Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О., суддів:
Євграфової Є.П., Журавель
В.І.,Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

за участю представника

позивача ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_7 до Публічного
акціонерного товариства «Уксоцбанк»
про розірвання іпотечного договору, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Уксоцбанк»
на рішення апеляційного суду м. Києва 11
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 5 вересня 2007 року між
Акціонерно- комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Укрсоцбанк»
(далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), та Товариство
з обмеженою відповідальністю «Медично
лікувальний центр Хелсі» (далі - ТОВ
«Медично-лікувальний центр Хелсі»;
Товариство) було укладено кредитний
договір про надання відновлювальної
кредитної лінії № 24-12/202, відповідно до
умов якого Товариству було надано
грошові кошти окремими частинами в
межах максимального ліміту
заборгованості 452 871 долар США зі
сплатою 13,3 % річних та з кінцевим
терміном повернення коштів не раніше 4
вересня 2012 року.

5 вересня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» і
ОСОБА_7 укладено кредитний договір №
24-12/201, за умовами якого останній
отримав грошові кошти у розмірі 247 000
доларів США строком до 4 вересня 2017
року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитними договорами 5 вересня 2007
року між Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» і
ОСОБА_7 укладено договір іпотеки №
2-10/2982, відповідно до умов якого остання
передала в іпотеку банку трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Строк дії договору
іпотеки на забезпечення виконання
зобов'язань ТОВ «Медично-лікувальний
центр Хелсі» встановлено до 4 вересня
2012 року, на забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 - до 4 вересня 2017
року.

17 жовтня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк» і
ОСОБА_7 укладено договір поруки №
02-10/2984, за яким останній зобов'язався
перед банком солідарно відповідати за
виконання ТОВ «Медично-лікувальний
центр Хелсі» зобов'язань за кредитним
договором.

4 березня 2008 року між ТОВ
«Медично-лікувальний центр Хелсі» та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
укладено додаткову угоду № 2 до
вказаного кредитного договору,
відповідно до умов якої було збільшено
розмір максимального ліміту
заборгованості до 704 905 доларів США, 25
червня 2008 року - додаткову угоду № 3 до
договору кредиту, за умовами якої було
змінено тарифи на послуги банку,
пов'язані з наданням кредиту.

Того ж дня між банком і ОСОБА_7 було
укладено додаткову угоду до договору
поруки щодо повернення кредиту в межах
максимального ліміту заборгованості в
сумі 704 905 доларів США.

4 березня 2008 року сторонами іпотечного
договору укладено договір про внесення
змін до іпотечного договору,
відповідно до якого загальна заставна
вартість предмета іпотеки визначена за
погодженням сторін і становить 6 817 500
гривень 00 копійок.

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 25 грудня 2009 року
стягнуто солідарно з ТОВ
«Медично-лікувальний центр Хелсі» та
ОСОБА_7 заборгованість за кредитним
договором № 24-12/202 у розмірі 3 853 247
гривень 03 копійки.

Посилаючись на виконання ОСОБА_7
зобов'язань за кредитним договором №
24-12/201 та наявність рішення
третейського суду про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 24-12/202 з ОСОБА_7 та ТОВ
«Медично-лікувальний центр Хелсі»,
позивач ОСОБА_7 просила суд на підставі
ч. 2 ст. 652 ЦК України припинити дію
іпотечного договору шляхом його
розірвання та припинити обтяження
іпотекою нерухомого майна - квартири
АДРЕСА_1.

У січні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернулось до суду із зустрічним
позовом про звернення стягнення на
предмет іпотеки, який ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від
21 травня 2014 року залишено без розгляду
у зв'язку з повторною неявкою позивача.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
11 вересня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про задоволення позову.

Ухвалено розірвати іпотечний договір
від 5 вересня 2007 року № 02-10/2982,
укладений між Акціонерно-комерційним
банком соціального розвитку
«Укрсоцбанк» і ОСОБА_7, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
зареєстрований в реєстрі за № 5103 з
внесеними до нього змінами договором
від 4 березня 2008 року № 02-10/2982,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, зареєстрований в
реєстрі за № 1967.

Припинено обтяження іпотекою згідно з
іпотечним договором від 5 вересня 2007
року № 02-10/2982 нерухомого майна -
квартири АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_7

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»
просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника позивача, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з недоведеності
умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України,
необхідних для розірвання спірного
договору.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення позову, апеляційний суд
виходив з того, що відповідач істотно
порушив умови договору іпотеки,
оскільки не здійснив дій щодо
виконання рішення третейського суду та
можливості задовольнити свої вимоги за
рахунок предмета іпотеки, передбачених
іпотечним договором, у зв'язку з чим
позивач ОСОБА_7 позбавлена того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Так, п. 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Обґрунтовуючи позов тим, що виконання
умов іпотечного договору позбавить її
можливості отримати різницю від
реалізації предмета іпотеки, заставна
вартість якої на час ухвалення рішення
третейського суду перевищувала суму
заборгованості, а на даний час дорівнює
сумі простроченої заборгованості,
просила суд розірвати іпотечний
договір на підставі ч. 2 ст. 652 ЦК
України.

Разом з тим відповідно до частини
другої статті 652 ЦК України, якщо
сторони не досягли згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони
виходили з того, що така зміна обставин
не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

Зазначивши про те, що відповідач
істотно порушив умови договору
іпотеки, оскільки не здійснив дій щодо
виконання рішення третейського суду
для можливості задовольнити вимоги за
рахунок предмета іпотеки, апеляційний
суд не звернув уваги, що для розірвання
спірного договору необхідна
доведеність факту одночасного
існування всіх чотирьох умов,
передбачених ст. 652 ЦК України, у зв'язку
з чим дійшов помилкового висновку про
обґрунтованість заявлених вимог.

Натомість, ухвалюючи рішення, суд
першої інстанції, правильно
встановивши фактичні обставини справи
та характер спірних правовідносин,
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову у задоволенні позову, а
апеляційний суд у порушення ст. 303 ЦПК
України помилково скасував законне та
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України, із
залишенням в силі рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Уксоцбанк»
задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва 11
вересня 2014 року скасувати, рішення
Печерського районного суду м. Києва від
21 травня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко