У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,
Парінової
І.К., Штелик С.П.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, приватного нотаріуса
Ужгородського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
іпотеки недійсним, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 11 жовтня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 21 травня 2014
року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
приватного нотаріуса Ужгородського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання договору іпотеки
недійсним, обґрунтовуючи вимоги тим, що
17 червня 2010 року вона видала на ім'я
сина ОСОБА_3 довіреність, якою
уповноважила його керувати і
розпоряджатися всім своїм майном в
чому б воно не полягало і де б не
знаходилось, укладати всі дозволені
законом угоди по управлінню та
розпорядженню майном, купувати,
продавати, приймати в дар, заставляти і
приймати в заставу та інше.

10 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був укладений договір позики, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав гроші в
сумі 114 168 грн (11 360 євро за
курсом Національного банку України на
день підписання договору), з остаточним
розрахунком не пізніше 10 березня
2011 року.

10 вересня 2010 року в забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
діяв від імені ОСОБА_1, було
укладений договір іпотеки, предметом
якого є домоволодіння, земельна
ділянка, надана для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд та
земельна ділянка, надана для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1.

Вказуючи, що договір іпотеки було
укладено ОСОБА_3 в своїх інтересах та
договір іпотеки є забезпеченням
виконання договору позики, позивачка
просила визнати укладений між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 договір іпотеки недійсним.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 11 жовтня 2012 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 21 травня 2014
року, позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано недійсним іпотечний договір
від 10 вересня 2010 року, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який діє від імені
ОСОБА_1, предметом якого є
домоволодіння по АДРЕСА_1, земельна
ділянка, надана для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд, що
знаходиться по АДРЕСА_1 та земельна
ділянка надана для ведення особистого
селянського господарства, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалені судові рішення та
справу передати на новий розгляд,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права й
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Проте зазначеним вимогам ухвалені
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій не відповідають.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності,
наданої йому від імені ОСОБА_1, уклав з
ОСОБА_2 іпотечний договір у своїх
особистих інтересах та без
повідомлення свого довірителя про це,
чим порушив вимоги ч. 3 ст. 238 ЦК України,
що стало підставою для визнання
вказаного договору недійсним.

Проте з такими висновками судів
погодитися не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України
довіреністю є письмовий документ, що
видається однією особою іншій особі
для представництва перед третіми
особами. Довіреність на вчинення
правочину представником може бути
надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Судами встановлено, що на підставі
довіреності від 17 червня 2010 року
позивачка видала на ім'я сина ОСОБА_3
довіреність, якою уповноважила його
керувати і розпоряджатися всім своїм
майном в чому б воно не полягало і де б
не знаходилось, укладати всі дозволені
законом угоди по управлінню та
розпорядженню майном, купувати,
продавати, приймати в дар, заставляти і
приймати в заставу та інше.

10 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був укладений договір позики, за
умовами якого ОСОБА_3 отримав гроші в
сумі 114 168 грн (11 360 євро за
курсом Національного банку України на
день підписання договору), з остаточним
розрахунком не пізніше 10 березня
2011 року.

10 вересня 2010 року в забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
діяв від імені ОСОБА_1, було
укладений договір іпотеки, предметом
якого є домоволодіння, земельна
ділянка, надана для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд та
земельна ділянка, надана для ведення
особистого селянського господарства,
що знаходяться по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 238 ЦК України
представник не може вчиняти правочин
від імені особи, яку він представляє, у
своїх інтересах або в інтересах іншої
особи, представником якої він
одночасно є, за винятком комерційного
представництва, а також щодо інших
осіб, встановлених законом.

Вирішуючи справу, суди дійшли
помилкового висновку про те, що ОСОБА_3,
діючи на підставі довіреності, наданої
йому від імені ОСОБА_1, діяв в
своїх інтересах, оскільки договір
іпотеки укладений в інтересах ОСОБА_2, а
не в інтересах самого ОСОБА_3 Зокрема, у
разі невиконання взятих на себе
зобов'язань за договором позики саме
ОСОБА_2 буде мати право на звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, вирішуючи справу, суди не
надали належної оцінки рішенню
апеляційного суду Закарпатської
області від 20 грудня 2011 року, яким
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від
12 вересня 2011 року в частині
задоволення позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про звернення
стягнення за договором позики на
предмет іпотеки було залишено без змін.

Вирішуючи справу, суди вказаних вимог
не врахували, належним чином не
перевірили, чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення сторін, якими доказами
вони підтверджуються; не визначилися з
нормами матеріального та
процесуального права, які підлягали
застосуванню, не встановили всіх
фактичних обставин справи, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, судами порушено норми
матеріального та процесуального права,
судові рішення не відповідають вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості. Зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст.
338 ЦПК України є підставою для
скасування судових рішень із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 11 жовтня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 21 травня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.
Дьоміна

Судді:
В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик