УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Приватного підприємства
«Стрілець» про визнання недійсними
договорів оренди земельних ділянок, за
касаційною скаргою Приватного
підприємства «Стрілець» на рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 3 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 30 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки
кадастровий № 020010069 площею 1,9272 га
на території Стрільницької сільської
ради Шаргородського району Вінницької
області, яка належить їй на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку від 13 червня 2003 року
серії ВН № 150439. Позивач ОСОБА_5 є
власником земельної ділянки
кадастровий № 020010071, площею 1,5954 га
на тій же території, що належить йому на
підставі державного акта від 17 квітня
2007 року серії ВН № 049034.

Вказали, що вони не підписували
договорів оренди вказаної землі з
відповідачем Приватним підприємством
«Стрілець» (далі - ПП «Стрілець») 1
березня 2012 року за № № 193,195 і
волевиявлення на це не виявляли.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від 3 вересня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 30 вересня 2014 року, позов ОСОБА_4,
ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсними договори оренди
земельних ділянок, розташованих на
території Стрільницької сільської
ради Шаргородського району Вінницької
області, укладені: 1 березня 2012 року № 193
між ОСОБА_4 та ПП «Стрілець» про
передачу в строкове платне
користування земельної ділянки площею
1,9272 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Шаргородському районі Вінницької
області, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13 червня 2012
року № 04801; 1 березня 2012 року № 195
між ОСОБА_5 та ПП «Стрілець» про
передачу в строкове платне
користування земельної ділянки площею
1,5954 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Шаргородському районі Вінницької
області, про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 13 червня 2012
року № 04805.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПП «Стрілець»
просило скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Шаргородського районного суду
Вінницької області від 3 вересня 2014
року та ухвали апеляційного суду
Вінницької області від 30 вересня 2014
року, оскільки вони законні та
обґрунтовані, так як оскільки позивачі
не підписували оспорювані договори
оренди землі, які у встановленому
законом порядку були зареєстровані у
територіальному органі земельних
ресурсів, то такі договори за вимогою
позивачів слід визнати недійними в
силу положень статті 215 ЦК України, ч. ч.
1-3, 5 ст. 203 та ч. ч. 1, 2 статті 207 цього
Кодексу, оскільки у позивачів не було
волевиявлення на укладення вказаних
договорів оренди землі з відповідачем
ПП «Стрілець» та передачу належних їм
земельних ділянок останньому.

Доводи касаційної скарги не знайшли
свого підтвердження та не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Стрілець» відхилити.

Рішення Шаргородського районного суду
Вінницької області від 3 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 30 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня