У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді: Рожина Ю.М., суддів
Ковальчук Н.М., Григоренка М.П.,
секретаря судового засідання
Демчук Ю.Ю., з участю скаржника ОСОБА_1,
представника ДВС Рівненського
міського управління юстиції
Стариченко І.С., зацікавленої особи -
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційні скарги
ОСОБА_1, відділу державної виконавчої
служби Рівненського міського
управління юстиції у Рівненській
області на ухвалу Рівненського
районного суду від 2 жовтня 2014 року у
справі за скаргою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: відділ ДВС
Рівненського міського управління
юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на дії
державного виконавця, постанови про
відкриття виконавчого провадження та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного суду
від 2 жовтня 2014 року скаргу задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
державного виконавця відділу ДВС
Рівненського МУЮ Рівненської області
Анненкової О.Ю. в частині
незабезпечення виконання вимог ч.1 ст.31
Закону України „Про виконавче
провадження". В задоволенні решти вимог
відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
зазначає, що суд не звернув уваги на
порушення державним виконавцем вимог
ст.ст.25,27 Закону України „Про виконавче
провадження", оскільки оскаржувані
постанови відділом ДВС йому не
надсилались, тому він був позбавлений
права на добровільне виконання рішення
у встановлений постановою строк. Також
вказує на те, що суд не дав оцінки
незаконним діям державного виконавця
при винесенні постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження, оскільки вказана
постанова суперечить вимогам ст.57
Закону України „Про виконавче
провадження" та роз'ясненням, що
містяться в п.24 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 07.02.2014 року „Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах". Вважає дії державного
виконавця щодо боржника упередженими,
оскільки один із стягувачів - ОСОБА_3
працює на посаді головного державного
виконавця виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Рівненській області. По наведеним
підставам просить оскаржувану ухвалу в
частині відмови у задоволенні його
вимог про визнання протиправними та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження від 10.06.2014 р. по
виконавчому провадженню 43625366, визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 10.06.2014 року по виконавчому
провадженню № 43625454, визнання
протиправною та скасування постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження від 10.06.2014
року по виконавчому провадженні №
43625366, скасувати та постановити нову
ухвалу, якою його вимоги задовольнити.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі відділ ДВС Рівненського МУЮ
зазначає про її незаконність через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказує про помилковість висновку суду
першої інстанції щодо визнання
неправомірними дії державного
виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ
Рівненської області Анненкової О.Ю. в
частині незабезпечення виконання
вимог ч.1 ст.31 Закону України „Про
виконавче провадження", через
неврахування судом п.4 ст.31 цього ж
Закону, який передбачає повноваження
державного виконавця або
уповноваженої ним особи особисто
вручити документи виконавчого
провадження сторонам або іншим
учасникам виконавчого провадження під
розписку. Покликається на те, що у
зв'язку із відсутністю фінансування з
державного бюджету України з серпня 2013
року, процесуальні документи
вручаються сторонам виконавчого
провадження під розписку. Оскільки
01.07.2014 року боржнику ОСОБА_1 вручено
постанови про відкриття виконавчих
проваджень, про що було засвідчено
підписом боржника особисто, тому
висновки суду з цього приводу є
безпідставними. Покликаючись на
незаконність оскаржуваної ухвали в
частині задоволення скарги ОСОБА_1 щодо
визнання неправомірними дії
державного виконавця відділу ДВС
Рівненського МУЮ Рівненської області
Анненкової О.Ю. в частині
незабезпечення виконання вимог ч.1 ст.31
Закону України „Про виконавче
провадження", просить її скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1
в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційних скарг, беручи до
уваги пояснення учасників процесу,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарги ОСОБА_1 та відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції у Рівненській області
підлягають відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
„Про виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
зазначає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Задовольняючи скаргу частково суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ч.1 ст.31 Закону України „Про
виконавче провадження", що державний
виконавець не повідомив боржника у
встановлений законом спосіб про
відкриття провадження у справі за
виконавчими документами, отже не надав
строк та позбавив боржника можливості
у добровільному виконанні рішення
суду.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець отримавши заяву
стягувача, у відповідності до ст.25
Закону України „Про виконавче
провадження", постановою від 10.06.2014 року
відкрив виконавче провадження №43625366
про стягнення компенсації з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 1090 грн., різниці у
вартості будинковолодіння та
виконавчого провадження №43625454 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
судових витрат у розмірі 51 грн. та
витрат на ІТЗ 120 грн. при розгляді
справи.

2.07.2014 року ОСОБА_1 ознайомлений із
постановами від 10.06.2014 року по ВП №43625366,
№43625454.

Постановами державного виконавця від
2.07.2014 року виконавчі провадження
№43625366, №43625454 зупинені за тих обставин,
що ухвалою Вищого Спеціалізованого
Суду України від 19.05.2014 року зупинено
виконання рішення апеляційного суду
від 15.04.2014 року до закінчення
касаційного провадження у справі, що
відповідає приписам ст.ст.37,39 Закону
України „Про виконавче провадження".

Таким чином, строк добровільного
виконання боржником рішення суду,
після ознайомлення 2.07.2014 року із
постановою державного виконавця від
10.06.2014 року, слід рахувати після
відновлення виконавчого провадження,
яке зупинено постановою державного
виконавця від 2.07.2014 року, що відповідає
приписам ст.25 Закону України „Про
виконавче провадження".

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
неправомірності дій державного
виконавця у вчиненні дій та винесення
постанови від 10.06.2014 року про
накладення арешту на все майно
боржника у межах суми звернення
стягнення.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст.25 Закону
України „Про виконавче провадження" за
заявою стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови про
відкриття виконавчого провадження
може накласти арешт на майно та кошти
боржника, про що виноситься відповідна
постанова.

Перевіривши, під час апеляційного
розгляду справи, виконавчі провадження
№43625366, №43625454 було встановлено, що
стягувач, при подачі заяви про
прийняття виконавчих листів, виданих
30.05.2014 року Рівненським районним судом,
просив, в порядку забезпечення
виконання виконавчого листа, накласти
арешт на майно боржника.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
ухвалення рішення про зупинення
виконавчих проваджень №43625366, №43625454 не
заслуговують на увагу з наступних
підстав.

Відповідно до приписів ст.383 ЦПК
України та п.15 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №6 від 7 лютого 2014 року „Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" при
розгляді скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд не вправі вжити
заходів забезпечення скарги
(аналогічно забезпеченню позову)
шляхом зупинення виконавчого
провадження, зупинення дії
оскаржуваного рішення тощо, оскільки
зазначене не є повноваженнями суду, а є
виключним повноваженням державного
виконавця, яке може бути оскаржено до
суду.

Посилання в апеляційній скарзі відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції у Рівненській області щодо
відсутності фінансування на поштові
відправлення учасникам виконавчого
провадження не заслуговують на увагу
за тих обставин, що відсутні посилання
на норму матеріального права, яка надає
право державному виконавцю не
виконувати приписи ч.5 ст.25 та ч.1 ст.31
Закону України „Про виконавче
провадження" щодо обов'язкового
направлення рекомендованим листом з
повідомленням про вручення учасникам
виконавчого провадження постанови про
відкриття виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що ухвала прийнята без
порушень норм матеріального і
процесуального права, судом з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, в повній мірі, апеляційні
скарги не містять посилань на закон, з
порушенням якого прийнята ухвала, та не
спростовують правильності висновків
суду, а тому відсутні підстави для
скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції у Рівненській області
відхилити.

Ухвалу Рівненського районного суду
від 2 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя
Рожин Ю.М.

Судді : Ковальчук Н.М.
Григоренко
М.П.