ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/980/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014 року
смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.

при секретарі: Цилюрик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Золочівського
районного суду Харківської області
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Великорогозянська сільська рада
Золочівського району Харківської
області, реєстраційна служба
Золочівського районного управління
юстиції Харківської області про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом,
-

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з відповідним позовом, в якому
просить визнати за ним право власності
в порядку спадкування на житловий
будинок з господарськими будівлями, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та
будинок незавершеного будівництва за
цією ж адресою з господарськими
будівлями, після смерті його батька
ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
його батькові ОСОБА_3 на підставі
запису у по господарській книзі
належав вказаний житловий будинок та
незавершений будівництвом будинок з
надвірними будівлями. Після смерті
батька відповідач спадщину не
прийняла. Однак звернувшись до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини нотаріусом
позивачу було відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, з мотивів
відсутності державної реєстрації
права власності на спадковий будинок. В
даний час позивач змушений звернутися
до суду, оскільки його право власності
не визнається і він не може
розпорядитися своєю власністю.

У судове засідання позивач, відповідач
та треті особи не з'явилися.
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4
подав заяву, в якій зазначив, що
заявлені вимоги підтримує, просить
справу розглянути за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 також надала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, одночасно зазначила, що
визнає позовні вимоги у повному обсязі,
не заперечує проти визнання за ним
права власності на спадкове майно, у
вигляді спірного житлового будинку та
незавершеного будівництвом будинку, що
залишилися після смерті їх батька та
чоловіка. Представник
Великорогозянської сільської ради
Золочівського району Харківської
області та представник реєстраційної
служби Золочівського районного
управління юстиції Харківської
області ОСОБА_5 надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності, проти
задоволення позовних вимог не
заперечували.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази у їх сукупності,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Судом встановлено, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
родині ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народився
ОСОБА_1, про що Комінтернівським РАГС м.
Харкова у книзі реєстрації актів про
народження 30 липня 1981 вчинено актовий
запис № 139 та 01 серпня 1981 року видано
відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1
(а.с.6).

01 серпня 1981 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
уклали шлюб, про що Комінтернівським
РАГС м. Харкова того ж дня у книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
вчинено запис №640 та 20 грудня 1995 року
повторно видано свідоцтво про шлюб.
Після укладення шлюбу подружжя не
обирало спільного прізвища та залишило
дошлюбні (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 69 років помер
ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації
актів цивільного стану по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції у книзі реєстрації смертей 21
червня 2010 року вчинено актовий запис
№8501, та того ж дня видано відповідне
свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с.9).

За інформацією КП
«Архітектурно-інвентаризаційне бюро
Золочівського району» згідно запису в
по господарській книзі
Великорогозянської сільської ради
Золочівського району Харківської
області житловий будинок АДРЕСА_1
числиться за померлим ОСОБА_3,
складається з двох будинків «А-1» та
будинку незавершеного будівництва
«Б-1», процент готовності якого складає
43% (а.с.10).

Відповідно до наданого суду технічного
паспорту виданого 19 вересня 2011 року КП
«Архітектурно-інвентаризаційне бюро
Золочівського району» на житловий
будинок АДРЕСА_1, загальна площа
будинку А-1 становить 45 квадратних
метрів, житлова 16,9 квадратних метрів,
будинок складається з приміщень: кухні,
житлової кімнати, двох веранд та
господарських будівель: гаражу літ
«В», «Г», погребу літ «Д», сараю літ «Е»,
літнього душу літ «Ж», вбиральні літ
«З», огорожі №1-2, (а.с. 13-16).

Відповідно до положень ст. ст. 2,3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV
Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Водночас права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за умов якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995
року № 56, передбачала обов'язкову
реєстрацію (інвентарізацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ, в
тому числі й на підставі записів у
погосподарських книгах (п.20
Інструкції). Тобто записи у по
господарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Відповідно до положень закону «Про
сільські Ради народних депутатів
трудящих УРСР» від 02 липня 1968 року (ВВС
УРСР,1968, №28 ст. 177) кожна сільська вела
по господарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської Ради. У
заглавній частині особового рахунку
записується прізвище, ім'я, по батькові
голови родини, на ім'я якого відкрито
особовий рахунок, та він є власником
будинку. При цьому виникнення права
власності не залежало від його
державної реєстрації.

Таким чином, права, набуті шляхом
створення або придбання нерухомості у
власність до набранням чинності
Цивільним кодексом України від 16.01.2003
року та Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, з
дотриманням установленого порядку
набуття, однак без державної
реєстрації, слід вважати такими, що
виникли та набуті в установленому
законом порядку.

З врахуванням наведених норм, суд
доходить висновку, що ОСОБА_3 володів
будинком АДРЕСА_1 на праві власності, що
підтверджується записом у по
господарській книзі
Великорогозянської сільської ради
Золочівського району Харківської
області, проте через існування іншого
порядку реєстрації права власності,
йому не було видано правовстановлюючих
документів в розумінні положень Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

З наданого суду акту
Великорогозянської сільської ради
Золочівського району Харківської
області від 08.11.2011р. вбачається, що
станом на момент смерті спадкодавця
ОСОБА_3 разом з ним у спірному будинку
мешкав його син ОСОБА_1, дружина
померлого разом з ним на момент смерті
не проживала. За інформацією
Золочівської державної нотаріальної
контори від 17.09.2014 року №1541/01-16 після
смерті ОСОБА_3, спадкова справа не
заводилася, заяв про прийняття
спадщини або про відмову від неї не
надходило, свідоцтва про право на
спадщину за законом або за заповітом на
видавалися. Свідоцтва про право
власності на спадкове майно не
видавалися.

21 березня 2014 року нотаріусом
Золочівської державної нотаріальної
контори Харківської області ОСОБА_6
відмовлено позивачу у вчиненні
нотаріальної дії, по видачі свідоцтва
про право на спадщину на житловий
будинок №2, що розташований за адресою:
Харківська область, Золочівський
район, село Сковородинівка, вул. Нова, в
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документа.

Статті 1217,1218, 1233 ЦК України
встановлюють, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Статті 1268,1269 ЦК України обумовлює
порядок прийняття спадщини так
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України
встановлено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3,
відкрилася спадщина, до складу якої в
тому числі входить житловий будинок
НОМЕР_3 (що складається з будинку А-1 та
незавершеного будівництвом будинку Б-1)
з господарськими будівлями, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
Спадкоємцями ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_2 та син ОСОБА_1

Таким чином, відповідно до положень
статей 1268,1269 ЦК України позивач ОСОБА_1
є таким, що прийняв спадщину після
смерті свого батька, оскільки спадщину
прийняв, проживаючи на момент смерті
разом із спадкодавцем, згідно наданого
суду акту сільради. В той час як
спадкоємцем ОСОБА_2 жодні дії по
прийняттю спадщини вчинені не були,
відповідно остання є такою, що не
прийняла спадщину. Дана обставина
визнана відповідачем.

Таким чином позивач набув право
власності на спадкове майно після
смерті його батька ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом, що складається
в тому числі з спірного житлового
будинку, проте враховуючи відсутність
правовстановлюючих документів позивач
позбавлений можливості оформити право
власності на спадкове майно у
нотаріальному порядку, в зв'язку з чим
його право підлягає захисту, а позов
задоволенню.

Керуючись наведеними положеннями
матеріального закону та ст., ст. 10,11, 174,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок А-1 та будинок Б-1
незавершеного будівництва процент
готовності якого складає 43% з
господарськими будівлями, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
Шабас О. С.,