Провадження 2/127/5221/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю прокурора Безпалюка А.В.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом заступника прокурора м.
Вінниці в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи без самостійних вимог -
ОСОБА_3, ОСОБА_6, державний виконавець
Староміського ВДВС Вінницького МУЮ
Кучма О.В. про усунення перешкод в
користуванні майном шляхом виселення
та вселення, -

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора м. Вінниці
мотивував позов тим, що ОСОБА_1 є
самотньою пенсіонеркою похилого віку,
власницею будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 та
її чоловік ОСОБА_6 самовільно зайняли
належне ОСОБА_1 житло та проживають у
ньому, чим створюють ОСОБА_1 перешкоди в
користуванні належним їй будинком.
Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 13.03.2014 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виселено з даного
будинку і 10.06.2014 року державним
виконавцем складено два акти про
виконання рішення. Однак, ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 проживають у належному ОСОБА_1
будинку АДРЕСА_1, ведуть господарство,
обробляють город, чим створюють ОСОБА_1
перешкоди в користуванні належним їй
житлом. Крім того, з ними фактично
проживає син - ОСОБА_2, проте рішення про
його виселення не ухвалювалось.
Договір найму жилого приміщення ОСОБА_1
із ОСОБА_2 ніколи не укладала, згоди на
користування будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_1
ОСОБА_2 та його батькам не надавала.
Відповідач ОСОБА_2 веде господарство,
здійснює у будинку перебудови,
перешкоджає їй проживати та
користуватись належною їй власністю.
Сама ОСОБА_1 проживає у будинку, що в с.
Вінницькі Хутори, який після пожежі і
не придатний для житла, без газу, води,
світла. Для створення нормальних умов
для проживання у даному будинку
потрібні значні кошти, яких ОСОБА_1 не
має. Прокурор просив усунути перешкоди
ОСОБА_1 в користуванні житловим
будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_2, 1976 р.н., з будинку АДРЕСА_1, та
вселення ОСОБА_1, 1940 р.н., в будинок
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні прокурор
Безпалюк А.О. позов підтримав за
обставин, викладених у ньому, просив
задоволити позов у повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_9 позов підтримали та просили
його задоволити. Позивачка суду
пояснила, що вона є власником будинку
АДРЕСА_1, жила в ньому до 2004 року і
ОСОБА_2 будинок вона не продавала,
будь-яких розписок про отримання від
них грошей не писала, також вона не
дозволяла їм вселятись. В даний час в
будинку вона не може проживати,
оскільки його самовільно зайняли
ОСОБА_2. Відповідач ОСОБА_2 часто буває в
будинку, його речі там знаходяться, і
чинить перешкоди ОСОБА_1 в користуванні
належним їй будинком. Зокрема влітку 2014
року вона прийшла вселятись, а він
зачинив двері і не впустив її, почав
погрожувати. Просили виселити ОСОБА_2 з
будинку та вселити власника - ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
також наголошувала, що в даний час вона
похилого віку, є одинокою, знаходиться
у скрутному становищі і проживає у
будинку після пожежі в с. Вінницькі
Хутори, який не має опалення,
комунікацій і зручностей.
Користуватись власним будинком
АДРЕСА_1 вона не може, оскільки там
постійно знаходяться ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.
Суду пояснив, що він не живе у будинку
АДРЕСА_1, а іноді приходить до батьків,
які там проживають та з метою
перевірити своє майно, що знаходиться в
будинку. Повідомив, що після смерті
ОСОБА_10 і за погодженням з ОСОБА_1 він з
батьками поселився у цьому будинку.
Додав, що не перешкоджає ОСОБА_1 прийти
і проживати у будинку, тому вважає, що
ОСОБА_1 не довела своїх позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 заперечили щодо позовних вимог,
суду пояснили, що ОСОБА_1 - це родичка
ОСОБА_3 Позивачка знала, що вони
вселились у будинок АДРЕСА_1. В 1999 році
приходила до них, рекомендувала їм
робити ремонт. Вони багато коштів
вклали у цей будинок, оскільки він був у
аварійному стані. В 2011 році вони з
ОСОБА_1 домовились про купівлю цього
будинку, сплатили їй гроші, однак через
деякий час почали з'являтись інші
заінтересовані особи, тому угоду не
оформили документально. Позивачка
почала перешкоджати їм користуватись
будинком, відключила газ, воду.
Наголосили, що будинок АДРЕСА_1 вони у
ОСОБА_1 купили, про що є розписка, однак
ОСОБА_1 безпідставно чинить їм
перешкоди в користуванні даним
будинком. Зауважили, що ОСОБА_1
забезпечена житлом в АДРЕСА_2. Пояснили,
що по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не проживає, однак,
у будинку є його речі, він приходить у
гості.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 суду
пояснили, що ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_10 постійно навідувалась до
будинку АДРЕСА_1, обробляла город, а в 2004
році з'явились ОСОБА_2 і стали доглядати
цей будинок, відремонтували. При
виконанні рішення суду про виселення
ОСОБА_3, ОСОБА_6 вони були присутні, але
виконання проходило формально,
оскільки ОСОБА_2 зачинився в будинку і
вселення ОСОБА_1 не відбулося. Через
деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_3 знову
зайняли цей будинок і живуть у ньому до
цього часу, а їх син ОСОБА_2 у будинку не
живе, лише навідується. ОСОБА_1 є
власницею будинку АДРЕСА_1 і
неодноразово влітку 2014 року намагалась
вселитись у будинок, однак ОСОБА_2 їй
перешкоджав, не давав їй зайти в
будинок, кричав, погрожував.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть
участь в справі, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов прокурора в інтересах ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22.10.2012 року №221/4587/2012 за
ОСОБА_1 було визнано право власності на
житловий будинок, що в АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_10 (а.с. 10-11).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 02.04.2013 року рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22 10.2012 року залишено без
змін (а.с. 14-16). Право власності
зареєстроване в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (а.с. 75-76).

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 13.03.2014 року
№127/18407/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_6 задоволено та виселено
відповідачів без надання іншого
житлового приміщення з будинку АДРЕСА_1
(а.с. 12-13).

З актів державного виконавця
Староміського відділу ДВС Вінницького
МУЮ Кучми О.В. від 10.06.2014 року
вбачається, що рішення суду про
виселення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з будинку
АДРЕСА_1 виконано (а.с. 17, 18).

Проте, на підставі пояснень сторін,
свідків в судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6
продовжують проживати у належному
ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1. Відповідач
ОСОБА_2, 1976 р.н., в даний момент тимчасово
не проживає, але займає будинок і
зберігає у ньому свої речі.

З акту, складеного 18.06.2014 року при
свідках ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, за
участю ОСОБА_1, та посвідченого головою
квартального комітету «Лівобережний»
Співаком В. (а.с. 22), вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 об 11.00 год. в дворі
будинку АДРЕСА_1, власницею якого є
ОСОБА_1, займалися домашнім
господарством. ОСОБА_3 повідомила, що
знаходиться у будинковолодінні на тій
підставі, що їх син ОСОБА_2, тут проживає
і запросив їх у гості.

З акту обстеження житлових умов
проживання ОСОБА_1 (а.с. 21), складеного
16.06.2014 року та посвідченого головою
квартального комітету «Лівобережний»
Співаком В. вбачається, що власниця
будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 немає ніякої
можливості зайти у власне житло,
будинок на замку, ворота закриті.
ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_6 після їх
виселення, продовжують проживати у
даному будинку без реєстрації, не маючи
ніяких прав та всупереч волі власника.
Син - ОСОБА_2, 1976 р.н. на час складання
акту був відсутній, він постійно у
даному будинку не проживає, періодично
навідується.

Відповідно до повідомлення
адресно-довідкового сектору ГУДМС УДМС
України у Вінницькій області від 23.07.2014
року (а.с. 27) ОСОБА_2, 1976 р.н.
зареєстрованим по Вінницькій області
не значиться.

Згідно довідки, виданої виконкомом
Вінницько-Хутірської сільської ради
від 06.11.2014 року (а.с. 82) ОСОБА_1
зареєстрована по АДРЕСА_2 і являється
власником даного будинку, який не
газифікований, пічного опалення та
водопостачання немає і для проживання
не придатний. (фото а.с. 83-85).

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема, припинення дії, яка
порушує право.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

На підставі досліджених доказів суд
встановив, що права позивачки ОСОБА_1 як
власника будинку АДРЕСА_1 порушені
відповідачем ОСОБА_2, який всупереч
волі позивачки та вимогам закону
безпідставно вселився в будинок і
користується ним, зберігає в будинку
свої речі, періодично проживає у ньому
та безпідставно перешкоджає позивачці
вселитись та вільно користуватись
належною власністю.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2
не є членом сім'ї ОСОБА_1, договорів
оренди будинку АДРЕСА_1 вони не
укладали, право користування даним
будинком у встановленому законом
порядку він не набув.

Добровільно ОСОБА_2 з будинку не
виселився, незважаючи на те, що позов
перебуває в провадженні суду з 25.07.2014 р.,
тому він підлягає примусовому
виселенню.

За таких обставин, позов заступника
прокурора м. Вінниці, пред'явлений в
інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_2, державний виконавець
Староміського відділу ДВС Вінницького
МУЮ Кучма О.В. про виселення та вселення
ОСОБА_1 є доведеним і таким, що підлягає
задоволенню.

Судові витрати, що полягають у сплаті
судового збору в сумі 243,60 грн.
відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 15, 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України,
ст.. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, 1976 р.н.
з будинку АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, 1940 р.н., в будинок
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: