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у справі, суд виходить із того,
що позов у частині вимог майнового
характеру задоволено повністю, а тому з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору в розмірі
243,60 грн. без врахуванням вартості
судової експертизу, оскільки квитанції
про оплату її вартості сторонами суду
не представлено, та без врахування
вартості висновку експертного
товарознавчого дослідження № 1365 від
21.07.2014р., оскільки даний висновок не є
висновком судової експертизи і не може
бути включений до складу судових
витрат.

Виходячи із вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 212-215 ЦПК
України, ст. 1166 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
відшкодування майнової шкоди в розмірі
11651,83 грн. та 243,60 грн. сплаченого
судового збору.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області в порядку і строки
передбачені ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя
Мармаш В.Я.