АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________Про
вадження № 22ц/790/7296/14
Головуючий 1 інст. - Шабас
Справа № 622/384/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді
- КРУГОВОЇ С.С.

суддів колегії
- ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

-
МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря
- Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
11 вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів та зустрічний позов ОСОБА_3
до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зміну розміру
аліментів,-

в с т а н о в
и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила суд
стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її
користь аліменти на утримання дитини -
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій
грошовій сумі у розмірі 1500 грн.
починаючи з дня подачі заяви і до
повноліття дитини.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3
просив суд змінити та зменшити розмір
аліментів за позовом ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_6 з твердої
грошової суми на 1/6 частину заробітку
(доходу) щомісячно, так як він отримує
дохід регулярно, а також змінити розмір
аліментів, стягнених з нього
відповідно рішення районного суду від
28 квітня 2011 року на користь ОСОБА_5 на
утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у
розмірі 1200 грн. щомісячно визначених
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі на визначення розміру аліментів у
частці від заробітку (доходу) в розмірі
1/6 частини заробітної плати щомісячно.

Рішенням Золочівського районного суду
Харківської області від 11 вересня 2014
року первісні позовні вимоги та
зустрічні позовні вимоги задоволено
частково.

Постановлюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірні правовідносини врегульовані
положеннями ст.ст. 180-192 СК України, і
всупереч ст. 180 СК України ОСОБА_3 не
здійснює свої обов'язки по утриманню
сина ОСОБА_6, у зв'язку з чим з нього
підлягають стягненню аліменти у1/4
частки від заробітку, так як він має
постійний дохід. Також, судом
встановлено, що на момент стягнення
аліментів за рішенням Золочівського
районного суду Харківської області від
28 квітня 2011 року ОСОБА_3 мав доходи у
більшому розмірі ніж в теперішній час,
а тому відповідно ст. 192 СК України, це є
підставою для зменшення суми стягнутих
з нього аліментів за рішенням суду.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
ОСОБА_3 19 вересня 2014 року звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
змінити рішення суду першої інстанції
від 11 вересня 2014 року та зменшити
розмір аліментів за позовом ОСОБА_4 на
її користь на утримання дитини - сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 на 1/6 частину
заробітку (доходу) щомісячно, так як він
отримує регулярно дохід та змінити
розмір аліментів, стягнених з нього
відповідно рішення суду першої
інстанції від 28 квітня 2011 року на
користь відповідача ОСОБА_5 на
утримання малолітнього сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1200 грн.
щомісячно визначених розміру
аліментів у твердій грошовій сумі на
визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) в розмірі 1/6
частини заробітної плати щомісячно.

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі
зазначає, що рішення є незаконним та
необґрунтованим, а також прийнятим з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з'ясовані обставини, якими
обґрунтовуються вимоги та заперечення.

Вказує, що ОСОБА_4 у своєму позові
просила суд стягнути з нього аліменти
на її користь на утримання сина ОСОБА_6
у твердій грошовій сумі у розмірі 1500
грн. починаючи з дня подачі заяви і до
досягнення дитиною повноліття,
обґрунтовуючи це тим, що з ним
перебуває у цивільних шлюбних
відносинах, від шлюбу має неповнолітню
дитину, яка проживає нею та на
утримання якої відповідач не надає
матеріальну допомогу, не бере участі у
вихованні дитини, має нерегулярний,
мінливий дохід та є фізичною
особою-підприємцем.

Крім того, рішенням районного суду від
28 квітня 2011 року з нього стягують на
користь ОСОБА_5 аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1200
грн. з послідуючою індексацією
відповідно до закону, починаючи з 15.04.2011
року та до повноліття дитини.

Стверджує, що це призвело до його
звернення з зустрічним позовом про
зміну розміру стягнення аліментів на
малолітніх дітей.

Зазначає, що позивач ОСОБА_4 просила суд
стягнути занадто велику суму
аліментів, оскільки він дійсно є
фізичною особою-підприємцем, працює по
договору підряду ремонту вузлів і
деталей устаткування та машин з
фізичною особою-підприємцем, отримує
дохід 2000-2500 грн., а з урахуванням
податків та внесків дохід становить
1200-1350 грн.

Звертає увагу, що стягнуті з нього
аліменти загалом становлять його
заробітну плату, в результаті чого
виникла заборгованість по сплаті
аліментів в сумі 33600 грн., у зв'язку з чим
він не матиме можливості сплачувати
аліменти на користь другої дитини та не
матиме засобів на своє проживання, що
призводить до виникнення тяжкого
матеріального стану.

Вказує, що суд порушив положення ч.3 ст.70
Закону України "Про виконавче
провадження", згідно якого розмір
аліментів не повинен перевищувати 50
відсотків заробітної плати цієї особи,
так як він надав суду докази того, що
має нерегулярний дохід, і визначення
розміру аліментів повинно було
стягуватися на дітей в частці
заробітку (доходу) на кожну дитину.

Також вважає, що у рішенні суду
виникають протиріччя у тому, що на одну
дитину аліменти стягнуті у твердій
грошовій сумі, а на іншу - в частині від
заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, обговоривши доводи
апеляційної скарги та, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається
рішення, в якому повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпним, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Статтею 214 ЦПК України
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: 1) чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Проте зазначеним вимогам рішення
суду не відповідає.

Постановляючи рішення про
часткове задоволення позовних вимог та
зустрічних позовних вимог суд виходив
з того, що відповідач ОСОБА_3, станом на
момент стягнення аліментів за рішенням
Золочівського районного суду
Харківської області від 28 квітня 2011
року мав доходи у більшому розмірі ніж
в теперішній час, що дало суду
можливість дійти висновку, що
фінансовий стан відповідача
погіршився, що відповідно до положень
ст. 192 СК України дає підстави для
зменшення суми стягнутих з нього
аліментів за рішенням суду. Вирішуючи
питання про новий розмір аліментів у
сумі 1000 гривень на утримання ОСОБА_3
його сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, судом
враховано розмір прожиткового
мінімуму на дитину віком від 6 до 18
років у розмірі 1286 гривень, стан
здоров'я дитини, яка страждає рештою
серйозних захворювань серця та
нервової системи, що документально
підтверджено, стан здоров'я та
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_3, який є фізично здоровим та
працездатним, отримує регулярний
дохід, має на утриманні сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

З таким висновком суду, судова колегія
не погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 28
квітня 2011 року рішенням Золочівського
районного суду Харківської області
позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_5 аліменти на утримання їхньої
спільної дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3,
починаючи з 15 квітня 2011 року та до
повноліття дитини у розмірі 1200 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у родині ОСОБА_3 та ОСОБА_4
народився ОСОБА_6, про що Феськівською
сількою радою Золочівського району
Харківської області 25 лютого 2013 року
складено відповідний актовий запис №04
та того ж дня видано відповідне
свідоцтво серії НОМЕР_3.

Малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
проживає разом із матір'ю ОСОБА_4 за
адресою АДРЕСА_1, та перебуває на
утриманні матері. Дана обставина
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Феськівської сільської ради
Золочівського району Харківської
області, та визнано відповідачем за
основним позовом ОСОБА_3

Наданою суду довідкою ВДВС
Золочівського районного управління
юстиції Харківської області від 01.07.2014
року про розмір заборгованості по
аліментах ОСОБА_3 підтверджується, що у
2011 році боржник недоплатив аліментів
на суму 6300 гривень, у 2012 року на суму 12200
гривень, у 2013 році на суму 10300 гривень, у
2014 році аліменти взагалі не
сплачувалися та заборгованість за 6
місяців склала 7000 гривень. Загальна
сума заборгованості 35800 гривень. (а.с.43).

Малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
висновками лікарів ОДКЛ №1
невропатолога та кардіолога страждає
на церебрастеничний синдром (С98) та має
функціонуюче овальне вікно у серці (
Q21,1).

З наданих суду документів про
фінансову податкову звітність
фізичної особи підприємця ОСОБА_3 за
2011-2014 роки та актів виконаних робіт
вбачається, що його доходи становлять:
за три квартали 2010 року 140000 гривень
(29000+47000+64000), за 2011 рік 92500 гривень
(40000+26000+13000+13500), за 2012 рік 28500 гривень, за
2013 рік 26000 гривень, за перше півріччя 2014
року 13636 гривень. Відповідач підтвердив
ту обставину, що його доходи знизилися
протягом останніх років.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Згідно ст.183
СК України частка заробітку (доходу)
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до статті 192 Сімейного
кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду, може бути
згодом зменшено за рішенням суду за
позовом платника аліментів, зокрема, у
разі зміни його матеріального стану.
При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
а також інші обставини, що мають
істотне значення.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін ( ч.1 ст. 10
ЦПК України).

Даний принцип полягає у прояві в
змагальній формі ініціативи та
активності осіб, які беруть участь у
справі.

Сторони зобов'язані визначити коло
фактів, на які вони можуть посилатися
як на підставу своїх вимог і
заперечень, і довести обставини, якими
вони обгрунтовують ці вимоги й
заперечення (ч.1 ст.60 ЦПК України), крім
випадків, встановлених статею 61 цього
Кодексу.

Матеріали справи містять докази, що
відповідно довідки про доходи від
03.12.2013 року загальна сума доходу
відповідача, отриманого від ведення
господарської діяльності, згідно
поданої податкової декларації
платника єдиного податку фізичної
особи-підприємця знизилась. Так, за
період з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року
складала 28500 грн., а з 01.01.2013 року по
30.09.2013 року складає 19000 грн.

Судова колегія виходячи з того, що
відповідач має щомісячний дохід і із
засад розумності, виваженості та
справедливості, вважає, що відповідач
повинен сплачувати аліменти у рівних
частках кожній дитині.

Згідно ст.23 Конституції України кожна
людина має право на вільний розвиток
своєї особистості, якщо при цьому не
порушуються права і свободи інших
людей, та має обов'язки перед
суспільством, в якому забезпечується
вільний і всебічний розвиток її
особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу
життя і тому, відповідач повинен обрати
корисний спосіб життя як для себе
особисто, так і для своїх дітей і для
суспільства в цілому.

Оскільки діючим законодавством
покладений обов'язок по утриманню
неповнолітніх дітей на батьків, то
обов'язок забезпечити гідний рівень
життя дітей лежить на обох батьках.

Керуючись ст.ст. 213, 214, 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду
Харківської області від 11 вересня 2014
року - змінити в частині стягнення
аліментів.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7
ідентифікаційний номер НОМЕР_2
аліменти на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки від
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
починаючи з 26 березня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Змінити розмір аліментів стягнутих з
ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_3, за рішенням Золочівського
районного суду Харківської області від
28 квітня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_5 26 січня 1977 р.н.аліменти
на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 26
березня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду першої інстанції в
частині стягнення судових витрат
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга може
бути подана безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя -

Судді -