Справа № 465/7952/13
Головуючий у 1 інстанції: Лозинський
Провадження № 22-ц/783/5649/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого -судді
Берези В.І., суддів: Штефаніци Ю.Г.,
Бойко С.М., при секретарі: Брикайло М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 25 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_3
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням АДРЕСА_1,
відмовлено за безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржила позивач
ОСОБА_2, просить таке скасувати,
ухвалити нове про задоволення її
позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
неповно дослідив обставини справи, не
дав належної оцінки доказам. Вона,
апелянт, є власником квартири АДРЕСА_1,
квартира двокімнатна. У такій
зареєстровані вона з чоловіком, її син
та відповідач - онук з 1993 року. Онук
навчався у Львівській
торгово-економічній академії та був
прийнятий на денну форму навчання в
економічному університеті у м.
Вроцлаві на факультеті менеджменту,
інформатики та фінансів на період від
01.10.2013 року до 30.09.2015 року. До вступу у
ВУЗ відповідач проживав за іншою
адресою разом з своєю матір`ю, суд не
спростував того факту, що відповідач
покинув житло більш ніж тринадцять
років. Суд не взяв до уваги пояснення
свідків про те, що онук приходив у
гості, що не означає те, що такий не несе
витрат з оплати компослуг. Батько
відповідача подарував такому ? будинку
у АДРЕСА_2, чого не врахував суд.

В судовому засіданні представник
відповідача - адвокат ОСОБА_4,
апеляційну скаргу заперечив, позивач,
апелянт до суду не з`явилась
поважних причин своєї неявки та неявки
представника не підтвердила, тому
справу заслухано у її відсутності.

Заслухавши представника відповідача,
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, межі та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач на підставі реєстраційного
посвідчення, виданого 04.10.1994 р.
Львівським міжміським бюро технічної
інвентаризації, є власником квартири
АДРЕСА_1. Квартира складається із 2
кімнат житловою площею 28 кв.м,
загальною площею 45,40 кв.м зі всіма
комунальними вигодами /а.с.4/.

Згідно з довідкою ЖБК-119 №11 від 24.07.2013 р.,
в квартирі зареєстровано 4 особи:
позивач-ОСОБА_2, її чоловік - ОСОБА_8,
відповідач - ОСОБА_3, онук, і його батько
- ОСОБА_6, син позивача /а.с.5/.

Відповідач народився ІНФОРМАЦІЯ_1, від
шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7. У даній
квартирі відповідач зареєстрований з
05.08.1993 р., ОСОБА_6 є його батьком, а
позивач - бабусею.

Відповідач навчався з червня 2008 по
червень 2013 рік у Львівській
торгово-економічній академії.

Згідно з довідкою ВО-ВЯ-526-19/2013 від 18.07.2013
р., відповідач після закінчення
навчання у Львівській
торгово-економічній академії був
прийнятий на денну форму навчання в
економічному університеті у м.
Вроцлаві на факультеті менеджменту,
інформатики та фінансів на період від
01.10.2013 р. до 30.09.2015 р. /а.с.17/.

Як видно з позовної заяви від 14 серпня
2013 року про визнання відповідача таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням, позивач
посилалась на норми ст.ст.71, 150, 163 ЖК
України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції зазначив про те, що
позивач не вживала жодних заходів про
стягнення оплати з компослуг по
відношенні до відповідача та жиле
приміщення за тимчасово відсутнім
наймачем зберігається понад шість
місяців у зв`язку з навчанням, з таким
рішенням суду першої інстанції
погоджується і колегія судів.

Так, у відповідності до ст.71 Житлового
Кодексу України, встановлено, що жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців у випадку
тимчасового виїзду з постійного місця
проживання у зв'язку з навчанням (учні,
студенти, стажисти, аспіранти тощо), у
тому числі за кордоном. - протягом
усього часу навчання.

Відповідно до статті 163 Житлового
Кодексу України, у разі тимчасової
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Відповідач є наймачем спірного житла,
оскільки зареєстрований у такому з 1993
року. Як видно з матеріалів справи, такі
не містять доказів того, що протягом
шести місяців своєї тимчасової
відсутності за місцем реєстрації у
квартирі, яка належить позивачу,
відповідач був відсутній без поважних
причин, та того, що такий проживає у
іншому належному йому житлі, навпаки,
така відсутність підтверджується
довідкою ВО-ВЯ-526-19/2013 від 18.07.2013 р.,
згідно якої відповідач після
закінчення навчання у Львівській
торгово-економічній академії був
прийнятий на денну форму навчання в
економічному університеті у м.
Вроцлаві на факультеті менеджменту,
інформатики та фінансів на період від
01.10.2013 р. до 30.09.2015 р. /а.с.17/.

Зазначене не заперечує і позивач, а
отже наведені обставини свідчать про
те, що відповідач тимчасово виїхав з
місця реєстрації у зв`язку з навчанням
та у цей період не може бути визнаний
таким, що втратив право на користування
житлом.

Та обставина, на яку посилається
апелянт, що відповідач раніше не
проживав у житлі, на увагу не
заслуговує, оскільки раніше позивач не
ставила питання про визнання таким, що
втратив право на користування житлом.
Враховуючи наведене, заявлений позов з
підстав, на які посилається позивач, не
може бути задоволеним.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Рішення суду відповідає вимогам
закону і зібраним по справі доказам,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
її задоволення немає.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 308, ст.ст. 314,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м.Львова від 25 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскарженою в касаційному
порядку протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.