АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6927/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 640/8199/14-ц
Категорія - договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Трішкової І.Ю., Кірсанової Л.І.,

при секретарі - Костенко
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ТОВ Агрофірми
"Чугуївська"

на рішення Київського районного суду
міста Харкова від 31 липня 2014 року

по справі за позовом ТОВ Агрофірми
"Чугуївська" до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що агрофірма «Чугуївська» ТОВ та ФОП
ОСОБА_1 31.10.2008 р. уклали договір №31/10-08 на
покупку соняшника загальною вагою 700 000
кг. вартістю 1100 грн. за одну тону на
загальну суму 770000 грн. та 18.11.2008 р.
уклали договір №18/11-08 на покупку озимої
пшениці загальною вагою 1300000 кг.
вартістю 500,00 грн. за одну тону на
загальну суму 650000 грн. ОСОБА_1 отримав
736025 кг. соняшника вартістю 1100 грн. за
одну тону на загальну суму 809627,50 грн. В
забезпечення виконання зобов'язання за
договором від 31.10.2008 р. агрофірма
«Чугуївська» ТОВ та ОСОБА_2 уклали
договір поруки від 25.11.2008 року. Також
Агрофірма «Чугуївська» ТОВ та ФОП
ОСОБА_1 18.11.2008 р. уклали договір №18/11-08 на
покупку озимої пшениці загальною вагою
1300000 кг. вартістю 500 грн. за одну тону на
загальну суму 650000 грн. Згідно договору
Продавець зобов'язався передати у
власність Покупця 1300000 кг. озимої
пшениці, а Покупець сплатити Продавцю
650000 грн. в строки та в порядку,
встановленому Договором. В
забезпечення виконання зобов'язання за
договором від 18.11.2008 р. агрофірма
«Чугуївська» ТОВ та ОСОБА_2 25.11.2008 року
уклали договір поруки. 28.11.2008 р. по
накладній №64 ФОП ОСОБА_1 отримав 198340 кг.
озимої пшениці вартістю 500 грн. за одну
тону на загальну суму 99170 грн. Покупець
не оплатив своєчасно Продавцю грошові
кошти для погашення заборгованості по
обом договорам та зобов'язання за
вказаними договорами не виконав.
Відповідно до вимог ст.ст. 554, 610 ЦК
України поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник. Узгоджуючи суму
заборгованості, ОСОБА_2 самостійно
27.01.2009 р. написав гарантійну розписку, в
якій просив уточнити розмір
заборгованості по встановленим на
момент розрахунку ринковим цінам на
сільгосппродукцію (соняшник та озиму
пшеницю). 01.02.2009 р. ОСОБА_2 та Позивач,
попередньо проконсультувавшись з
трейдерами на ринку сільгосппродукції,
узгодили ціну на соняшник у розмірі 2200
грн. за одну тону, на озиму пшеницю у
розмірі 840 грн. за одну тону. Відповідно
до умов договорів поруки позивачем на
адресу ОСОБА_2 направлялися письмові
вимоги - №99 від 16.02.2009 р. із зазначенням
невиконання зобов'язань на суму 1619255
грн. та №99 від 16.02.2009 р. із зазначенням
невиконання зобов'язань на суму 166605,00
грн. Згідно з договорами поруки
поручитель ОСОБА_2 зобов'язаний
виконати зобов'язання, зазначені в
письмових вимогах кредитора протягом
трьох календарних днів з моменту її
отримання. Згідно розпису ОСОБА_2, він
отримав письмові вимоги 16.02.2009 р. та
будь яких заперечень по письмовим
вимогам позивачу не надавав. Таким
чином, позивач вважає, що агрофірма
«Чугуївська» ТОВ та ОСОБА_2 узгодили в
гарантованої розписці від 01.02.2009 р., в
письмових вимогах за договорами суму
заборгованості по соняшнику у розмірі
1619255 грн. (736025 кг. х 2,20 грн.), по озимій
пшениці - 166605,60 грн. (198340 кг. х 0,84 грн.). В
гарантованої розписці від 01.02.2009 р.
ОСОБА_2 зазначає, що з сумою боргу
згоден при існуванні Банковській
довідки. Позивач отримав від ПАТ
«Державний експортно-імпортний банк
України» довідку за вих.№095-15 від 27.06.2014
р., де вказується, що на момент початку
проплати по боргам, тобто на 10.04.2009 р.
один долар США за курсом Національного
Банку України становив 7,70 грн. Таким
чином, заборгованість відповідачів
станом на 10.04.2009 р. по соняшнику
становила 210292,85 долара США (1619255,00 грн. :
7,70 грн). по озимій пшениці - 21637,00 долара
США (166 605,00 грн. : 7,70 грн.). Всього існував
борг на загальну суму 231929,85 долара США.
Виконуючи свої зобов'язання за
договорами ФОП ОСОБА_1 10.04.2009 р. сплатив
20000 грн., 20.05.2009 р. сплатив 30000 грн., 19.06.2009
р. сплатив 30000 грн., 20.07.2009 р. сплатив 50000
грн., 26.08.2009 р. сплатив 300000 грн., 27.11.2009 р.
сплатив 300000 грн., 28.09.2012 р. сплатив 82000
грн., 11.10.2012 р. сплатив 41000 грн, 29.10.2012 р.
сплатив 41000 грн, а всього сплатив 89400
грн, що еквівалентно 112820,58 долара США за
встановленим курсом Національного
банку України на дату оплати, тому має
заборгованість, яка на дату подання
позову складає 119109,276 доларів США. В
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
договором від 31.10.2008 р. покупець ФОП
ОСОБА_1 станом на 12.05.2014 р. має
заборгованість 153927,27 долар США, яка
складається з наступного:
заборгованості за договором - 119 109,27
доларів США; штрафу у розмірі 2% від суми
від якої ФОП ОСОБА_1 безпідставно
відмовився - 2365 доларів США; пені у
розмірі 0,5 % від суми несплаченого
платежу за кожний день просрочки - 32453
доларів США. Не дивлячись на всі
зазначені вище обставини, вимоги, що
були пред'явлені до поручителя щодо
виконання забезпеченого зобов'язання,
залишена без задоволення. Зобов'язання
за договором поруки від 25.11.2008 р. на
даний час залишаються невиконаними, що
порушує законні права позивача. Після
уточнення позовних вимог позивач
просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
солідарно з відповідачем ОСОБА_1 на
користь агрофірми «Чугуївська» ТОВ 153
927,27 доларів США, що за курсом НБУ від
12.05.2014 р. складає 1785556,33 грн. Також
просить стягнути з ОСОБА_2 солідарно з
ОСОБА_1 на користь позивача судові
витрати.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 31 липня 2014 року
частково задоволений позов ТОВ
Агрофірми "Чугуївська", вирішено
стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_1 на користь ТОВ Агрофірми
"Чугуївська" грошові кошти в розмірі 14
797,50 грн., та судовий збір в розмірі 121
грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ТОВ
Агрофірми "Чугуївська" посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. Посилається на ті самі доводи,
якими обгрунтовував заявлені позовні
вимоги.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено і підтверджується
наявними у справі доказами, що 31.10.2008 р.
агрофірма «Чугуївська» ТОВ (Продавець)
та ФОП ОСОБА_1 (Покупець) уклали договір
№31/10-08 на покупку соняшника загальною
вагою 700000 кг. вартістю 1100 грн. за одну
тону на загальну суму 770000 грн., за
умовами якого агрофірма «Чугуївська»
ТОВ зобов'язалась передати у власність
ФОП ОСОБА_1 700000 кг. соняшника, а Покупець
сплатити Продавцю 770000 грн. в строки та в
порядку, встановлених договором.

З матеріалів справи вбачається, що
25.11.2008 р. по накладній № 58 ФОП ОСОБА_1
отримав 736025 кг. соняшника вартістю 1100
грн. за одну тону на загальну суму 809627,50
грн.; 25.11.2008 р. агрофірмою «Чугуївська»
ТОВ фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
виставлено рахунок № 58 на реалізацію
соняшника 736025 кг, за ціною 1100 грн. за
тону загальною вартістю 809627,50 грн.

Агрофірмою «Чугуївська» ТОВ були
видані ФОП ОСОБА_1 податкові накладні:
№104 від 25.11.2008 р. про реалізацію
соняшника 245340 кг. на суму 269874 грн, №104
від 25.11.2008 р. про реалізацію соняшника
245340 кг. на суму 269874 грн, №138 від 25.11.2008 р.
про реалізацію соняшника 245 345 кг. на
суму 269879,50 грн. Всього видано
податкових накладних про реалізацію
соняшника на загальну суму 809627,50 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання
за договором від 31.10.2008 р. агрофірма
«Чугуївська» ТОВ та відповідач ОСОБА_2
уклали договір поруки від 25.11.2008 року.

Крім того, 18.11.2008 р. агрофірма
«Чугуївська» ТОВ (Продавець) та ФОП
ОСОБА_1.(Покупець) уклали договір №18/11-08
на покупку озимої пшениці загальною
вагою 1300000 кг. вартістю 500 грн. за одну
тону на загальну суму 650000 грн.

