№ 207/595/14-ц
№ 2/207/667/14
01 липня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Товарна біржа
«Дніпродзержинська», приватний
нотаріус Дніпродзержинського міського
нотаріального округу Головного
Управління юстиції у
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі-продажу
нерухомого майна дійсним, -
Позивач звернувся до суду із позовною
заявою, в якій просить суд визнати за
ним право власності в цілому на
нерухоме майно, квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 50,2 кв. м, житловою
площею 29,4 кв. м у зв'язку з тим, що
договір купівлі-продажу нотаріально не
посвідчений, а сторона договору,
ухиляється від його нотаріального
Позивач надав заяву про розгляд справи
без його участі у зв'язку з тим, що він
не має можливості бути присутнім на
судовому засіданні.
Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, письмово
просила розглянути позовну заяву у її
відсутності, позовні вимоги підтримала
Відповідачка була повідомлена
належним чином, у відповідності з
нормами ст. 74 ЦПК України. Проте не
з'явилась в судове засідання,
заперечень на позов, будь-яких
клопотань та документів не надала.
Позивачем були надані докази про її
виклик до суду шляхом подання
оголошення до друкованих засобів
масової інформації - газети «Вісті
Придніпров'я» № 42 (1535) від 05.06.2014 р. У
зв'язку із чим, суд вважає за можливе
розглянути дану справу в судовому
засіданні за відсутності відповідачки,
за наявними в справі доказами із
прийняттям заочного рішення в порядку
глави VIII ЦПК України.
Представник третьої особи - товарної
біржи «Дніпродзежринська»- в судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином причину неявки суду не
Представник третьої особи - приватний
нотаріус Дніпродзержинського міського
нотаріального округу Головного
Управлінню юстиції у
Дніпропетровській області ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилась, письмо
просила розглянути справу за її
відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечувала.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне задовольнити
позовні вимоги позивача, виходячи з
На підставі свідоцтва про право
власність на житло, виданого Фондом
комунальної власності м.
Дніпродзержинська, згідно з
розпорядженням фонду комунальної
власності від 26.05.1999 року за № 5п/1818-р
нерухоме майно квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.
15.06.1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
укладений договір купівлі-продажу
житлового приміщення розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який був
зареєстрований на Товарній біржі
«Дніпродзержинська», за реєстраційним
№ 015.
Право власності на квартиру на ім'я
ОСОБА_1 було зареєстроване в БТІ 18
червня1999 року в реєстрову книгу № 140 за
Вказане вище нерухоме майно було
передане позивачу. Він на теперішній
час володіє утримує й користується
Відповідач відмовляється від
нотаріального посвідчення вказаного
договору купівлі-продажу.
Право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини, щодо
володіння, користування і
розпорядження майном. Власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном (ст.316-319
На час укладання між сторонами угоди
купівлі-продажу нерухомого майна діяв
Цивільний кодекс Української РСР (в
редакції 1963 року).
Приписами статті 128 ЦК УРСР
передбачено, що право власності (право
оперативного управління) у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором. Передачею
визнається вручення речей.
Згідно ст. 224 ЦК УРСР по договору
купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього визначену грошову
Згідно ст. 15 Закону України від 10.12.91р.
«Про товарну біржу» в редакції, яка
діяла на час укладання біржової угоди,
договір, зареєстрований на товарній
біржі не підлягає нотаріальному
Так, у відповідності до зазначених вище
приписів ЦК УРСР, чинних на час
укладання угоди, позивач виконав угоду
куплівлі-продажу квартири,
зареєстрував своє право власності на
квартиру в порядку, передбаченому на
той час законодавством України.
Частиною 1 ст.5 ЦК України передбачено,
що акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.
У відповідності до п.4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України (набрав
чинності 1 січня 2001 року) Цивільний
кодекс України застосовується до
цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів» визначено, що
права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав (ч.4 ст.3 Закону).
На час укладання купівлі-продажу
нерухомого майна ОСОБА_1 законодавство
України не передбачало обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна, який
було укладено на товарній біржі.
Таким чином, у суду є достатні підстави
вважати, що ОСОБА_1 правомірно став
власником спірної квартири.
Приписами статті 86 ЦК УРСР
передбачено, що право власності - це
врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження майном. Право
власності в Україні охороняється
законом. Держава забезпечує
стабільність правовідносин власності.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може подати позов про визнання права
власності, якщо це право заперечується
або не визнається іншою особою.
Згідно ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним, тому не
породжує тих прав і обов'язків, яких
бажали сторони. Суд може визнати такий
договір дійсним лише за наступних умов:
якщо сторони домовились щодо істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами; відбулось повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилась від його
нотаріального посвідчення.
Враховуючи ті обставини, що є
двостороння домовленість сторін та
повне виконання умов договору
купівлі-продажу, договір є дійсним та
не може не вважатись
правовстановлюючим документом.
На підставі того, що відповідач свідомо
уклонився від нотаріального
посвідчення, у позивача відсутня
реальна можливість в повному обсязі
здійснювати право власника (володіти,
користуватись, розпоряджатись)
нерухомим майном -квартирою за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв.м. та
житловою площею 29,4 кв.м.
Кожна особа має право звернутися за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначному законом та є
непорушним (ст.41 Конституції України).
У відповідності до цивільного
законодавства України однією з умов
виникнення прав та обов'язків
учасників цивільних правовідносин є
рішення суду. Право власності в України
повинно спиратися на певний титул
(правовстановлюючий документ), для того
щоб бути доведеним перед іншими
особами.

Викладене є підставою для задоволення
позову в повному обсязі.

Враховуюче наведене вище, керуючись ст.
ст. 3,4, 15, 57, 107, 118, 213 ЦПК України, ст. ст., 16,
220, 316, 317, 319, 328, 392 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею: 50,2 кв.м,
житловою площею: 29,4 кв.м., який був
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
виконання біржової угоди,
зареєстрованої та товарній біржі
«Дніпродзержинська» від 15 червня 1999
року за № 006/015, з подальшою реєстрацією
права приватної власності в
Реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії до Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Баглійський районний суд
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя
О.К. Подобєд