Провадження №2/761/5872/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган
опіки та піклування Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації про позбавлення
батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2014 року позивач звернувся до
відповідача із вищезазначеним позовом,
в якому просив позбавити ОСОБА_2
батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16 травня 2013 року між
ОСОБА_1 (після шлюбу прізвище «ОСОБА_1»)
та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі було народжено
ОСОБА_3. 20 вересня 2013 року шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано на
підставі рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 20 вересня 2013
року.

Позивач в судове засідання з`явився,
позов підтримав в повному обсязі та
просив його задовольнити, з підстав,
викладених у позовній заяві. Проти
винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач у судове засідання не
з`явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином
(а.с. 26, 29).

Представник третьої особи у судовому
засіданні проти задоволення позовної
заяви не заперечував, надавши суду
висновок про необхідність позбавлення
батьківських прав відповідача.

Представник прокуратури
Шевченківського району м.Києва в
судовому засіданні проти задоволення
позову в повному обсязі не заперечував.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК
України, вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача на
підставі наявних в справі доказів,
ухваливши заочне рішення, отримавши на
це згоду позивача.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши докази у їх
сукупності, суд дійшов до висновку, що
заявлений позов є таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебували у шлюбі з 16 травня
2003 року, про що свідчить Свідоцтво про
одруження серія НОМЕР_1, видане
Відділом реєстрації актів
громадського стану Городищенського
районного управління юстиції
Черкаської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі було народжено
дитину ОСОБА_3 (свідоцтво про
народження НОМЕР_2 із ОСОБА_4 від 17
серпня 2007 року).

Як зазначає позивач у позові,
відповідач не спілкується з донькою,
вона не отримує батьківського
виховання, моральної та матеріальної
допомоги, батько не піклується про
фізичний та духовний розвиток дитини.

20 вересня 2013 року шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано на підставі рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 вересня 2013 року.

Як пояснив представник позивача у
судовому засіданні, батько
самоусунувся від виховання доньки та
нехтує батьківськими обов'язками, а
саме не виявляє турботи щодо своєї
дитини, не цікавиться її особистим
життям, здоров`ям та вихованням.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного
кодексу України, при розгляді судом
спорів щодо участі одного з батьків у
вихованні дитини, місця проживання
дитини, позбавлення та поновлення
батьківських прав, побачення з дитиною
матері, батька, які позбавлені
батьківських прав, відібрання дитини
від особи, яка тримає її у себе не на
підставі закону або рішення суду,
управління батьками майном дитини,
скасування усиновлення та визнання
його недійсним обов'язковою є участь
органу опіки та піклування. Орган опіки
та піклування подає суду письмовий
висновок щодо розв'язання спору на
підставі відомостей, одержаних у
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Згідно висновку, що був складений
Шевченківською районною в м. Києві
державною адміністрацією 20 жовтня 2014
року за № 109/02/40-7000, комісія з питань
захисту прав дитини при ШРДА вважає за
доцільне позбавити громадянина ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства» на
кожного з батьків покладається
однакова відповідальність за
виховання, навчання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють,
мають право і зобов'язані виховувати
дитину, піклуватися про її здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, навчання, створювати належні
умови для розвитку її природних
здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та
праці.

Згідно з ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки
зобов'язані: виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини; піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток;
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя; поважати
дитину.

Статтею 164 СК України визначено, що
мати, батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами.

Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Враховуючи, що відповідач на судові
виклики до суду не з`являється,
пояснень чи заперечень по суті справи
на адресу суду не направляв, суд
позбавлений можливості особисто
встановити ставлення батька до дитини,
а також винність його поведінки,
аналізуючи матеріали справи, суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-218, 224-228 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Орган опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити громадянина Пакистану
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав
відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

СУДДЯ: