АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/79610590/2014
Головуючий у 1 інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Борисова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» - Бондар Лідії
Олександрівни на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 23 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
відшкодування шкоди заподіяної
злочином та

за позовом третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», третя особа: публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про стягнення страхового
відшкодування, індексу інфляції, трьох
відсотків річних та матеріальної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року позивач звернувся до
суду із позовом, в якому з урахуванням
уточнених вимог, просив стягнути з
ОСОБА_5 на його користьвартість
пристосування для лікування переломів
у розмірі 6044 грн., не отриманий дохід за
шість місяців, який складається з
розміру мінімальної заробітної плати у
розмірі 2990 грн. та моральну шкоду у
розмірі 25000 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що
після ДТП, винним у якій є ОСОБА_5, він
одержав значні травми, які змінили
звичайний уклад його життя, а тому
витрати на лікування та моральна шкода
підлягають стягненню з винуватця ДТП.

Третя особа із самостійними вимогами
ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом, в
якому з урахуванням уточнених вимог,
просила стягнути солідарно з ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
та ОСОБА_5 суму несплаченого страхового
відшкодування в розмірі 39586 грн., індекс
інфляції в розмірі 22644,52 грн., три
проценти річних в розмірі 7125,48 грн., а
всього 69356 грн. та стягнути з ОСОБА_5
матеріальну шкоду в розмірі франшизи
за договором страхування в сумі 1262,50
грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідачі зобов'язанні їй сплатити в
солідарному порядку різницю між
виплаченою ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» сумою страхового
відшкодування та вартістю автомобіля,
який був фізично знищений у розмірі 39586
грн., індекс інфляції в розмірі 22644,52
грн. та три проценти річних в розмірі
7125,48 грн. за період з 2008 року по 2013 рік.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2014 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
вартість пристосування для лікування
переломів в розмірі 1044 грн.,
неотриманий дохід за шість місяців в
розмірі 2990 грн., моральну шкоду в
розмірі 3000 грн., а всього 7034 грн.

В задоволенні іншої частини позову -
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

Позов третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ПрАТ «СК АХА
Страхування», третя особа: ПАТ
«Укрсиббанк» про відшкодування шкоди
задоволено.

Стягнуто солідарно з ПрАТ «СК АХА
Страхування» та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 суму несплаченого страхового
відшкодування в розмірі 39586 грн., індекс
інфляції в розмірі 22644,52 грн., три
проценти річних в сумі 7125,48 грн., а
всього 69356 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в розмірі франшизи
за договором страхування на суму 1262,50
грн.

Не погодившись частково з рішенням
судупершої інстанціїпредставник
відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування»
- Бондар Л.О. подала апеляційну скаргу
та посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
просить скасувати рішення в частині
стягнення з АТ «СК «АХА Страхування»
страхового відшкодування, індексу
інфляції та 3% річних та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову
узадоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що страхова
компанія виплатила страхове
відшкодування ОСОБА_6 в повному обсязі,
виходячи з розрахунку, що передбачений
умовами договору та підтверджений
звітом №2183А від 09листопада 2007 року.

Крім того, оцінювач ОСОБА_8 при
проведенні дослідження керувався
методикою автотоварознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, та він не повинен
був попереджатися про кримінальну
відповідальність бо не є судовим
експертом, та не міг складати висновок
експерта, оскільки такі висновки
складаються у випадках чітко
передбачених законом, а саме за ухвалою
суду.

Зазначила, що суд із незрозумілих
підстав стягнув солідарно з
відповідачів суму, що заявлена у
вимогах ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційного суду
представник відповідача ПрАТ «СК «АХА
Страхування» доводи апеляційної
скарги підтримала та просила її
задовольнити.

Позивач ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_5,
третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги ОСОБА_6 та третя особа ПАТ
«УкрСиббанк» в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, а тому колегія суддів
вважає за можливим розглядати справу у
їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача
ПрАТ «СК «АХА Страхування»,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції про
часткове задоволення позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» про відшкодування шкоди
заподіяної злочином та рішення в
частині стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі
франшизи за договором страхування на
суму 1262,50 грн. сторонами не
оскаржується, а тому в цій частині
правильність рішення суду апеляційною
інстанцією не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_6
та стягуючи в солідарному порядку з
відповідачів на користь ОСОБА_6 суму
несплаченого страхового відшкодування
в розмірі 39586 грн., індекс інфляції в
розмірі 22644,52 грн., три проценти річних в
сумі 7125,48 грн., суд першої інстанції
виходив з того, що третій особі ОСОБА_6
було виплачено ЗАТ СК «Український
Страховий альянс» страхове
відшкодування лише в розмірі 57020,36 грн.,
а також що звіт від 09 листопада 2007 року
ПП «Аттіка Плюс» не є належним доказом,
оскільки він проведений оцінювачем
ОСОБА_8, який під час його складання не
був попереджений про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивого висновку та який не
врахував, що вартість автомобіля за два
місяці до аварії становила 108800 грн.

Проте, з таким висновком суду
погодитись неможливо, оскільки такого
висновку суд дійшов, не з'ясувавши
дійсні обставини спору, не перевіривши
доводи і заперечення сторін та без
належної оцінки доказів.

Зазначені порушення норм
матеріального та процесуального права
є підставою, відповідно до ст.309 ЦПК
України до скасування рішення суду в
частині та з ухваленням нового рішення
по суті заявленихпозовних вимог.

Судом встановлено, що між ОСОБА_6 та ЗАТ
«СК «Український Страховий Альянс»
(правонаступник ПрАТ «СК «АХА
Страхування») було укладено договір
страхування наземного транспорту
серії № 2007492/05АК від 07 серпня 2007 року.

Відповідно до умов договору об'єктом
страхування є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом Chevrolet Aveo,
державний номерний знак НОМЕР_1., який
був придбаний ОСОБА_6 07 серпня 2007 року в
кредит за 108800 грн.

26 жовтня 2007 року ОСОБА_6 звернулася до
ЗАТ «СК «Український Страховий Альянс»
з заявою про пошкодження належного їй
транспортного засобу Chevrolet Aveo,
державний номерний знак НОМЕР_1.,
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди яка сталася 24 жовтня 2007 року на
вул. О. Теліги в м. Києві.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальнікові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК Українистраховик
зобов'язанийу разі настаннястрахового
випадку здійснити страхову виплату у
строк, встановлений договором.

Стаття 16 Закону України «Про
страхування»(в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин)встановлює, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником істраховиком, згідно з
якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
страхування» розмір страхової суми
визначаються договором страхування
або чинним законодавством під час
укладення договору страхування чи
зміни договору страхування.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і страхового відшкодування
проводиться страховиком згідно з
договором страхування на підставі
заяви страхувальника (його
правонаступника, або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Відповідно до п.7.3.1 умов договору
страхування при визначенні розміру
збитків враховуються:

страхова сума (в разі, якщо страхова
сума більша, ніж дійсна вартість ТЗ,
визначена експертним шляхом, то до
розрахунку приймається дійсна
вартість ТЗ) для ТЗ у випадку його
повного знищення (фактична
конструктивна загибель) чи незаконного
заволодіння;

фактична дійсна вартість ТЗ на час
укладання договору та/або на
часнастання страхового випадку з
врахування зносу.

Пунктом 7 умов договору страхування
передбачено визначення збитків;
порядок та умови виплати страхового
відшкодування, зокрема, п.7.3. умов
страхування визначено, що за рішенням
страховика розрахунок страхового
відшкодування проводиться на підставі
автотоварознавчого дослідження
(експертизи), яку замовляє страховик
та/або попередньої калькуляції чи
рахунку з СТО, яка погоджена зі
страховиком.

З метою визначення розміру збитків
заподіяних власнику автомобіля,
пошкодженого в результаті зазначеного
випадкуАТ «СК «АХА Страхування» було
замовлено проведення
автотоварознавчого дослідження у ПП
«АТТИКА ПЛЮС».

Відповідно до звіту №2183А від 09
листопада 2007 року проведеного в ПП
«АТТИКА ПЛЮС» оцінювачем ОСОБА_8
вартість відновлювального ремонту
склала 62303,99 грн., що є знищенням -
фактичною, конструктивною загибеллю
транспортного засобу, відповідно до
п.7.12 умов страхування до договору,
оскільки вартість відновлювального
ремонту перевищує 80% дійсної ринкової
вартості транспортного засобу.

Також у звіті №2183А від 09 листопада 2007
року визначено дійсну вартість
транспортного засобу в сумі 70176 грн.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» якщо
пошкоджений транспортний засіб не може
бути відновлено або вартість його
відновлювального ремонту з
урахуванням зношеності та втрати
товарної вартості перевищує його
ринкову вартість на момент
пошкодження, розмір шкоди визначається
за ринковою вартістю транспортного
засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди,
пов'язаної з фізичним знищеннм
транспортного засобу, регламентовано
статтею 30 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», який згідно зі ст.8 ЦК України
(аналогія закону) може застосовуватися
не лише страховиком, а й іншими особами,
які здійснюють діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки, та
відповідають за завдану шкоду. Тобто
транспортний засіб вважається фізично
знищеним, якщо його ремонт є технічно
неможливим чи економічно
необґрунтованим, а власник
транспортного засобу згоден із
визнанням транспортного засобу
знищеним.

Як вбачається з матеріалів справи
третя особа ОСОБА_6 та її представник
погодилися з визнанням транспортного
засобу фізично знищеним.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, (опитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів).

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.58 ЦПК України).

Згідно зі ст.64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Звіт №2183А від 09 листопада 2007 року був
складений оцінювачем ОСОБА_8 ПП «АТТИКА
ПЛЮС», який при проведенні дослідження
керувався Національним стандартом № 1
«Загальні засади оцінки майна і
майнових прав» затверджений
Постановою Кабінету міністрів України
№ 1440 від 10 вересня 2003 року, методикою
автотоварознавчої експертизи та
оцінки колісних транспортних засобів,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України і Фонду державного
майна України № 142/5/2092 від 24 листопада
2003 року, довідником «Бюлетень
автотоварознавця» випуск № 38
Донецького НІІСЕ, ІВЦ СЕУ, Донецьк, 2007
року, програмним продуктом Аудатекс.

Колегія суддів вважає, що оцінювач
ОСОБА_8 не повинен був попереджатися
про кримінальну відповідальність,
оскільки він не є судовим експертом та
не міг складати висновок експерта,
оскільки судові експертизи
проводяться за ухвалою суду і саме
судом експерт попереджається про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивого висновку.

Згідно з ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексом.

Разом з тим, з клопотанням про
призначення експертизи ні в суді
першої інстанції, ні в суді апеляційної
інстанції третя особа ОСОБА_6 та її
представник не зверталися.

Колегія суддів вважає, що звіт №2183А від
09 листопада 2007 року, складений
оцінювачем ОСОБА_8 є належним та
допустимим доказом щодо визначення
ринкової вартості застрахованого
транспортного засобу на момент
дорожньо-транспортної пригоди,
оскільки третьою особою ОСОБА_6, згідно
з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України не
доведено протилежне.

Доводи третьої особи ОСОБА_6 щодо
недовиплати їй суми страхового
відшкодування колегія суддів відхиляє,
оскільки ОСОБА_6 не доведено, що на час
дорожньо-транспортної пригоди ринкова
вартість її автомобіля становила саме
108800 грн.

Згідно з п.7.12 умов страхування при
виплаті страхового відшкодування в
разі знищення - фактичної,
конструктивної загибелі ТЗ, виплата
страхового відшкодування здійснюється
у розмірі страхової суми (з урахуванням
п.7.3.1 умов страхування) за вирахуванням
вартості придатних деталей (залишків),
що визначаються експертом та
безумовної франшизи.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено,
що відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

А тому, сторони на власний розсуд
визначили конкретні умови договору, а
саме: порядок виплати страхового
відшкодування, визначення суми
страхового відшкодування,
вигодонабувача та інші умови.

Так, страховиком було здійснено
розрахунок суми страхового
відшкодування наступним чином:

70 176 - 12 193,14 - 1 262,50 + 300 = 57 020,36 грн., де:

70 176 грн. - дійсна вартість ТЗ згідно з
висновком № 2183А від 09листопада 2007 року,
складеного оцінювачем ОСОБА_8 ПП
«АТТИКА ПЛЮС»;

12 193,14 грн. - вартість деталей придатних
до використання пошкодженого ТЗ згідно
висновку № 692 від 21листопада 2007 року ПП
ОСОБА_9

1 262,50 грн. - франшиза згідно з п. 10
договору;

300 грн. - додаткові витрати
страхувальника (евакуатор);

57020,36 грн. - розмір страхового
відшкодування.

Згідно зі ст.985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст.3
Закону України «Про страхування».

Під час укладення договору
страхувальником ОСОБА_6 було визначено
в п.4 договору вигодонабувачем за
договором - АКІБ
«УкрСиббанк»(правонаступник - ПАТ
«УкрСиббанк»).

Для отримання страхового
відшкодування, страхувальник
(вигодонабувач) повинен надати у разі
наявності вигодонабувача - лист
вигодонабувача щодо направлення
страхового відшкодування (п. 6.1 умов
страхування); страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
виплатити страхове відшкодування
страхувальнику (вигодонабувачу) у
порядку та на умовах, передбачених
договором (п. 4.3.4 умов страхування);у
випадку повної конструктивної
загибелі або втрати ТЗ, при наявності
невиконаних зобов'язано
страхувальника перед вигодонабувачем,
страхове відшкодування виплачується в
першу чергу вигодонабувачу, в розмірі
цих зобов'язань (п.7.16 умов страхування).

За страховою подією, яка сталася 24
жовтня 2007 року із застрахованим
транспортним засобом, страховиком (АТ
«СК «АХА Страхування») у відповідності
до укладеного договору страхування
суму страхового відшкодування в
розмірі 57020,36 грн. на підставі
страхового акту № 12451/05/11 від 26 грудня
2007 року було виплачено на реквізити
вказані у листі вигодонабувача ПАТ
«УкрСиббанк».

Як вбачається із технічного запису та
журналу судового засідання від 23
квітня 2014 року представник ПАТ
«УкрСиббанк» позов третьої особи
ОСОБА_6 підтримала, вимог про стягнення
недовиплаченої суми страхового
відшкодування на користь
вигодонабувача (ПАТ «УкрСиббанк») не
заявляла.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ
«СК «АХА Страхування» листом №746/15 від
09 лютого 2010 року повідомило
страхувальника ОСОБА_6 про порядок
розрахунку та розмір страхового
відшкодування.

З будь-якими заявами щодо не згоди з
розміром виплаченого страхового
відшкодування або з проханням
переглянути розрахунокОСОБА_6 до АТ «СК
«АХА Страхування» не зверталася.

Таким чином колегія суддів вважає, що
відповідачПрАТ «СК «АХА Страхування»
свої зобов'язання за договором виконав
в повному обсязі, а тому підстав для
стягнення суми недовиплаченого
страхового відшкодування з
відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування»
немає, а тому відсутні і правові
підстави для стягнення індексу
інфляції та трьох процентів річних
відповідно до ст.625 ЦК України.

Крім того, стягуючи солідарно з
відповідачів ПрАТ «СК «АХА
Страхування» та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 суми несплаченого страхового
відшкодування, індексу інфляції та
трьох процентів річних суд першої
інстанції не взяв до уваги, що нормами
ст.1190 ЦК України передбачено, що особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Проте, шкода потерпілому була
заподіяна лише з вини відповідача
ОСОБА_5, а вини ПрАТ «СК «АХА
Страхування» в заподіянні шкоди
внаслідок пошкодження автомобіля Chevrolet
Aveo немає.

Відповідно до ст.541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або
законом,зокрема у разі неподільності
предмета зобов'язання.

Будя-яких договорів, укладених між ПрАТ
«СК «АХА Страхування»таОСОБА_10, а також
між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 немає.

А тому колегія суддів вважає, що спірні
правовідносини не регулюються нормами
ст.ст.541, 1190 ЦК України.

На основі повно та всебічно з'ясованих
обставин, перевірених в судовому
засіданні, оцінивши докази,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування рішення суду в частині
задоволення позову третьої особи
ОСОБА_6 про солідарне стягнення з ПрАТ
«Страхова компанія «АХА Страхування»
та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
несплаченого страхового відшкодування
в розмірі 39586 грн., індексу інфляції в
розмірі 22644,52 грн. та 3% річних в розмірі
7125,48 грн. та з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову в цій
частині.

В решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313,
314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» - Бондар Лідії
Олександрівни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 23 квітня 2014 року в
частині задоволення позову третьої
особи ОСОБА_6 про солідарне стягнення з
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 не
сплаченого страхового відшкодування в
розмірі 39586 грн., індексу інфляції в
розмірі 22644,52 грн. та 3% річних в сумі 7125
грн. 48 коп. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення наступного
змісту.

В задоволенні позовних вимог третьої
особи ОСОБА_6 до ОСОБА_5, приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» про
солідарне стягнення суми страхового
відшкодування, індексу інфляції та 3%
річних відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набираєзаконної сили з моменту
його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді