Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
Справа № 191/2069/14-ц
Провадження № 2/191/1039/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.11.2014

м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого – судді Твердохліб А. В.

при секретарі – Яришевій Н. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Квадро
Земля» до ОСОБА_1 про витребування
безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

15. 05. 2014 року позивач звернувся до суду
із вищевказаною позовною заявою,
обґрунтовуючи тим, що 10 грудня 2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Квадро Земля»
сплатило ОСОБА_1 кошти у розмірі 3482 грн.
50 коп., в т.ч. ПДФО, як передплату за
оренду землі, що підтверджується
видатковим касовим ордером №2 від 10
грудня 2013 року. Договір оренди землі,
зареєстрований в реєстрі речових прав,
між відповідачем та ТОВ «Квадро Земля»
відсутній. Зі сторони відповідача не
має зацікавленості у взаємному
співробітництві. Землею відповідача
ТОВ «Квадро Земля» не користувалося.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Відповідно до частини першої,
пункту 1 частини другої статті 11, частин
першої та другої статті 509 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. До підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, належать договори
та інші правочини. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Згідно із
частиною першою статті 177 ЦК України
об'єктами цивільних прав є, зокрема,
речі, у тому числі гроші. Під
відсутністю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказівці закону,
або суперечить меті правовідношення і
його юридичному змісту. Тобто
відсутність правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином. Отримуючи
зазначені кошти відповідач збагатився
за рахунок ТОВ «Квадро Земля» не маючи
на меті надавати землю в оренду. ТОВ
«Квадро земля» вважає, що відповідач
отримав кошти без достатньої правової
підстави і тому повинен їх повернути. Ч.
2 ст. 1214 ЦК України встановлено, що у
разі безпідставного одержання чи
збереження грошей нараховуються
проценти за користування ними (стаття
536 цього Кодексу). Згідно зі ст. 536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти. Розмір процентів
за користування чужими грошовими
коштами встановлюється договором,
законом або іншим актом цивільного
законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048
ЦК України якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Облікова ставка Національного банку
України станом з 13. 08. 2013 р. по 15. 04. 2014 р.
становила 6,5 % річних. З 15. 04. 2014 року
становить 9,5% річних. Загальна сума
заборгованості відповідача складає: 3482
грн. 50 коп. (основний борг) + 93 грн. 42 коп.
(проценти за користування коштами) = 3575
грн. 92 коп.

Просить суд стягнути з відповідача на
користь ТОВ «Квадро Земля»
заборгованість у розмірі 3575 грн. 92 коп.
та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на
підставі Довіреності від 11. 03. 2014 року, у
відкрите судове засідання не з’явився,
але надав суду заяву про розгляд справи
без його присутності. У наданому суду
до початку проведення судового
засідання письмовому поясненні
зазначив, що згідно ст.. 1 Закону України
«Про оренду землі» оренда землі – це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою. Договір оренди землі
укладається у письмовій формі із
обов’язковим вмістом істотних умов,
визначених ст.. 15 зазначеного Закону.
Таким чином, вважає єдиним належним,
допустимим доказом наявності
зобов’язальних відносин між сторонами
- письмовий договір оренди земельної
ділянки. Відповідач не надав оригіналу
або копії договору оренди земельної
ділянки, із чого випливає, що його не
існує. Зазначає, що між ТОВ «Квадро
Земля» та ОСОБА_1 не було і не має жодних
договірних, зобов’язальних відносин, а
кошти перераховано без достатньої
правової підстави. Згідно Довідки
управління Держземагенства у
Синельниківському районі
Дніпропетровської області від 15. 04. 2014
року за вих.. №1511-010/2 ТОВ «Квадро Земля»
всього орендує 47, 88 га, в т. ч. на
території Роздорської селищної ради
Синельниківського району 27,46 га та на
території Писарівської сільської ради
Синельниківського район 20, 42 га.
Відповідач не є власником жодної із
зазначених згідно кадастрових номерів
земельних ділянок. Враховуючи
викладене, позовні вимоги підтримує у
повному обсязі і просить суд їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, що діє
на підставі Договору про надання
юридичних послуг ОСОБА_1 від 30. 07. 2014
року до початку судового засідання
надав суду письмове заперечення проти
позову від 27. 08. 2014 року у якому
зазначив: з матеріалів справи
вбачаться, що згідно до видаткового
касового ордеру від 10. 12. 2013 року
підставою для виплати грошей у сумі 2960
грн. 13 коп. зазначено Договір оренди паю
№7 від 05. 10. 2013 року. В зазначеному
документі допущено помилку щодо року
укладення договору, оскільки договір
оренди паю був укладений у жовтні 2012
року, що підтверджується випискою з
банківського рахунку позивача у
аналогічних справах, де у якості
підстави для сплати грошових коштів
зазначаються договори оренди паїв від
05. 10. 2012 року. З огляду на вказані докази,
надані позивачем, вбачається, що між
відповідачем та позивачем укладалися
договори оренди належних відповідачу
земельних паїв. Договори було
виготовлено у 2-х примірниках. До
договорів додавався акт
приймання-передачі земельної ділянки
та копії правовстановлюючих
документів на землю. Як вбачається з
видаткового касового ордеру від 10. 12. 2013
року – призначенням платежу була
оплата за оренду паю на підставі
договору від 05. 10. 2012 року. Отже, ні про
яку передплату мова не йшла, а була
проведена плата за оренду землі за 2013
рік. А у звіті позивача до податкової
вказані платежі фігурують у 4 кварталі
2013 року, тобто як звіт позивача за
фінансову діяльність за 2013 рік. Там же
нараховані та сплачені за відповідача
податки з доходів від оренди паїв.
Таким чином, твердження позивача про
безпідставність набуття відповідачем
грошей не відповідає дійсності та
спростовується наданими ним же самим
доказами. В наданих позивачем
матеріалах відсутні докази отримання
відповідачем грошових коштів та їх
сума.

Представник відповідача зазначає, що
ОСОБА_1 О, самостійно не здійснює
обробку земельної ділянки та не збирає
з неї врожаю, а лише здає її в оренду, за
що отримує грошові кошти з яких
платником (орендатором) сплачується
податок. До теперішнього часу про те, що
вказані договори не зареєстровані в
реєстрі і позивач не користується
земельною ділянкою чи користується
нею, відповідачу нічого відомо не було.
Згідно до Звіту, наданого та
посвідченого відділом статистики у
Синельниківському районі головного
управління статистики у
Дніпропетровській області станом на 01
грудня 2013 року ТОВ «Квадро Земля»
посівна площа – всього (сума рядків 1140,
1238, 1324, 1434) код рядка 1440 складає 373, 00 га. В
даних рядках зазначені показники
одержаного врожаю. Отже, твердження
позивача про відсутність у нього
земельних ділянок та не ведення
сільськогосподарської діяльності у 2013
році спростовуються наведеними
доказами. Твердження позивача, що зі
сторони відповідача не має
зацікавленості в співробітництві ні
чим не доведено, тому також є
безпідставним. Посилання позивача на
норми ст.. 509 ЦК України вважає
безпідставними, так як позивач не є
кредитором, а відповідач не є
боржником, оскільки позивач сплатив
грошові кошти за оренду земельного паю,
після того, як відповідач підписав
договір та передав йому всі документи
на земельну ділянку. В зв’язку з
викладеним просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
наступного висновку.

В матеріалах справи знаходиться копія
Видаткового касового ордера від 10
грудня 2013 року, виданого ТОВ «Квадро
Земля», яким підтверджується факт
видачі ОСОБА_1 ТОВ «Квадро Земля» на
підставі Договору оренди паю №7 від 05.
10. 2013 року грошової суми у розмірі 2960
грн. 13 коп.

У Податковому розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку форми 1ДФ за 4 квартал 2013
року, поданої ТОВ «Квадро Земля» до
Дніпропетровської об’єднаної ДПІ
(Синельниківське відділення), платежі у
сумі виплачених складають 2960 грн. 13 коп.
+ 522 грн. 37 коп. перерахованих за ІПН
ОСОБА_1, зазначені за 4 квартал 2013 року, а
нараховані і сплачені податки надійшли
від оренди паїв.

19. 03. 2014 року за вих. № 20/03 ТОВ «Квадро
Земля» направило відповідачу лист про
повернення отриманих нею коштів в
розмірі 3482 грн. 50 коп.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи (потерпілого)
без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов’язків. Відповідно до частини
третьої статті 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Як вольова дія,
правочин являє собою поєднання волі та
волевиявлення. Воля сторін полягає в
їхній згоді взяти на себе певні
обов’язки, вона повинна бути взаємною,
двосторонньою і спрямованою на
досягнення певної мети. Згідно із
частиною першою статті 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. На підставі
статті 20 Закону України «Про оренду
землі» (у редакції, яка була чинною на
момент виникнення правовідносин)
укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації. Право
оренди земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до статті 18 цього Закону
договір оренди землі набирає чинності
після його державної реєстрації. Отже,
учасники правочину, дійшовши згоди
щодо всіх істотних умов договору
оренди землі, складають і підписують
відповідний письмовий документ,
надаючи згоді встановленої форми.
Разом із тим цивільні права та
обов’язки, на досягнення яких було
спрямоване волевиявлення учасників
при укладенні договору, набуваються
після відповідної державної
реєстрації. Згідно зі статтею 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно – офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру, тобто реєстрацією є запис,
фіксація фактів або явищ з метою обліку
та надання їм статусу офіційно
визнаних актів, внесення до списку або
книги обліку. Волевиявлення є
важливими чинником, без якого
неможливо вчинення правочину, що
узгоджується зі свободою договору,
установленою статтею 627 ЦК України.
Своє волевиявлення на укладення
договору учасник правочину виявляє в
момент досягнення згоди з усіх
істотних умов, складання та скріплення
підписом письмового документа, в якому
фіксуються правові наслідки.
Реєстрація договору є
адміністративним актом, тобто
елементом зовнішнім щодо договору.

Згідно ч.1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, доводи позивача щодо
зареєстрованого в реєстрі речових прав
договору оренди землі та його
відсутності, а також щодо відсутності у
відповідача під час отримання коштів
мети надавати землю в оренду є
безпідставними та такими, що не знайшли
свого повного підтвердження в ході
судового розгляду, оскільки жодного
належного доказу суду надано не було.
Дані доводи були спростовані наданими
позивачем документами, з яких
вбачається, що кошти відповідачу були
перераховані товариством «Квадро
Земля» на підставі договору оренди паю
№ 7 від 05. 10. 2013 року. Крім того,
позивачем не було надано жодних
належних підтверджень щодо розірвання
зазначених у Видатковому касовому
ордері від 10 грудня 2013 року зазначеного
вище договору або визнання його
недійсним. Дані обставини та
вищенаведені норми дають суду підстави
для висновку про наявність договірних
відносин між сторонами та й відповідно
їх волевиявлення на момент досягнення
згоди в належній формі з усіх істотних
умов договору. Тобто, вчинення
правочину слід вважати момент, коли
сторони свого часу досягли згоди з усіх
істотних умов, а сам факт ненадання
сторонами договорів та відсутність їх
державної реєстрації не можуть
визнаватися умовами безпідставного
набуття майна. У зв’язку з даними
обставинами відповідач набув
зазначені кошти на підставі укладеного
договору оренди паю, а тому спірна
заборгованість з урахуванням
відсотків стягненню не підлягає.

Таким чином, суд вважає необхідним в
задоволенні позовних вимог відмовити.
У зв’язку з цим згідно вимог ст. 88 ЦПК
України не підлягають стягненню й
судові витрати у вигляді судового
збору.

На підставі викладеного, ст. 16, 202, 203, 321,
638, 1212 ЦК України, ст.. ст.. 18, 20 Закону
України «Про оренду землі», керуючись
ст.. ст.. 3, 10, 11, 30, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Квадро Земля» до
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про витребування
безпідставно отриманих грошей
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутні під час
проголошення рішення - протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

ОСОБА_4