У х в а л а

іменем україни

12 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної
Т.О.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Потавського
районного суду Полтавської області від
15 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 29 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом в обґрунтування якого
зазначила, що 15 червня 2010 року вона
надала в борг ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові
кошти у сумі 12 000 грн. 23 червня 2010 року
ОСОБА_4 надала в борг ОСОБА_5 та ОСОБА_6
грошові кошти в сумі 6 000 грн. Разом сума
позички склала 18 000 грн. У жовтні 2010 року
відповідачі повернули частину боргу у
сумі 5 000 грн. На той час сума боргу
склала 13 000 грн. 20 грудня 2010 року ОСОБА_4
надала в борг ОСОБА_5 та ОСОБА_6 грошові
кошти в сумі 10 000 грн. Загальна сума
боргу склала 23 000 грн, у період з квітня
по травень 2012 року відповідачі
повернули частину боргу в сумі 3 500 грн.
Залишок боргу склав 19 500 грн. ОСОБА_4
також вказала, що заборгованість
підтверджується постановою про
закриття кримінального провадження
від 13 квітня 2013 року начальника
слідчого відділу Полтавського
міського управління Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області майора міліції
Огієнко Ю.В. згідно до якої ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 підтвердили наявність боргових
зобов'язань перед ОСОБА_4 у сумі 19 500 грн.
Проте повернути борг в повному обсязі
не мають можливості. ОСОБА_4 вважає, що у
зазначеній постанові відповідачі
визнають суму заборгованості і
фактично визнають солідарну
відповідальність. Станом на 15 червня 2013
року заборгованість відповідачами не
погашена.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 15 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 29 травня 2014 року, позов частково
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_4 заборгованість у сумі 19
500 грн. В решті позовних вимог −?
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, обґрунтовуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
керуючись тим, що оскільки у судовому
засіданні першої інстанції
представник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 не
заперечував щодо отримання ОСОБА_6 від
ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 19 500
грн, а ОСОБА_5 ніякого відношення до
зазначеного боргу не має та позов в цій
частині відповідно до ст. 60 ЦПК України
є недоведеним, дійшов до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Потавського районного суду
Полтавської області від 15 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 29 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана