Ухвала

іменем україни

13 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом заступника
прокурора Чернігівської області до
Головного управління Держземагенства
у Чернігівській області, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Іванівська
сільська рада Чернігівського району та
області, Чернігівське районне
управління юстиції в Чернігівській
області, про визнання недійсними
наказів та свідоцтва про право
власності, визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки,
скасування рішень про державну
реєстрацію права власності, за
касаційними скаргами Головного
управління Держземагенства у
Чернігівській області та ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на рішення Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 22 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 29 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року заступник прокурора
Чернігівської області звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що за рішенням
Іванівської сільської ради було
розроблено проект землеустрою щодо
зміни меж с. Количівка, а також були
затверджені зміни до генерального
плану с. Количівка та детальний план
території перспективного розвитку с.
Количівка. Проте наказом Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області від 15 січня 2014
року ОСОБА_4 надано дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Чернігівського району орієнтовною
площею 2 га для ведення особистого
селянського господарства. На підставі
цього наказу було розроблено проект
землеустрою, який був затверджений
наказом Головного управління
Держземагентства у Чернігівській
області від 19 лютого 2014
року. У подальшому 03 березня 2014 року
було зареєстровано право власності
ОСОБА_4 на цю земельну ділянку. Однак
згідно зі зміненим генеральним планом
с. Количівка ця земельна ділянка
відноситься до території житлової
садибної та блокованої забудови
с. Количівка та підлягає включенню в
межі зазначеного населеного пункту.
Таким чином при передачі у власність
земельної ділянки ОСОБА_4 не було
враховано, що її місце розташування не
відповідає вимогам містобудівної
документації. Також проект землеустрою
не погоджувався з Іванівською
сільською радою як суміжним
землекористувачем. Тому заступник
прокурора просив визнати недійсними
зазначені накази та свідоцтво про
право власності, а також скасувати
рішення про державну реєстрацію права
власності на цю земельну ділянку.

Збільшивши під час розгляду справи
позовні вимоги, позивач остаточно
просив визнати недійсним договір
купівлі-продажу вищезазначеної
земельної ділянки, укладений 04 червня
2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та
скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності, оскільки
цей договір є похідним.

Рішенням Чернігівського районного
суду Чернігівської області від
22 липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 29 вересня 2014
року, позов задоволено в повному
обсязі.

Визнано недійсним наказ Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області від 15 січня 2014
року
№ ЧН/:04:000/00002117, яким ОСОБА_4
надано дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність, яка розташована на
території Іванівської сільської ради
Чернігівського району, орієнтовною
площею 2 га для ведення особистого
селянського господарства.

Визнано недійсним наказ Головного
управління Держземагентства у
Чернігівській області від 19 лютого 2014
року
№ ЧН/:04:000/00002417, яким затверджено
проект землеустрою та надано ОСОБА_4 у
власність земельну ділянку площею 2 га
ріллі (кадастровий номер :04:000:5547)
для ведення особистого селянського
господарства, розташованої на
території Іванівської сільської ради
Чернігівського району.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності № 18725914, видане 07 березня 2014
року реєстраційною службою
Чернігівського районного управління
юстиції на ім'я ОСОБА_4, на земельну
ділянку площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства
із земель сільськогосподарського
призначення державної власності,
розташовану на території Іванівської
сільської ради Чернігівського району.

Скасовано рішення про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 2 га
(кадастровий номер :04:000:5547) для
ведення особистого селянського
господарства, розташовану на території
Іванівської сільської ради
Чернігівського району, прийняте 07
березня 2014 року реєстраційною службою
Чернігівського районного управління
юстиції.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 2 га (кадастровий номер
:04:000:5547) від 04 червня 2014 року
№ 1510, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
посвідчений приватним нотаріусом
Чернігівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6

Скасовано рішення про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_5 на
земельну ділянку площею 2 га
(кадастровий номер :04:000:5547)
прийняте 04 червня 2014 року
реєстраційною службою Чернігівського
районного управління юстиції,
індексний номер 13554919.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційних скаргах відповідачі
Головне управління Держземагенства у
Чернігівській області та ОСОБА_4,
ОСОБА_5 просять скасувати судові
рішення судів першої й апеляційної
інстанцій, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов заступника
прокурора Чернігівської області, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, дослідивши
докази у справі і надавши їм належну
оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
доведеності позову та наявності
правових підстав для його задоволення,
оскільки, як правильно встановив суд на
підставі наявних у справі доказів,
відповідач ОСОБА_4 набула право
власності на земельну ділянку з
порушенням вимог ст. ст. 118, 198 ЗК
України, ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування» та ст. 50 Закону
України «Про землеустрій».

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційних скаргах доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Головного управління
Держземагенства у Чернігівській
області та ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду
Чернігівської області від
22 липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Чернігівської області від
29 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик