У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 09 грудня 2011 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором в розмірі 20 221 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 13 березня 2008 року між банком та
відповідачкою був укладений кредитний
договір № б/н, згідно з яким остання
отримала на видану їй картку кредитний
ліміт у розмірі 10 000 грн зі
сплатою 30 % річних за користування
кредитом, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником своїх кредитних
зобов'язань станом на 31 травня 2011 року
утворилася заборгованість в розмірі 20
221 грн, яка складається з
заборгованості за кредитом -
9 982,52 грн, відсотків - 8 499,38 грн,
комісії - 300 грн, штрафу /фіксована
частина/ - 500 грн, штрафу /процентна
складова/ - 939,10 грн,яку банк просив
стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду міста Києва від 09 грудня
2011 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
20 221 грн, судові витрати в розмірі 322,21
грн, всього 20 875,17 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
21 жовтня 2014 року рішення суду першої
інстанції змінено.

Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором від 13 березня 2008
року 9 982,52 грн заборгованості за
кредитом, 7 968,51 грн заборгованості за
відсотками, 300 грн
заборгованості з комісії за
користування кредитом, 1 412,55 грн штрафу
за несвоєчасне повернення кредиту та
процентів та 316,64 грн судового збору,
всього 19 980,22 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій
представником ОСОБА_5,
ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій, справу направити
на новий судовий розгляд, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого фактично погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
позичальник не виконує взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором, має
прострочену заборгованість, яка
повинна бути стягнута з нього.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
в частині розрахунку заборгованості,
суд апеляційної інстанції врахував
трирічний строк позовної давності з
огляду на те, що термін кредитного
договору сплив 01 квітня 2011 року,
а банк звернувся до суду з позовом 25
серпня 2011 року.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшов висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Рішення суду апеляційної інстанції та
рішення суду першої інстанції у
незміненій його частині ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та
керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_4 відхилити, апеляційного суду м.
Києва від 21 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова