АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/3401/2014р.
Головуючий в І інстанції Спічак
Доповідач: Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Капітан І.А., Колісниченка А.Г.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 жовтня 2014 року в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк» (далі -
Банк) звернулося до суду із зазначеним
позовом, в якому посилалися на ту
обставину, що відповідно до укладеного
договору № DNH4KS43981255 від 11.11.2006 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3593,51
грн. зі сплатою 25,08% за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленими умовами
кредитного договору. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між сторонами
Договір, про що свідчить підпис
відповідача в заяві. Банк свої
зобов'язання за договором виконав та
видав відповідачу кошти в обумовленому
розмірі. В порушення умов кредитного
договору ОСОБА_1 свої зобов'язання не
виконав та не здійснював погашення
заборгованості за кредитом та
відсотками у встановлені договором
порядку та строки. Станом на 12.07.2013
року виникла заборгованість в сумі
31578,73 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом в сумі 2707,55
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 10766,60 грн.,
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором 16124,64 грн, а
також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та
правил надання банківських послуг:
500грн - штраф (фіксована частина), 1479,94
грн штраф (процентна складова).. Просили
стягнути з ОСОБА_1 вказану
заборгованість на користь Банку.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 жовтня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Банку, з урахуванням
строку позовної давності,
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 13090,90 грн. та судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, просить про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, про відмову у
задоволенні позовних вимог. Зокрема
посилається на те, що Банком було
пропущено трирічний строк позовної
давності.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
11.11.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № DNH4KS43981255,
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 3593,51 грн., зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 11.11.2008 року (а.с.6).

Згідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

При порушенні позичальником будь-якого
із зобов'язань передбачених заявою та
п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов зобов'язується
сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн за кожний день просрочки платежу.

Згідно п.3.2.3 договору позичальник
зобов'язався сплатити відсотки за
користуванням кредитом відповідно до
заяви.

Умовами надання споживчого кредиту
передбачено, що при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язується
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.

ОСОБА_1 взятих на себе кредитних
зобов'язань не виконував, в зв'язку з
чим станом на 12.07.2013 року виникла
заборгованість в сумі 31578,73 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом в сумі 2707,55 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в сумі 10766,60 грн.,
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором 16124,64 грн , а
також штрафи відповідно до п. 5.3 умов та
правил надання банківських послуг:
500грн - штраф ( фіксована частина), 1479,94
грн штраф ( процентна складова) (а.с.4).

Дійшовши висновку, що позичальником
порушено умови кредитного договору, у
зв'язку із чим виникла прострочена
заборгованість за кредитом, яка
відповідачем не погашена, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
наявність передбачених ст.1050, ст.1054 ЦК
України підстав для стягнення з
позичальника заборгованості за
кредитним договором.

Колегія суддів не приймає доводи
апелянта про пропуск строку позовної
давності Банком для звернення із
позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546, 553, 572 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою,
порукою та заставою.

Неустойка визначається як пеня та
штраф і є грошовою сумою або іншим
майном, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов'язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов'язання (ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України
встановлена спеціальна позовна
давність в один рік до вимог, у тому
числі, про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Проте, частиною 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність (слід розуміти як
загальна, так і спеціальна),
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з п.5.5 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам «Розстрочка»
(Стандарт), термін позовної давності за
вимоги про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки-пені, штрафів за
договором встановлено сторонами
тривалістю 5 (п'ять) років (а.с.10).

Зважаючи на те, що відповідач засвідчив
своїм підписом на Заяві факт
ознайомлення та свою згоду з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка» (Стандарт), які
були надані йому у письмовій формі,
слід вважати, що при укладенні
сторонами кредитного договору сторони
в письмовій формі домовились про
збільшення позовної давності по
вимогам про стягнення кредиту,
відсотків, комісії, винагороди та
неустойки до 5-ти років, що передбачено,
ч. 1 ст. 259 ЦК України.

За таких обставин доводи апелянта про
відсутність підстав для задоволення
позову у зв'язку з пропуском Банком
строку позовної давності для звернення
з позовом до суду є помилковими.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, на які звертає
увагу апелянт, колегією суддів не
встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м.Херсона від 10 жовтня 2014 року в
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором у розмірі 13090, 90
грн. та судового збору у розмірі 243, 60
грн. залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: