Головуючий у першій інстанції:
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Комлевої О.С., Журавльова
О.Г.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 листопада 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
зміну розміру стягнутих аліментів та
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_4 та просила змінити
розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_4 за
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 22.08.2006 року,
яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини
всіх видів доходів щомісячно,
починаючи з 21 серпня 2003 року до
ІНФОРМАЦІЯ_7 - із 1/4 частини всіх видів
доходів відповідача щомісячно до 800
гривень щомісячно, починаючи з дня
ухвалення рішення і до досягнення
дитиною повноліття та стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1/2 частину
додаткових витрат на утримання дочки в
розмірі 4083,00 грн., посилаючись на те, що
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 22.08.2006 року з
ОСОБА_4 стягуються аліменти на її
користь на утримання їх малолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини із всіх видів заробітку
відповідача, але не менше ЗО %
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи з 04.08.2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_7,
тобто до досягнення дитиною
повноліття.

З кінця 2012 року матеріальне
становище позивача змінилося в сторону
погіршення, в свою чергу матеріальне
становище відповідача змінилося в
сторону поліпшення, крім цього вказує,
що відповідач офіційно не працює, отже
повинен виплати проводити в твердій
грошовій сумі, а не в частці від
заробітку, як визначено в рішенні суду.
Також зазначає, що дитина відвідує
танцювальний гурток при школі, також як
в літній період так і в період
відвідування дочкою школи позивач несе
витрати на оплату додаткових занять з
математики, англійської та української
мов, крім цього за період з 2013 року по 2014
року позивачем була придбана одежа для
дочки та шкільні приналежності, у
зв'язку з чим були понесені додаткові
витрати в розмірі 8166,00 грн.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те, що він офіційно працює в
приватному підприємстві «Ізмаїл
Євротрансавто» на посаді водія, на
даний час в нього інша сім'я та на
утриманні перебувають двоє малолітніх
дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з чим просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Рішенням суду у задоволенні
позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2
принесла апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
постановити нове, яким задовольнити
позов, посилаючись на те, що судом
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, а також, що судом
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
матеріали справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
- кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 22.08.2006 року з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с.
Саф'яни Ізмаїльського району Одеської
області, на користь ОСОБА_2 стягуються
аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, 1
ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини із
всіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку починаючи з 04.08.2006
року до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
врахував стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, платника аліментів,
наявність у останнього інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Як було встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_4 займає посаду водія у
приватному підприємстві «Ізмаїл
Євротрансавто», що підтверджено
довідкою, наданою приватним
підприємством «Ізмаїл Євротрансавто»,
тобто на даний час має стабільний
дохід, що спростовує твердження
позивача про те, що відповідач офіційно
не працює та має мінливий дохід.

Крім цього, судом було
встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у
шлюбі з ОСОБА_8, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим 12.06.2007 року відділом реєстрації
актів цивільного стану по м. Ізмаїл
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області та
на утриманні у ОСОБА_4 знаходиться
малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_2,
видане 03.08.2007 року Саф'янською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області) та малолітня дочка
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про
народження серії НОМЕР_3, видане 08.12.2009
року виконавчим комітетом Саф'янської
сільської ради Ізмаїльського району
Одеської області).

Домовленості про збільшення
розміру аліментів між сторонами не
досягнуто.

Враховуючи, що за час виконання
аліментного зобов'язання, у
відповідача змінився сімейний стан, а
саме у нього з'явилась інша сім'я та у
нього на утриманні знаходяться двоє
малолітніх дітей, а позивачем в свою
чергу не надано доказів на
підтвердження зміни сімейного стану,
погіршення свого матеріального стану
чи стану здоров'я, у суду не було
підстав для зміни розміру аліментів.

Що стосується позовних вимог про
стягнення з відповідача 1/2 частини
додаткових витрат на утримання дочки в
розмірі 4083,00 грн., суд прийшов до
правильного висновку.

Статтею 185 СК України визначено,
що той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо). Розмір участі одного
з батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення. Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися
наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

Згідно п.18 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо стягнення аліментів» - що до
передбаченої ст. 185 СК України участі в
додаткових витрат на утримання дитини,
викликаних особливими обставинами
(розвитком її здібностей, хворобою,
каліцтвом тощо), можна притягати лише
батьків. У цих випадках ідеться про
фактично зазнані або передбачувані
витрати, тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Аналізуючи положення ст. 185 СК
України вбачається, що особливі
обставини можуть бути зумовлені як
негативними факторами, як - то хвороба
або каліцтво дитини так і позитивними
факторами як-то схильність дитини до
здібностей.

Позивачем до матеріалів справи були
додані копії рахунку від 16.01.2014 року,
закупочного акту від 26.12.2013 року,
розрахункової квитанції № 781340,
розрахункової квитанції № 781346,
товарного чеку № 1 від 14.12.2013 року,
накладної від 13.03.2014 року, товарного
чеку від 10.11.2013 року, товарного чеку №
1244, накладної від 25.04.2014 року, накладної
від 17.05.2014 року, згідно яких була
придбана одежа та копії розрахункової
квитанції від 06.01.2014 року, товарного
чеку № 629 від 19.06.2014 року, згідно яких
були придбані канцелярські
приналежності та телефон, що в свою
чергу не є підтвердженням витрат
викликаних особливими обставинами.

Позивачем невірно розуміється
сенс поняття «додаткові витрати», а
саме додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини,
аліменти необхідні для забезпечення
нормальних матеріальних умов для життя
дитини.

Враховуючи, що позивачем не
надано доказів на підтвердження того,
що нею понесені додаткові витрати на
дитину, що викликані особливими
обставинами дитини, а саме розвитком
здібностей дитини, її хворобою тощо,
суд обґрунтовано відмовив в
задоволенні вимог щодо стягнення
додаткових витрат на дитину.

Таким чином. доводи апеляційної
скарги не приймаються до уваги,
оскільки спростовуються матеріалами
справи, а письмових доказів на
підтвердження доводів апеляційної
скарги до апеляційного суду надано не
було.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів розглянувши скаргу в
межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, вважає, що суд
першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права
при вирішенні справи не допустив,
рішення суду відповідає фактичним
обставинам справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, доводи
апеляційної скарги на увагу не
заслуговують та задоволенню не
підлягають, підстави для ухвалення
нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши
справу, прийшла до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 3 листопада 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, однак її
може бути оскаржено до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді:
О.С. Комлева

О.Г Журавльов