У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 22 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атіква» про
припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 30
березня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Атіква»
(далі −? ТОВ «Атіква») та Публічним
акціонерним товариством «Альфа-Банк»
(далі - ПАТ «Альфа-Банк») укладено
договір про відкриття кредитної лінії
№ 10/12.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 30
березня 2012 року між банком та ОСОБА_2
укладено договір поруки № 26-П/12.
Відповідно до п. 5.3 додаткового
договору поруки у разі зменшення суми
кредиту до суми, що не перевищує 6 800 000
грн договір поруки припиняється.

Оскільки станом на 29 листопада 2013 року
заборгованість за кредитом
позичальника склала 6 799 080 грн, просив
визнати договір поруки

від 30 березня 2012 року № 26-П/12
припиненим.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 23 липня

2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Договір поруки від 30 березня 2012 року №
26-П/12, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Альфа-Банк» визнано припиненим.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 22 жовтня

2014 року рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від 23 липня

2014 року скасовано, у задоволенні позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову, оскільки
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 01 квітня 2014 року, що
набрало законної сили та має
преюдиційне значення, встановлено, що
сума заборгованості ТОВ «Атіква» та
ОСОБА_2 перед банком станом на листопад
2013 року складала 186 641 грн 91 коп., що у
свою чергу, потягло перевищення
розміру заборгованості за кредитом 6 800
000 грн, що виключало припинення поруки.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атіква» про
припинення договору поруки.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік