У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Нагорняка
В.А., Олійник А.С.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Нікомед
Україна», третя особа - ОСОБА_4, про
визнання незаконними та скасування
наказів, поновлення на роботі,
зобов'язання нарахувати і виплатити
премію та середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 20 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, остаточно
уточнивши позовні вимоги 22 березня 2013
року, просив визнати незаконними та
скасувати накази директора товариства
з обмеженою відповідальністю «Нікомед
Україна» (далі - ТОВ «Нікомед Україна»)
від 4 січня 2011 року № 61 в/д про
оголошення догани за прогул без
поважних причин 27-31 грудня 2010 року та
від 4 січня 2011 року № 74-к про звільнення
його з посади регіонального менеджера
у зв'язку зі скороченням чисельності
працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40
КЗпП України, поновити його на роботі
на зазначеній посаді з 5 січня 2011 року,
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити премії за третій та
четвертий квартали 2010 року в розмірах
посадового окладу, річну премію за 2010
рік у розмірі подвійного посадового
окладу та премію у зв'язку з
перевиконанням річного бюджету за 2010
рік у розмірі посадового окладу,
виплатити середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 610 349 грн (а.с. 219-230 т. 3).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він з 1 липня 2009 року працював на посаді
регіонального менеджера ТОВ «Нікомед
Україна».

4 січня 2011 року йому було оголошено
догану у зв'язку з відсутністю на
робочому місці 27-31 грудня 2010 року. Наказ
про оголошення догани є незаконним,
оскільки в зазначені дні він перебував
у додатковій оплачуваній відпустці у
зв'язку з підготовкою та написанням
дипломної роботи. Внаслідок
незаконного оголошення догани його
було позбавлено права на отримання
річної премії та премії за
перевиконання бюджету.

4 січня 2010 року його було звільнено із
займаної посади у зв'язку зі
скороченням чисельності працівників
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.
Звільнення є незаконним, його не було
попереджено про наступне вивільнення
за два місяці, при звільненні не
враховано його переважне право на
залишення на роботі, оскільки він має
вищу освіту за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
магістр, на утриманні трьох малолітніх
дітей, тривалий час працює на
підприємстві; відповідачем не було
запропоновано іншу роботу на цьому
підприємстві.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 10 квітня 2013 року позов
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано наказ ТОВ «Нікомед Україна»
№ 61 в/д від 4 січня 2011 року про
оголошення догани ОСОБА_3 Зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу річну премію за 2010 рік у
розмірі 37 000 грн, премію за третій
квартал 2010 року - 18 500 грн, премію за
четвертий квартал 2010 року - 18 500 грн,
премію у зв'язку з перевиконанням
річного бюджету за 2010 рік - 18 500 грн.
Зобов'язано відповідача виплатити
позивачу середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні з 5
січня 2011 року до 22 березня 2013 року в
розмірі 610 349 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 20 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано в
частині зобов'язання відповідача
нарахувати та виплатити позивачу річну
премію за 2010 рік, премію за третій
квартал 2010 року, премію за четвертий
квартал 2010 року, премію у зв'язку з
перевиконанням річного бюджету за 2010
рік та в частині зобов'язання
відповідача виплатити позивачу
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні з 5 січня 2011
року до 22 березня 2013 року, та ухвалено в
цій частині нове рішення. Зобов'язано
відповідача виплатити позивачу
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 5
січня 2011 року до 22 березня 2013 року в
розмірі 457 154 грн 32 коп. та річну премію
за 2010 рік - 10 791 грн 66 коп., а всього - 467 945
грн 98 коп. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній ОСОБА_3 просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_3 не містить
доводів щодо вирішення позовних вимог
про визнання незаконним та скасування
наказів про оголошення догани та
звільнення, поновлення на роботі, тому
відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України
рішення апеляційного суду в цій
частині не переглядається.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що наказ про
оголошення позивачу догани за прогул
27-31 грудня 2010 року є незаконним,
оскільки ОСОБА_3 у цей період перебував
у додатковій оплачуваній відпустці та
від нього не було отримано письмових
пояснень з приводу допущеного
проступку. У зв'язку з цим підлягає
нарахуванню та виплаті позивачу
квартальна та річна премії, а також
премія у зв'язку з перевиконанням
річного бюджету за 2010 рік на підставі
бонусного листа ТОВ «Нікомед Україна».
Крім того, відповідач зобов'язаний
сплатити на користь позивача середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні до дня фактичного
розрахунку.

Відмовляючи у визнанні незаконним та
скасуванні наказу ТОВ «Нікомед
Україна» від 4 січня 2011 року № 74-к,
поновленні на посаді регіонального
менеджера ТОВ «Нікомед Україна», суд
виходив із того, що позивача було
повідомлено про наступне вивільнення
відповідно до ст. 49-2 КЗпП України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині нарахування та
виплати позивачу премій за третій,
четвертий квартали 2010 року, річної
премії за 2010 рік, премії у зв'язку з
перевиконанням річного бюджету за 2010
рік, середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
ухвалюючи нове рішення про стягнення з
відповідача на користь позивача
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі 457
154 грн 32 коп. та річної премії за 2010 рік -
10 791 грн 66 коп., апеляційний суд виходив
із того, що ОСОБА_3 у період третього,
четвертого кварталів 2010 року з
поважної причини був відсутній на
робочому місці, бонусний лист не є
підставою для нарахування премій, тому
відсутні підстави для нарахування та
виплати премії за цей період.
Відповідно до Положення про оплату
праці та преміювання працівників ТОВ
«Нікомед Україна» від 30 червня 2009 року
(далі - Положення) підлягає нарахуванню
та стягненню перша частина річної
премії за 2010 рік за фактично
відпрацьований період. Премія у зв'язку
з перевиконанням річного бюджету за 2010
рік не була виплачена працівникам
підприємства взагалі, що сторонами не
оспорюється. Розрахунок середнього
заробітку повинен проводитись,
виходячи з установленого позивачу
посадового окладу відповідно до п. 4
Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Із такими висновками апеляційного суду
повністю погодитись не можна з огляду
на таке.

Судами встановлено, що 1 липня 2009 року
між ТОВ «Нікомед Україна» та ОСОБА_3
було укладено трудовий договір,
відповідно до умов якого ОСОБА_3 був
прийнятий на роботу на посаду
регіонального менеджера в Західному
регіоні ТОВ «Нікомед Україна», з
визначенням місця роботи в м. Львові.
Трудовий договір укладено на
невизначений строк.

Наказом ТОВ «Нікомед Україна» від 20
серпня 2010 року № 43-к реорганізовано
відділ продажів Західного регіону у
відділ продажів Карпатського регіону
та відділ продажів Західного регіону,
сформовано штат, внесено зміни до
штатного розпису з 1 листопада 2010 року,
вилучено зі штатного розпису у відділі
продажів Західного регіону 30 жовтня 2010
року посаду регіонального менеджера,
створено комісію для визначення
переважного права на залишення на
посаді регіонального менеджера
відділу продажів Західного регіону.

Наказом ТОВ «Нікомед Україна» від 3
вересня 2010 року № 46-к перенесено строк
внесення змін до штатного розпису, що
зазначено в пункті 4 наказу № 43-к від 20
серпня 2010 року, з 30 жовтня 2010 року на 11
листопада 2010 року, вилучення зі
штатного розпису однієї штатної
одиниці - посади регіонального
менеджера у відділі продажів Західного
регіону з місцем роботи у м. Львові
визначено провести 11 листопада 2010 року.

Відповідно до наказу ТОВ «Нікомед
Україна» від 14 вересня 2010 року № 159-в
ОСОБА_3 надано додаткову оплачувану
навчальну відпустку тривалістю 122
календарні дні з 1 вересня 2010 року до 31
грудня 2010 року для підготовки та
написання дипломної роботи.

Згідно із наказом ТОВ «Нікомед
Україна» від 4 січня 2011 року № 61 ОСОБА_3
оголошено догану за прогул без
поважних причин 27-31 грудня 2010 року.

Наказом ТОВ «Нікомед Україна» від 4
січня 2011 року № 74-к ОСОБА_3 було
звільнено з роботи у зв'язку з
скороченням чисельності працівників
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині нарахування та
виплати позивачу премій за третій та
четвертий квартали 2010 року, річної
премії за 2010 рік, премії у зв'язку з
перевиконанням річного бюджету за 2010
рік та ухвалюючи нове рішення про
стягнення річної премії за 2010 рік у
розмірі 10 791 грн 66 коп., апеляційний суд
виходив із того, що умови праці на
товаристві визначені локальними
нормативними актами: Правилами
внутрішнього трудового розпорядку
товариства, Положенням, Інструкцією
про загальні правила нарахування
премії.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КЗпП
України заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону
України «Про оплату праці» визначено
структуру оплати праці, до якої
входять: основна заробітна плата - це
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців; додаткова заробітна
плата - це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій; інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до пунктів
4.1, 4.2 трудового договору від 1 липня 2009
року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ
«Нікомед Україна», за виконання
обов'язків, передбачених цим договором,
працівнику виплачується винагорода у
вигляді основної та додаткової
заробітної плати.

Згідно із п. 4.1.1 трудового договору
основна заробітна плата виплачується
працівникові в українських гривнях,
яка становить 13 427 грн на місяць, до
сплати податків та обов'язкових
платежів.

Відповідно до доповнення № 10-1 до
трудового договору від 1 липня 2009 року
ОСОБА_3 було збільшено розмір основної
заробітної плати до 18 500 грн.

Згідно із п. 4.1.2 трудового договору
додаткова заробітна плата,
виплачується у вигляді премій, умови
виплати яких відображаються у
бонусному листі, та інших видів
заохочувальних виплат.

Відповідно до п. 4.1.3 трудового договору
виплата основної заробітної плати
здійснюється відповідно до чинного
законодавства. Нарахування та виплата
додаткової заробітної плати
проводиться за рішенням роботодавця
при наявності для цього підстав та
відповідно до колективного договору.

Апеляційним судом встановлено, що з 1
липня 2009 року до 4 листопада 2011 року
первинна профспілкова організація на
підприємстві створена не була,
колективний договір не укладався.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3
Положення премія нараховується тільки
активно працюючим співробітникам, які
особисто у повній мірі долучились до
досягнення компанією поставлених
цілей за відповідний період. Премії за
підсумками роботи носять системний
характер і можуть нараховуватись за
підсумками роботи за рік, півріччя,
квартал, місяць. Схема розрахунку такої
премії закріплюється в індивідуальних
бонусних листах. Бонусні листи носять
суто інформативний характер,
підписуються в двох екземплярах та
видаються кожному працівнику на
початку бюджетного року для відома (а.с.
86-89 т. 3).

Апеляційний суд дійшов висновку, що з
урахуванням пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Положення
бонусні листи мають інформативний
характер, видаються кожному працівнику
на початку бюджетного року для відома.

Такі висновки апеляційного суду
підтверджуються матеріалами справи.

Із бонусного листа ОСОБА_3 випливає, що
у ньому зазначені очікувані виплати
премій за умови виконання бюджету
продаж (а.с. 28 Т. 1).

Згідно із п. 4.7 Положення річна премія, а
також премія за перевиконання бюджету
розраховується та нараховується
пропорційно відпрацьованому часу,
починаючи з першого дня роботи у
компанії. Премія не нараховується, якщо
час роботи у компанії у розрахунковому
періоді складає менше трьох місяців.

Відповідно до п. 4.8 Положення всі види
премії виплачуються тільки активно
працюючим співробітникам, які
перебувають у штаті компанії на дату її
нарахування і виплати.

Штатним працівникам премія не
виплачується, якщо відсутність з
поважної причини становить 50%
розрахункового періоду і більше
(пункти 4.14, 4.14.3. Положення).

Відповідно до п. 4.16 Положення рішення
про виплату премії оформляється
наказом директора компанії.

Аналогічні положення встановленні
Інструкцією про загальні правила
нарахування премій від 1 липня 2009 року
(а.с. 43-44 Т. 3).

Виходячи з умов зазначених локальних
нормативних актів, апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку, що
ОСОБА_3 у період третього та четвертого
кварталів 2010 року з поважної причини
був відсутній на робочому місці,
оскільки був тимчасово непрацездатним
та перебував у відпустках, що становить
більше 50 % розрахункового періоду, тому
підстави для нарахування та виплати
премій за третій і четвертий квартали
2010 року відсутні.

Апеляційним судом встановлено, що
річна премія за 2010 рік була виплачена
частинами згідно із наказами № 59 в/д
від 27 грудня 2010 року та № 07 в/д від 28
лютого 2011 року.

Із наказу № 59 в/д від 27 грудня 2010 року
«Про нарахування премії» вбачається,
що працівникам підприємства було
виплачено першу частину премії за
підсумками роботи в 2010 році.

З огляду на встановлені обставини,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку, що на користь позивача
підлягає стягненню перша частина
річної премії за 2010 рік.

Обгрунтованим є висновок апеляційного
суду про відсутність підстав для
стягнення на користь позивача річної
премії за перевиконання бюджету в 2010
році, оскільки така працівникам не
виплачувалася.

Не можна погодитися з висновком
апеляційного суду про визначення
розміру середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення. Якщо працівник день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити
неоспорювану ним суму.

Відповідно до абзаців 3, 4 пункту 2
Порядку середньомісячна заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох
календарних місяців працівник не
працював, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
попередні два місяці роботи. Якщо і
протягом цих місяців працівник не
відпрацював жодного робочого дня,
середня заробітна плата обчислюється
відповідно до останнього абзацу пункту
4 цього Порядку.

За змістом другого, третього абзаців
пункту 4 Порядку, при обчисленні
середньої заробітної плати за останні
два місяці не враховуються виплати за
час, протягом якого зберігається
середній заробіток працівника (за час
виконання державних і громадських
обов'язків, щорічної і додаткової
відпусток, відрядження тощо) та
допомога у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю.

В інших випадках, коли нарахування
проводяться виходячи із середньої
заробітної плати, працівник не мав
заробітку, не з вини працівника,
розрахунки проводяться виходячи з
установлених йому в трудовому договорі
тарифної ставки, посадового (місячного)
окладу.

Міністерством праці та соціальної
політики України було розраховано
кількість робочих днів у липні та
серпні 2010 року - 22 та 21 робочий день
відповідно (лист Міністерства праці та
соціальної політики України від 25
серпня 2009 року № 9681/014-07/13).

Законодавством не встановлено єдиної
норми тривалості робочого часу на рік.
Ця норма може бути різною залежно від
того, який робочий тиждень
установлений на підприємстві
(п'ятиденний чи шестиденний), яка
тривалість щоденної роботи, коли
встановлені вихідні дні, а тому на
підприємствах, в установах і
організаціях норма тривалості
робочого часу на рік визначається
самостійно з дотриманням вимог статей
50-53, 67 і 73 КЗпП України.

Згідно із пунктами 5.2, 5.4 трудового
договору працівнику встановлюється 5
денний робочий тиждень із тривалістю
робочого часу 40 годин на тиждень та з
вихідними днями - субота і неділя. Режим
роботи може змінюватись, виходячи з
інтересів виробничої необхідності
роботодавця.

Обчислюючи середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні,
апеляційний суд виходив із того, що у
вересні-грудні 2010 року позивач не
працював, місячний посадовий оклад у 2010
році становив 18 500 грн, кількість
робочих днів за липень-серпень
становила 45.

Із довідки про доходи ОСОБА_3 № 737-10 від
12 вересня 2012 року вбачається, що згідно
графіка роботи в серпні 2010 року
кількість робочих днів позивача
становила 21 день (а.с. 39 т. 3). Інформація
за липень 2010 року відсутня.

Розраховуючи розмір середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
апеляційний суд у порушення ст. 213, 214, 303,
316 ЦПК України не з'ясував режим
робочого часу позивача, не навів
мотивів визначення кількості робочих
днів у липні, серпні 2010 року.

З огляду на допущені апеляційним судом
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, що мають
значення для правильного її вирішення,
рішення апеляційного суду підлягає
скасуванню в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні із
направленням справи в цій частині на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 20 січня 2014 року у частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Львівської області від 20 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді:

В.А. Нагорняк

А.С. Олійник

Т.О. Писана

Г.В. Юровська