Згідно договору Продавець зобов'язався
передати у власність Покупця 1300000 кг.
озимої пшениці, а Покупець сплатити
Продавцю 650000 грн. в строки та в порядку,
встановлених Договором.

В забезпечення виконання зобов'язання
за договором від 18.11.2008 р. агрофірма
«Чугуївська» ТОВ та відповідач ОСОБА_2
уклали договір поруки від 25.11.2008 року.

28.11.2008 р. по накладній №64 ФОП ОСОБА_1
отримав 198340 кг. озимої пшениці зартістю
500 грн. за одну тону на загальну суму 99170
грн.; 28.11.2008 р. агрофірмою «Чугуївська»
ТОВ ФОП ОСОБА_1 виставлено рахунок №64
від 28.11.2008 р. на реалізацію озимої
пшениці 198340 кг, за ціною 500 грн. за тону
загальною вартістю 99170 грн.

На підтвердження реалізації певної
кількості товару на певну суму
агрофірмою «Чугуївська» ТОВ видано
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
податкову накладну №113 від 25.11.2008 р. про
реалізацію озимої пшениці 198 340 кг. на
суму 99170 грн.

Таким чином, документально
підтверджено реалізацію агрофірмою
«Чугуївська» ТОВ соняшника та озимої
пшениці фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 за договорами від 31.10.2008 р. №31/10-08
та від 18.11.2008 р. №18/11-08 укладеними між
агрофірмою «Чугуївська» ТОВ та ФОП
ОСОБА_1 на загальну суму 908797,50 грн.

Виконуючи свої зобов'язання по
договору №31/10-08 від 31.10.2008 р. та договору
№18/11-08 від 18.11.2008 р, відповідач ФОП
ОСОБА_1 за прибутковими касовими
ордерами сплатив Агрофірмі
«Чугуївська» ТОВ всього 894000 грн, а саме
10.04.2009 р. сплатив 20 000 грн, 20.05.2009 р. - 30 000
грн, 19.06.2009 р. - 30000 грн, 20.07.2009 р. - 50000 грн,
26.08.2009 р. - 300000 грн, 27.11.2009 р. - 300000 грн,
28.09.2012 р. - 82000 грн, 11.10.2012 р. - 41000 грн, 29.10.2012
р. - 41000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що
агрофірма «Чугуївська» ТОВ просить
стягнути з відповідачів саме
заборгованість за договорами від 31.10.2008
р. №31/10-08 та від 18.11.2008 р. №18/11-08
укладеними між агрофірмою
«Чугуївська» ТОВ та ФОП ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
посилається на те, що ОСОБА_2 та
агрофірма «Чугуївська» ТОВ
проконсультувавшись з трейдерами на
ринку сільгосппродукції, узгодили ціну
на соняшник у розмірі 2200 грн. за 1 тону,
на озиму пшеницю у розмірі 840 грн. за 1
тону, в зв'язку с чим просять стягнути з
відповідачів заборгованість за
договорами №31/10-08 від 31.10.2008 р. та №18/11-08
від 18.11.2008 р. за цінами, іншими ніж
вказано в договорі.

З пояснень представника позивача в
суді апеляційної інстанції вбачається,
що ФОП ОСОБА_1 отримав 736025 кг. соняшника
та 198340 кг. озимої пшениці відповідно
25.11.2008 року та 28.11.2008 року. Для оплати
цього товару були виставлені
рахунки-фактури відповідно від 25.11.2008
року та від 28.11.2008 року. Оскільки ФОП
ОСОБА_1 вчасно з позивачем за продукцію
не розрахувався, 06.02.2009 року йому
повторно був виставлений
рахунок-фактура на той самий раніше
отриманий товар, у тій самій кількості,
але за новою ціною, яка значно
збільшилась у зв*язку із здороженням
продукції.

Судова колегія вважає, що повторне
виставлення рахунку за іншою ціною не
передбачено ані договорами між
сторонами, ані законом.

Так, за змістом п. 3.2. договору від 31.10.2008
р. №31/10-08 покупець провадить оплату
отриманого товару з відстроченням
платежу до моменту виставлення
рахунку, шляхом перерахування грошових
коштів на розрахунковий (поточний)
рахунок Продавця протягом семи днів з
моменту виставлення Продавцем рахунку
Покупцю. При цьому Покупець сплачує
Продавцю вказану у рахунку суму коштів,
яка може відрізнятися від базової
вартості товару обумовленої в п. 3.1.
даного договору. Сума грошей, що
підлягає перерахуванню Продавцю та
зазначена в рахунку, визначається
виходячи з максимальної ринкової ціни
реалізації соняшника, існуючої на
момент виставлення рахунку Покупцю.

Таким чином, вартість товару за
вказаним договором була визначена
шляхом виставлення ФОП ОСОБА_1
агрофірмою «Чугуївська» ТОВ
первісного рахунку №58 від 25.11.2008 р.,тоді
у ФОП ОСОБА_1 і виникло грошове
зобов*ячзання за цим договором у
визначеній у цьому рахунку сумі.

Строк оплати продукції за договором
№18/11-08 від 18.11.2008 р. обумовлений в пункті
3.3. , згідно якого, після підписання
договору Покупець зобов*язаний в строк
до 20 листопада 2008 року провести
часткову оплату на поточний рахунок
Продавця за придбану продукцію в сумі
325000 грн. Повна оплата за придбану
продукцію повинна бути проведена
Покупцем не пізніше 28 листопада 2008
року. На виконання цих умов агрофірмою
«Чугуївська» ТОВ був виставлений
рахунок №64 від 28.11.2008 р. Збільшення ціни
продукції у зв*язку із зростанням
ринкової вартості товару договором
№18/11-08 від 18.11.2008 р. не передбачено.

З урахуванням зазначених обставин
справи суд першої інстанції правильно
визначив розмір заборгованості ФОП
ОСОБА_1 перед Агрофірмою «Чугуївська»
ТОВ за договорами №31/10-08 від 31.10.2008 р. та
№18/11-08 від 18.11.2008 р., яка складає 14797,50
грн. (908797,50 грн. - 894000 грн.), та у
відповідності до договорів поруки
зазначену заборгованість солідарно
стягнув з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на
користь Агрофірми «Чугуївська» ТОВ.

Підстав для задоволенні іншої частини
позовних вимог судова колегія не
вбачає, оскільки договорами від 31.10.2008
р. №31/10-08 та від 18.11.2008 р. №18/11-08
укладеними між агрофірмою
«Чугуївська» ТОВ та ФОП ОСОБА_1 не
передбачена можливість виставлення
нових рахунків ФОП ОСОБА_1 за
збільшеною ціною у разі порушення ним
грошових зобов*язань, що виникли після
виставлення рахунків №58 від 25.11.2008 р. та
№64 від 28.11.2008 р.

Не ґрунтуються на законі доводи
позивача стосовно виникнення
зобов*язань у відповідачів у зв*язку із
визнанням поручителем збільшеної суми
заборгованості за договорами у
складених ним гарантійних розписках та
погоджених письмових розрахунках.

Так, за змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Таким чином, поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
боржником наявного, існуючого
зобов'язання останнього.

ОСОБА_2 свої дії по отриманню від
агрофірми «Чугуївська» ТОВ рахунків №
74 від 06.02.2009 року на суму 1619255 грн. та
рахунку № 64 від 06.02.2009 року на суму 166605,60
грн. виданих на ім*я ФОП ОСОБА_1 із
останнім не узгоджував, ФОП ОСОБА_1, як
сторона договорів, розписок із
зобов*язанням погасити борг не
підписував, ніяких додаткових угод із
агрофірмою «Чугуївська» ТОВ не
укладав, отже відсутні підстави
вважати, що із визнанням поручителем
ОСОБА_2 суми боргу 226920 доларів США для
ФОП ОСОБА_1 збільшився обсяг
зобов*язань за договорами від 31.10.2008 р.
№31/10-08 та від 18.11.2008 р. №18/11-08.

Самостійні правовідносини агрофірми
«Чугуївська» ТОВ та ОСОБА_2, що не
випливають із поручительства
останнього за виконання ФОП ОСОБА_1
договорів від 31.10.2008 р. №31/10-08 та від
18.11.2008 р. №18/11-08 не є предметом цього
спору.

За несвоєчасне виконання грошового
зобов*язання договорами від 31.10.2008 р.
№31/10-08 та від 18.11.2008 р. №18/11-08
передбачені штрафні санкції.

Із змісту ст. 1 ч. 1 ст. 3 Господарського
кодексу України, обставин справи
вбачається, що між агрофірмою
«Чугуївська» ТОВ та ФОП ОСОБА_1 виникли
господарські відносини, у процесі
здійснення господарської діяльності,
тому питання застосування до ФОП
ОСОБА_1 штрафних санкцій слід
вирішувати у відповідності до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, згідно
якої нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Таким чином, правильним є висновок суду
першої інстанції про застосування до
вимог про стягнення штрафних санкцій
позовної давності.

Позовних вимог про покладення на
відповідачів відповідальності за
користування чужими грошима,
передбаченої ст. 625 ЦК України позивач
не заявляв.

За таких обставин правильним є
висновок суду про наявність підстав
для солідарного стягнення з
відповідачів на користь позивача лише
14797,50 грн.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ Агрофірми
"Чугуївська" відхилити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 31 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -