справа № 619/6377/13-ц
провадження 2/619/389/14
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2014 року
Дергачівський районний
суд Харківської області
в складі: головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
ОСОБА_4 «Про захист честі та гідності
малолітньої дитини, визнання
інформації неправдивою, спростування
неправдивої інформації та стягнення
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
звернулися з позовом в Дергачівський
районний суд Харківської області до
ОСОБА_4 про захист честі та гідності
малолітньої дитини, визнання
інформації неправдивою, спростування
неправдивої інформації та стягнення
моральної шкоди в якому просять
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму спричиненої моральної шкоди в
розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
суму спричиненої моральної шкоди в
розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
суму спричиненої моральної шкоди в
розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Визнати інформацію, поширену ОСОБА_4
про малолітню ОСОБА_3 06.11.2012 року в
класному приміщенні 4-в класу
Харківської гімназії № 116 Харківської
міської ради Харківської області у
присутності учнів класу і класного
керівника ОСОБА_5, а саме виголошені
ОСОБА_4 публічно фрази: «Моя донька -
принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій, тебе
немає на цьому світі, ти - ніхто! Діти, не
дружіть з ОСОБА_6, вона погана! Там, де
моя донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
школи!» - недостовірною, такою, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3. Зобов'язати ОСОБА_4 спростувати
негативну, недостовірну, таку, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3 публічну інформацію про ОСОБА_3,
поширену 06.11.2012 року в класному
приміщенні 4-в класу Харківської
гімназії № 116 Харківської міської ради
Харківської області у присутності
учнів класу і класного керівника
ОСОБА_5, а саме виголошені ОСОБА_4
публічно фрази: «Моя донька - принцеса,
а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на
цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть
з ОСОБА_6, вона погана! Там, де моя
донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_7 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
школи!» - неправдивими і не
відповідними дійсності та принести
малолітній ОСОБА_3 публічне вибачення.
В підтвердження позову ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 посилаються на те, що їхня
малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
навчалася в Харківській гімназії №116
Харківського міської ради Харківської
області у «В» класі з 01.09.2009 року по
06 листопада 2012 року під час проведення
п'ятого за розкладом уроку, класним
керівником 4-В класу ОСОБА_5, в класне
приміщення увірвалася ОСОБА_4 - мати
учениці 4-В класу ОСОБА_8. Без
яких-небудь підстав і причин, у
присутності учнів класу і вчителя,
ОСОБА_9, знаходячись в
агресивно-збудженому стані, почала
кричати на їхню доньку ОСОБА_10 і
ображати її, виголошуючи при цьому
наступні фрази: «Моя донька - принцеса,
а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на
цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть
з ОСОБА_6, вона погана! Там, де моя
донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_8 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
В ОСОБА_6 в результаті психологічного
стресу відкрилася носова кровотеча,
але не дивлячись на цю обставину,
ОСОБА_9 продовжувала кричати на ОСОБА_6
і ображати її. Класний керівник ОСОБА_5
намагалася зупинити неадекватні
агресивні дії ОСОБА_9, вимагаючи у неї
припинити кричати і покинути
приміщення класу. Проте ОСОБА_9 не
звертала увагу на вимогу вчителя,
продовжувала своєю поведінкою
психологічно діяти на ОСОБА_6. Лише
після того, як класний керівник надала
першу медичну допомогу дитині і
зупинила кровотечу, їй вдалося
переконати ОСОБА_9 покинути приміщення
Після події, о 16 годині 46 хвилин ОСОБА_6
в стані стресу, заїкаючись і
задихаючись, зателефонувала по
мобільному телефону своєму батьку
ОСОБА_1 та розповіла, що на неї кричала
ОСОБА_9, і попросила приїхати за нею і
Через 15 хвилин після дзвінка ОСОБА_1
забрав з гімназії свою доньку. Дорогою
додому стан дитини погіршився: почався
сильний головний біль, запаморочення,
мова і дихання були утрудненими, а
потім і повна відсутність мови, знову
почалася носова кровотеча. Опікуючись
здоров'ям доньки, батьки були вимушені
викликати бригаду «Швидкої допомоги»
(номер чергової бригади 604), яка негайно
доставила ОСОБА_6 в Харківську міську
дитячу лікарню № 5, де вона була
обстежена і залишена для проходження
стаціонарного лікування. Після
стаціонарного лікування з 06.11.2012 року
по 12.11.2012 року їхня донька була виписана
додому з діагнозом: вегето-вісцелярна
дисфункція, емоційний розлад,
викликаний стресовою ситуацією.
Лікарями, зокрема психіатром, було
рекомендовано після виписки з лікарні:
спостереження в психоневрологічному
відділенні ІОЗДП АМН України,
психологічна корекція, спостереження
невролога за місцем проживання,
дотримання щадного режиму згідно із
захворюванням, виключення
психотравмуючих ситуацій,
нормалізація обстановки в школі. Після
проходження стаціонарного лікування
ОСОБА_6 знаходилася на амбулаторному
лікуванні з 13 по 18 листопада 2012 року.
З 19 листопада 2012 року ОСОБА_6 почала
відвідувати шкільні заняття лише
завдяки їхнім домовленостям, оскільки
донька категорично відмовлялася
відвідувати заняття в гімназії.
21 листопада 2012 року ОСОБА_9 повторно
відвідала школу, зайшовши в 4-В клас у
супроводі шкільного психолога і завуча
молодших класів. Під час відвідин
ОСОБА_9 у присутності всіх учнів класу
висловилася про те, що вона, на жаль, не
може виховувати чужих дітей, маючи на
увазі ОСОБА_6. Вказаний випадок
послужив поштовхом до рецидивного
захворювання ОСОБА_6.
З 23 листопада 2012 року вона більше
гімназію не відвідувала, оскільки в
категоричній формі відмовилася
продовжувати навчання в цьому учбовому
закладі, постійно знаходячись в стані
страху, що ОСОБА_9 може знову прийти до
гімназії і може все повторитися.
Враховуючи незадовільний фізичний і
психологічний стан доньки, вони були
вимушені перевести її для навчання у
інший учбовий заклад - Харківську
спеціалізовану школу 1-ого рівня № 33, в
якій ОСОБА_6 навчається з 03.12.2012 року.
Окрім навчання в загальноосвітній
гімназії їхня донька ОСОБА_6, будучи
різносторонньо розвиненою дитиною,
додатково займається в математичному
кружку при фізико-математичному ліцеї
№ 27 Харківської міської ради, а також
навчається в «Дитячій школі мистецтв №
4 ім. Н.Д.Леонтовича» по класу:
спортивно-бальні танці. Раніше, до
знаходження в стаціонарному лікуванні,
ОСОБА_6 також займалася в музичній
школі і на курсах англійської мови. У
зв'язку з перенесеним психологічним
стресом і погіршенням стану здоров'я,
вона була вимушена не відвідувати ці
Перенесений психологічний стрес, що
стався в Харківській гімназії №116
Харківського міської ради Харківської
області, істотно вплинув на основні і
додаткові заняття доньки, яких вона
пропустила по хворобі, їй потрібно було
докласти додаткові зусилля не лише для
того, щоб засвоїти пропущений матеріал,
але і для відновлення свого
психологічного стану, нормальному і
адекватному сприйняттю навколишніх
Основною психологічною проблемою для
доньки стало позбавлення не лише від
страху відвідин учбового закладу, але і
страху перед погрозами ОСОБА_9, що по її
бажанню ОСОБА_6 можуть вигнати з
гімназії. Для психологічної
стабільності ОСОБА_6 важливим чинником
в ситуації, що склалася, стали їхні
тривалі зусилля, а також лікарів і
педагогів, по відновленню самоповаги і
усвідомлення дитини того, що прилюдно у
присутності товаришів по навчанню і
класного керівника, до якого діти
відносяться з повагою і любов'ю,
принизливі і образливі для людської
честі і гідності вислови ОСОБА_9 про
відсутність права ОСОБА_6 і її
негідності на життя на цьому світі, її
нікчемності, і твердження про те, що
ОСОБА_6 ніхто не любить, заклики до
дітей не дружити з нею, не мають бути
підставою до втрати упевненості в
своїй значимості і цінності як людини.
Також немало зусиль було докладено і
продовжують докладати рідні, близькі,
дитячим психологом для придбання в
ОСОБА_6 відчуття захищеності і
упевненості в тому, що ніхто не зможе
надалі необгрунтовано її прилюдно
образити і принизити. Крім того, у неї,
яка ніколи не хворіла на які-небудь
серйозні захворювання, з'явився страх
перед її хворобливим фізичним станом.
Після виписки з ХДМЛ № 5 по теперішній
час ОСОБА_6 постійно знаходиться під
спостереженням лікаря-педіатра і
невролога Харківської міської дитячої
поліклініки № 2, проходить періодичне
обстеження, проводить необхідне
медикаментозне лікування, проводяться
періодичні сеанси стабілізації
психологічного стану дитини у дитячого
Крім того, позивач ОСОБА_1 вказав суду,
про те, що, після вищезазначеної події,
наступного дня, 07 листопада 2012 року у
матері ОСОБА_11 - ОСОБА_2, почалося
захворювання на нервовому грунті:
парез лівої сторони. Оскільки в даний
час вона знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною - молодшою донькою
ОСОБА_12, 2009 року народження, у неї не
було можливості проходити повноцінне
лікування виниклого захворювання.
ОСОБА_2 відповідно до телефонних
рекомендацій лікаря-невропатолога
проходила курс медикаментозного і
фізіотерапевтичного лікування на
протязі з 11.11.2012 року по 01.01.2013 року.
Внаслідок психологічного стресу
ОСОБА_6, свідком наслідків якого була
їхня молодша трирічна донька ОСОБА_12
(носова кровотеча в ОСОБА_6, відсутність
мови, утрудненість дихання), її
психологічний стан також був
порушений. Ліза декілька ночей, після
того, як ОСОБА_6 відвезла «Швидка
допомога», погано спала, часто з плачем
і криками пробуджувалася, постійно
запитувала, де її сестра. Доводилося
всіма можливими способами
заспокоювати дитину, давати пояснення
з приводу відсутності старшої сестри
ОСОБА_6. Дані обставини, коли необхідно
було відвідувати ОСОБА_6 в лікарні,
займатися вихованням молодшої доньки і
доглядати за нею, створили додаткові
проблеми і зажадали зусиль для
створення звичного життєвого устрою в
сім'ї, збереження нормального і
стабільного психоемоційного стану
членів сім'ї, рідних і близьких.
16 листопада 2012 року він, як батько
ОСОБА_11, звернувся з письмовою заявою
до директора Харківської гімназії № 116
Харківської міської ради Харківської
області ОСОБА_13 з проханням
розібратися в ситуації, що склалася, і
прийняти відповідні заходи з метою
запобігання подібним протиправним
діям з боку ОСОБА_9, по відношенню не
лише до його дитини, але і по відношенню
до інших дітей 4-В класу.
Відповідь на вказану заяву за вих. № 6-з
від 12.12.2012 року був отриманий 16 грудня
2012 року поштою. У своїй відповіді на
заяву директор гімназії ОСОБА_13 вказує
наступне: «з мамою учениці 4-В класу
ОСОБА_4 як з учасником учбово-виховного
процесу проведена робота, з учнями 4-В
класу психологом гімназії проводиться
робота, вчителі гімназії і класний
керівник 4-В класу ОСОБА_14 попереджені
про відповідальність за життя і
здоров'я дітей». Наявність офіційної
відповіді директора ХГ № 116 на його
заяву і вказівку в ним прийнятих
заходів свідчать про те, що описані
ними в позовній заяві факти дійсно мали
Вважають, що дії ОСОБА_4, здійснені
06.11.2012 року по відношенню до їхньої
доньки ОСОБА_10 під час уроку в 4-В класі
у присутності учнів гімназії і
класного керівника, є протиправними,
такими, що заподіяли шкоду здоров'ю
їхньої доньки ОСОБА_10, завдали
моральної шкоди не лише їй, але і їм як
батькам. Вислови ОСОБА_9 про їхню
доньку, що негативно характеризують її
як поганої і нікчемної людини, є
недостовірною інформацією, яка
підлягає визнанню недостовірної і
Крім того, із вмісту сказаного ОСОБА_9
випливає, що вони як батьки виховують
погану людину, негідного члена нашого
Враховуючи той факт, що вони вважають
публічну інформацію про їхню доньку
ОСОБА_10, яку ОСОБА_4 розповсюдила у
присутності учнів 4-В класу і класного
керівника, негативною, вони мають
право, керуючись положеннями ст.277 ЦК
України, вимагати спростування
недостовірної інформації
безпосередньо ОСОБА_4, незалежно від її
провини, таким же способом, яким вона її
розповсюдила у присутності учнів класу
4-В ХГ № 116 та класного керівника ОСОБА_5.
В даному випадку є наявність
заподіяної моральної шкоди, пов'язаної
з протиправними діями ОСОБА_9, не лише
їхньої малолітній доньки ОСОБА_10, але і
їм, а саме: фізичний біль і страждання,
пов'язані з хворобами, викликаними
психологічними стресами; душевні
страждання дитини і батьків, які всі
вони переживали і продовжують
переживати, у зв'язку з протиправними
діями проти дитини; приниження честі і
гідності дитини; публічне поширення
недостовірної негативної інформації
про їхню дитину ОСОБА_10.
В судовому засіданні представник
позивачів ОСОБА_15 та позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, просили суд
задовольнити позов в повному обсязі.
Вважають, що їх позовні вимоги є
обгрунтованими і такими що підлягають
Просять суд стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 суму спричиненої
моральної шкоди в розмірі 30 000 (тридцять
тисяч) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 суму спричиненої
моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять
тисяч) грн. 00 коп. Стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 суму спричиненої
моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять
тисяч) грн. 00 коп. Визнати інформацію,
поширену ОСОБА_4 про малолітню ОСОБА_3
06.11.2012 року в класному приміщенні 4-в
класу Харківської гімназії № 116
Харківської міської ради Харківської
області у присутності учнів класу і
класного керівника ОСОБА_5, а саме
виголошені ОСОБА_4 публічно фрази: «Моя
донька - принцеса, а ти - ніхто! Зрозумій,
тебе немає на цьому світі, ти - ніхто!
Діти, не дружіть з ОСОБА_6, вона погана!
Там, де моя донька, там весь світ, а, де
ти, немає нічого! В ОСОБА_8 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
школи!» - недостовірною, такою, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3. Зобов'язати ОСОБА_4 спростувати
негативну, недостовірну, таку, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3 публічну інформацію про ОСОБА_3,
поширену 06.11.2012 року в класному
приміщенні 4-в класу Харківської
гімназії № 116 Харківської міської ради
Харківської області у присутності
учнів класу і класного керівника
ОСОБА_5, а саме виголошені ОСОБА_4
публічно фрази: «Моя донька - принцеса,
а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на
цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть
з ОСОБА_6, вона погана! Там, де моя
донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_8 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
школи!» - неправдивими і не
відповідними дійсності та принести
малолітній ОСОБА_3 публічне вибачення.
В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_16 позов не
визнав в повному обсязі. Просив суд в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовити, так як їх позовні
вимоги є безпідставними та
Вказує, що суду не були надані докази та
свідки які б могли підтвердити, що чули
від ОСОБА_4 06.11.2012 року в приміщенні
класу гімназії №116 виголошені нею
публічно фрази: «Моя донька - принцеса,
а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на
цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть
з ОСОБА_6, вона погана! Там, де моя
донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_8 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
Суд вислухавши сторони, свідків,
вивчивши матеріали справи вважає позов
таким, що підлягає задоволенню
Судом було встановлено, що
малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
навчалася в Харківській гімназії №116
Харківського міської ради Харківської
області у «В» класі з 01.09.2009 року по
06 листопада 2012 року під час проведення
п'ятого за розкладом уроку, класним
керівником 4-В класу ОСОБА_5, в класне
приміщення увійшла ОСОБА_4 - мати
учениці 4-В класу ОСОБА_8.
Без яких-небудь підстав і причин, у
присутності учнів класу і вчителя,
ОСОБА_9, знаходячись в
агресивно-збудженому стані, почала
кричати на ОСОБА_10 і ображати її,
виголошуючи при цьому наступні фрази:
«Моя донька - принцеса, а ти - ніхто!
Зрозумій, тебе немає на цьому світі, ти -
ніхто! Діти, не дружіть з ОСОБА_6, вона
погана! Там, де моя донька, там весь
світ, а, де ти, немає нічого! В ОСОБА_8
зрозуміло яке майбутнє, а у тебе
майбутнього немає! Тебе всі ненавидять!
Звідки ти взялася на цьому світі? Тобі
немає місця на цьому світі! Я зараз
принесу документи від директора і тебе
виженуть із школи!».
В ОСОБА_10 в результаті психологічного
стресу відкрилася носова кровотеча,
але, не дивлячись на цю обставину,
ОСОБА_9 продовжувала кричати на ОСОБА_10
і ображати її. Класний керівник ОСОБА_14
намагалася зупинити неадекватні
агресивні дії ОСОБА_9, вимагаючи у неї
припинити кричати і покинути
приміщення класу. Проте ОСОБА_9 не
звертала увагу на вимогу вчителя,
продовжувала своєю поведінкою
надавати психологічну дію на ОСОБА_10.
Лише після того, як класний керівник
надала першу медичну допомогу дитині і
зупинила кровотечу, їй вдалося
переконати ОСОБА_9 покинути приміщення
Після події, о 16 годині 46 хвилин ОСОБА_10
в стані стресу, заїкаючись і
задихаючись, подзвонила по мобільному
телефону ОСОБА_17 та розповіла, що на неї
кричала ОСОБА_9 і попросила приїхати за
нею і забрати з гімназії.
Вказані обставини підтвердили в
судовому засіданні допитані свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_6 ОСОБА_5,
які пояснили суду, що ОСОБА_6 дуже тяжко
перенесла морально та фізично
направлені на неї протиправні дії
ОСОБА_4, а саме у ОСОБА_6 трапився
нервовий стрес. В результаті
психологічного стресу відкрилася
носова кровотеча, почала задихатися, в
наслідок чого потрапила на стаціонарне
лікування в невралогічний центр
дитячої міської лікарні №5, подавлений
моральний стан, погіршення уваги,
втрату апетиту, відмову продовжувати
навчання в Харківській гімназії №116 та
перехід до іншого учбового закладу,
продовження амбулаторного лікування в
дитячій поліклініці, порушення
психологічного стану в сім'ї і
порушення правильного режиму життя
сім'ї ОСОБА_3, в зв'язку із скоєним,
докладання зусиль зі сторони сім'ї,
родичів та близьких для стабілізації
захисту морального стану дитини та
Допитана свідок ОСОБА_5 вказала суду, що
16.11.2012 року вона була класним
керівником 4-В класу Харківської
гімназії №116. Пояснила суду, що під час
уроку ОСОБА_4 безпричинно увірвалася до
класу , поводилася агресивно, ображала
ОСОБА_3, в присутності дітей кричала на
неї. На прохання негайно покинути клас
не реагувала. Така поведінка ОСОБА_4
викликала в ОСОБА_3 нервовий стрес,
відкрилася носова кровотеча. Батько
ОСОБА_11 був вимушений забрати її із
школи, після чого вона була поміщена на
стаціонарне лікування.
Після 20 листопада 2012 року, ОСОБА_4 у
присутності класного керівника і
завуча гімназії принесла вибачення
колективу класу в цілому, але особисто
перед ОСОБА_11 не вибачалася.
Вказані факти не заперечує і
представник відповідача ОСОБА_4 -
Судом встановлено, що через 15 хвилин
після дзвінка ОСОБА_1 забрав з гімназії
свою доньку. Дорогою додому стан дитини
погіршився: почався сильний головний
біль, запаморочення, мова і дихання
були утрудненими, а потім і повна
відсутність мови, знову почалася
носова кровотеча. Опасаючись за
здоров'я доньки, вони були вимушені
викликати бригаду «Швидкої допомоги»
(номер чергової бригади 604), яка негайно
доставила ОСОБА_3 в Харківську міську
дитячу лікарню № 5, де вона була
обстежена і залишена для проходження
стаціонарного лікування. Після
стаціонарного лікування з 06.11.2012 року
по 12.11.2012 року їхня донька була виписана
додому з діагнозом: вегето-вісцелярна
дисфункція, емоційний розлад,
викликаний стресовою ситуацією.
Лікарями, зокрема психіатром, було
рекомендовано після виписки з лікарні:
спостереження в психоневрологічному
відділенні ІОЗДП АМН України,
психологічна корекція, спостереження
невролога за місцем проживання,
дотримання щадного режиму згідно із
захворюванням, виключення
психотравмуючих ситуацій,
нормалізація обстановки в школі. Після
проходження стаціонарного лікування
ОСОБА_3 знаходилася на амбулаторному
лікуванні з 13 по 18 листопада 2012 року.
Вказані факти безспірно
підтверджуються випискою епікриз із
історії хвороби №3901 відносно ОСОБА_3,
яка знаходилася на лікуванні в
Харківській міській дитячій лікарні №
5 з 06.11.2012 року по 12.11.2012 року з діагнозом:
вегето-вісцелярна дисфункція,
емоційний розлад, викликаний стресовою
ситуацією та довідкою Харківської
міської дитячої поліклініки № 2 від
21.12.2012 року за вихідним № 1323.
З 19 листопада 2012 року ОСОБА_3 почала
відвідувати шкільні заняття.
Крім того, 21 листопада 2012 року ОСОБА_9
повторно відвідала школу, зайшовши в 4-В
клас у супроводі шкільного психолога і
завуча молодших класів. Під час
відвідин ОСОБА_9 у присутності всіх
учнів класу висловилася про те, що вона,
на жаль, не може виховувати чужих дітей.
Вказаний випадок послужив поштовхом до
рецидивного захворювання ОСОБА_3.
З 23 листопада 2012 року ОСОБА_3 більше
гімназію не відвідувала, та була
переведена до іншого учбового закладу,
а саме до Харківської спеціалізованої
школи 1-ого рівня № 33, в якій ОСОБА_3
навчається з 03.12.2012 року.
Судом встановлено, що після виписки з
ХДМЛ № 5 по теперішній час ОСОБА_3
постійно знаходиться під
спостереженням лікаря-педіатра і
невролога Харківської міської дитячої
поліклініки № 2, проходить періодичне
обстеження, проводить необхідне
медикаментозне лікування, проводяться
періодичні сеанси стабілізації
психологічного стану дитини у дитячого
Вказані обставини підтвердили в
судовому засіданні свідки ОСОБА_12,
ОСОБА_18, ОСОБА_20, ОСОБА_6 ОСОБА_5 і
наданою суду медичною випискою епікриз
із історії хвороби №3901 та відповіддю
Харківської міської дитячої
поліклініки № 2 від 21.12.2012 року за
вихідним № 1323.
Крім того, факт спричинення ОСОБА_3
моральної шкоди, ушкодженню здоров'я, а
також приниження її честі та гідності в
присутності учнів 4-В класу Харківської
гімназії №116 та їх класного керівника
ОСОБА_5, зі сторони відповідачки ОСОБА_4,
скоєне протиправне діяння,
- медичною випискою епікриз із
історії хвороби №3901 у відношенні
- відповіддю директора Харківської
гімназії №116 ОСОБА_13 від 12.12.2012 року за
№6з про прийняті міри, в зв'язку із
скоєним вчасності проведення роботи з
ОСОБА_4, як учасником навчально -
виховної роботи та колективом
педагогів гімназії, які були
попереджені про відповідальність за
життя та здоров'я дітей;
- відповіддю Харківської міської
дитячої поліклініки № 2 від 21.12.2012 року
за вихідним № 1323 про стан здоров'я, де
знаходиться на обліку ОСОБА_3 і
проходить курс лікування.
- характеристикою Дитячої школи
мистецтв №4 ім. М.Д. Леонтовича від
06.02.2013 року за №7, виданої ОСОБА_3, в якій
зазначено нестабільний психологічний
стан дитини після стаціонарного
лікування з 06.11.2012 року по 20.11.2012 року в
неврологічному відділенні дитячої
міської лікарні №5;
- характеристикою виданою ОСОБА_3
Харківським фізико - математичним
ліцеєм №27 м.Харкова.;
Відповідно до ст. 3 Конституції України
людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.
Згідно ст. 21 Конституції України усі
люди є вільні і рівні у своїй гідності
та правах. Права і свободи людини є
невідчужуваними та непорушними.
Відповідно до ст. 28 Конституції України
кожен має право на повагу до його
Ніхто не може бути підданий катуванню,
жорстокому, нелюдському або такому, що
принижує його гідність, поводженню чи
Жодна людина без її вільної згоди не
може бути піддана медичним, науковим чи
Відповідно до ст. 3 Конвенції України
«Про права дитини» усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питаннями
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Згідно ст. 16 Конвенції України «Про
права дитини» жодна дитина не може бути
об'єктом свавільного або незаконного
втручання в здійснення її права на
особисте і сімейне життя,
недоторканність житла, таємницю
кореспонденції або незаконного
посягання на її честь і гідність.
Відповідно до ст. 19 Конвенції України
«Про права дитини» держави-учасниці
вживають всіх необхідних законодавчих,
адміністративних, соціальних і
просвітніх заходів з метою захисту
дитини від усіх форм фізичного та
психологічного насильства, образи чи
зловживань, відсутності піклування чи
недбалого і брутального поводження та
експлуатації, включаючи сексуальні
зловживання, з боку батьків, законних
опікунів чи будь-якої іншої особи, яка
турбується про дитину.
Згідно ст. 10 Закону України «Про
охорону дитинства» кожній дитині
гарантується право на свободу,
особисту недоторканність та захист
гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї,
навчальних та інших дитячих закладах
мають забезпечуватися на принципах,
що грунтуються на взаємоповазі,
справедливості і виключають
приниження честі та гідності дитини.
Держава здійснює захист дитини від:
усіх форм фізичного і психічного
насильства, образи, недбалого і
жорстокого поводження з нею,
експлуатації, включаючи сексуальні
зловживання, у тому числі з боку
батьків або осіб, які їх замінюють.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
Згідно ст. 201 ЦК України особистими
немайновими благами, які охороняються
цивільним законодавством, є: здоров'я,
життя; честь, гідність і ділова
репутація; ім'я (найменування);
авторство; свобода літературної,
художньої, наукової і технічної
творчості, а також інші блага, які
охороняються цивільним
Статтею ст. 270 ЦК України відповідно до
Конституції України фізична особа має
право на життя, право на охорону
здоров'я, право на безпечне для життя і
здоров'я довкілля, право на свободу та
особисту недоторканність, право на
недоторканність особистого і
сімейного життя, право на повагу до
гідності та честі, право на таємницю
листування, телефонних розмов,
телеграфної та іншої кореспонденції,
право на недоторканність житла, право
на вільний вибір місця проживання та на
свободу пересування, право на свободу
літературної, художньої, наукової і
технічної творчості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_21 завдану їй моральну
шкоду в розмірі 10000 грн.

Суд вважає, що вказана сума є
об'єктивною, відповідає нанесенню
моральної шкоди неповнолітній ОСОБА_21,
реально підтверджується матеріалами
справи і наведеними доказами які є в
матеріалах справи.

Суд відмовляє в задоволення позовних
вимог, щодо стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму
спричиненої моральної шкоди в розмірі
10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп., кожному, у
зв'язку з тим , що згідно з позовом
позивачі з позовними вимогами до
ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди
на їх користь не звертались до суду, а
звертались до суду в інтересах
неповнолітньої доньки, про що свідчить
їх позов / дослівно …позов ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 на захист прав і інтересів
малолітньої доньки ОСОБА_3/..

В зобов'язанні ОСОБА_4 спростувати
негативну, недостовірну, таку, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3 публічну інформацію про ОСОБА_3,
поширену 06.11.2012 року в класному
приміщенні 4-в класу Харківської
гімназії № 116 Харківської міської ради
Харківської області у присутності
учнів класу і класного керівника
ОСОБА_5, суд вважає необхідним
відмовити у зв'язку з тим, що з моменту
виникнення конфлікту /06.11.2012 року/ до
часу розгляду справи пройшло більше
року. Уже такого класу у вказаній
гімназії не має, класний керівник
ОСОБА_5 в гімназії не працює. При таких
обставинах суд не може постановлювати
рішення, яке не може бути виконано.

Керуючись ст.ст. 10-11, 58-60, 209-215 ЦПК
України, ст. 10 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст.23, 201, 242, 270, 275,
276, 277, 280, 281, 289, 297, 1167, 1168 ЦК України суд,
ст.ст. 3, 16, 19 Конвенції України «Про
права дитини», ст.ст. 3, 21, 28 Конституції
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати інформацію, поширену ОСОБА_4
про малолітню ОСОБА_3 06.11.2012 року в
приміщенні 4-В класу Харківської
гімназії № 116 Харківської міської ради
Харківської області у присутності
учнів класу і класного керівника
ОСОБА_5, а саме проголошені ОСОБА_4
публічно фрази: «Моя донька - принцеса,
а ти - ніхто! Зрозумій, тебе немає на
цьому світі, ти - ніхто! Діти, не дружіть
з ОСОБА_6, вона погана! Там, де моя
донька, там весь світ, а, де ти, немає
нічого! В ОСОБА_8 зрозуміло яке
майбутнє, а у тебе майбутнього немає!
Тебе всі ненавидять! Звідки ти взялася
на цьому світі? Тобі немає місця на
цьому світі! Я зараз принесу документи
від директора і тебе виженуть із
школи!» - недостовірною, такою, що
порочить честь і гідність малолітньої
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
суму спричиненої моральної шкоди в
розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку в судову палату
по цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя

Є. Р. Остропілець