АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8112/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 2021/135/2012
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 22" грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В.,
Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Красноградського районного суду
Харківської області від 21 лютого 2012
року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення,-

в с
т а н о в и л а:

У січні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" звернувся до суду з
зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову
посилався на те, що 28.04.2007 року між
банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № HAB0GA00000001, згідно якого ОСОБА_2
отримала кредит у вигляді
невідновлюваної кредитної лінії в
розмірі 31110,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 14, 04
% на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 27.04.2017 року. З метою
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором 28.04.2007 року між
банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, укладено
договір іпотеки, згідно якого вони
передали в іпотеку банку квартиру
загальною площею 36,00 кв. м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві
спільної часткової власності на
підставі Свідоцтва про право власності
на житло. Ціна предмету іпотеки
дорівнює 69000, 00 грн. З 23.12.2008 року ОСОБА_2
припинила погашати заборгованість за
кредитом, процентами, комісією, а також
іншими витратами до умов договору. У
зв'язку з чим станом на 11.11.2011 року
заборгованість за кредитом становила
81552, 36 грн., яка складається з
заборгованості за тілом кредиту в
розмірі 23560, 45 грн.; заборгованості за
відсотками за користування кредитом в
розмірі 21032, 24 грн., заборгованості за
комісією за користування кредитом в
розмірі 1566,00 грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в розмірі 31272, 13 грн., а
також штрафу (фіксована частина) в
розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна
складова) в розмірі 3871, 54 грн. Просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в розмірі 81552, 36
грн. звернути стягнення на квартиру
загальною площею 36,00 кв. м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки на
підставі договору іпотеки № HAB0GA00000001
від 28.04.2007 року Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
"ПриватБанк" з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі -
продажу будь - яким способом з іншою
особою - покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
нормативно - правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмету
іпотеки; виселити відповідачів та
інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у квартирі (предмет
іпотеки), розташований за адресою:
АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного
обліку у органах МВС України, до
повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенції якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Ухвалою Красноградського районного
суду Харківської області від 07 лютого
2012 року залучено до участі у справі
ОСОБА_1, як співвідповідача.

Рішенням Красноградського районного
суду Харківської області від 21 лютого
2012 року позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" - задоволено, звернуто
стягнення на квартиру загальною площею
36,00 кв. м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом продажу квартири, як
предмету іпотеки з укладанням від
імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 договору купівлі -
продажу будь - яким способом з іншою
особою - покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах та організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування з можливістю
здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх
передбачених нормативно - правовими
актами дій, необхідних для продажу
іпотеки; виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_1 з квартири, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 без надання їм іншого
приміщення та із зняттям їх з
реєстраційного обліку; вирішено
питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій
просила рішення - скасувати,
постановити нове, яким в задоволенні
позову відмовити. При цьому посилалася
на неповне з`ясування судом обставин
справи, що мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважала, що суд
першої інстанції не надав належної
оцінки доказам у справі, не звернув
увагу на те, що вона є людиною похилого
віку, довгий час хворіє, самостійно без
сторонньої допомоги пересуватися не
може.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити частково,
рішення суду - змінити. При цьому судова
колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов банку, суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що
оскільки ОСОБА_2 свої зобов'язання за
кредитним договором не виконала, банк
вправі задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселити боржників, інших осіб, які
проживають разом з ним.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 28.04.2007 року між
банком та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № HAB0GA00000001, згідно якого ОСОБА_2
отримала кредит в розмірі 31110,00 грн. зі
сплатою 14,04% річних за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 27.04.2017 року. З метою
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором 28.04.2007 року між
банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, укладено
договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 передали в іпотеку банку
належну їм на праві спільної часткової
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
виконкомом Красноградської міської
ради 17.02.2007 року та зареєстрованого в
КПТІ "Інвентаризатор" 01.03.2007 року за №
3675, двокімнатну квартиру загальною
площею 36,00 кв. м., житловою площею - 20, 4
кв. м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Ціна предмету іпотеки
дорівнює 69000, 00 грн. Із пункту 7.1.
кредитного договору вбачається, що
періодом сплати вважається період з " 15"
по " 22" число кожного місяця. Погашення
заборгованості за цим договором
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати позичальник
повинен надавати банку кошти
(щомісячний платіж) у сумі 477, 04 грн. для
погашення заборгованості за кредитним
договором, що складається із
заборгованості по кредиту, відсоткам,
винагороди. З 23.12.2008 року ОСОБА_2
припинила погашати заборгованість за
кредитом, процентами, комісією, а також
іншими витратами до умов договору. У
зв'язку з чим станом на 11.11.2011 року
заборгованість за кредитом становила
81552, 36 грн., яка складається з
заборгованості за тілом кредиту в
розмірі 23560, 45 грн.; заборгованості за
відсотками за користування кредитом в
розмірі 21032, 24 грн., заборгованості за
комісією за користування кредитом в
розмірі 1566,00 грн., пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором в розмірі 31272, 13 грн., а
також штрафу (фіксована частина) в
розмірі 250,00 грн., штрафу (процентна
складова) в розмірі 3871, 54 грн.

В суді першої інстанції відповідачі
позов визнали.

Як вбачається з матеріалів справи
постановою відділу Державної
виконавчої служби Красноградського
районного управління юстиції
Харківської області від 23.05.2012 року
банку відмовлено у відкритті
виконавчого провадження. Банк
звернувся до суду першої інстанції з
заявою про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання. За вказаною
заявою ухвалою Красноградського
районного суду Харківської області від
24.10.2014 року провадження у справі
зупинено.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України, згідно якого за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 598, ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 33 Закону України "Про іпотеку"
від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи до
теперішнього часу відповідачі ОСОБА_2
та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним
договором не сплатили, тому банк мав
право задовольнити свої вимоги за
основним зобов'язанням шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Із матеріалів справи вбачається, що
співвласниками іпотечної квартири є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а зареєстровані та
проживають в ній ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції правильно зазначив, що
оскільки заборгованість за кредитним
договором не погашено, в рахунок її
погашення необхідно звернути
стягнення на іпотечну квартиру,
співвласниками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

19.10.2011 року банк на адресу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 направив досудову вимогу щодо
добровільного звільнення іпотечної
квартири разом з усіма членами сім'ї та
іншими мешканцями, тому посилання
ОСОБА_1 на те, що її не повідомили про
виселення, є неправомірними. Крім того,
як вбачається з пунктів 12.1. - 12.9
зазначеного договору іпотеки, відносно
іпотечної квартири вимоги третіх осіб
відсутні. Іншим членам сім'ї доведено
до відома зміст та суть іпотечного
договору і правові наслідки для них,
тому висновок суду щодо виселення
боржників та ОСОБА_1 є законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, тому судова колегія не
погоджується з зазначеним в
резолютивній частині рішення "без
надання їм іншого житлового
приміщення", виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, тому зазначене
в резолютивній частині рішення суду
"без надання їм іншого житлового
приміщення" необхідно виключити,
оскільки такі вимоги банком не
заявлялися.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про
іпотеку" від 05.06.2003 року із змінами та
доповненнями у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотеко держателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотеко держателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

В резолютивній частині рішення
відсутнє визначення початкової ціни
предмета іпотеки для його подальшої
реалізації.

Як вбачається зі пункту 33.4 договору
іпотеки вартість предмета іпотеки
склала 69000,00 грн., (а. с. 13).

У зв'язку з чим судова колегія вважає за
необхідне доповнити другий абзац
резолютивної частини рішення
наступним "з початковою ціною предмета
іпотеки, визначеної в договорі іпотеки
№ HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року в сумі 69000,00
грн.".

Питання щодо сплати судового збору
вирішено відповідно до вимог чинного
законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 1
ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319
ЦПК України судова колегія,-

в и р
і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного
суду Харківської області від 21 лютого
2012 року - змінити, доповнивши другий
абзац резолютивної частини рішення
наступним "з початковою ціною предмета
іпотеки, визначеної в договорі іпотеки
№ HAB0GA00000001 від 28.04.2007 року в сумі 69000,00
грн." та виключивши з абзацу третього
резолютивної частини рішення
зазначене "без надання їм іншого
житлового приміщення".

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді колегії