УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Умнової О.В., Савченко В.О., Фаловської
І.М., Гримич М.К., Висоцької В.С., Умнової
О.В., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» про визнання недійсними пунктів
1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 3.3 кредитного
договору від 25 квітня 2008 року, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 18 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року публічне акціонерне
товариство «Піреус Банк МКБ» (далі - ПАТ
«Піреус Банк МКБ») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовував тим, що 25 квітня 2008
року між ним та відповідачем був
укладений кредитний договір, згідно
умов якого останньому надано кредит в
сумі 800 тис. доларів CШA під 12 % річних та
терміном повернення до 25 червня 2024
року. Оскільки своїх зобов'язань за
вказаним вище договором ОСОБА_7 не
виконує, станом на 14 жовтня 2010 року
виникла заборгованість в розмірі 925 807,
09 дол. США та 70 тис. грн, з яких:

- 788 967, 26 дол. США, що еквівалентно 6 240 652
грн 13 коп. - сума основного боргу по
кредиту;

- 123 604, 84 дол. США, що еквівалентно 977 701
грн 92 коп. - сума нарахованих і
несплачених відсотків;

- 10 154, 06 дол. США, що еквівалентно 80 317 грн
60 коп. - пеня за несвоєчасну сплату
відсотків;

- 60 тис. грн - сума штрафу за кожен
випадок невиконання зобов'язань;

- 10 тис. грн та 3 080,93 дол. США, що
еквівалентно 24 369 грн 85 коп. - сума
несплаченої комісії за управління
кредитом.

У березні 2013 року ОСОБА_7 пред'явив
зустрічний позов, у якому просив
визнати п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 2.2, 2.3, 2.4, 3.1, 3.3
кредитного договору від 25 квітня 2008
року недійсними.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 18 червня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року, позов ПАТ
«Піреус Банк МКБ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ
«Піреус Банк МКБ» заборгованість за
кредитним договором від 25 квітня 2008
року у розмірі 925 807, 09 доларів США, що за
офіційним курсом Національного банку
України станом на 14 жовтня 2010 року
становить 7 323 041 грн 50 коп. та 70 тис. грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7
- ОСОБА_8, посилаючись на порушення
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення, справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи первісний позов ПАТ
«Піреус Банк МКБ» та відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7,
суди на підставі доказів, поданих
сторонами, що належним чином оцінені
(ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
позичальник порушив умови кредитного
договору, у зв'язку з чим з нього
стягнута кредитна заборгованість,
розмір якої визначено з урахуванням
умов договору, вимог закону та
сплачених ним платежів; пеня стягнута в
межах позовної давності (ч. 2 ст. 258 ЦК
України).

Із матеріалів справи встановлено, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про її відхилення та залишення без змін
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 18 червня 2014 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 12 серпня
2014 року, оскільки вони є законними та
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 18 червня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич В.С. Висоцька О.В.
Умнова