Ухвала

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Черкаської міської ради,
Виконавчого комітету Черкаської
міської ради, ОСОБА_3, Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції про скасування
свідоцтва про право власності на майно
та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з
позовом до Черкаської міської ради,
Виконавчого комітету Черкаської
міської ради, ОСОБА_3, Реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції про скасування
свідоцтва про право власності на майно
та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 08 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 21 серпня 2014 року зазначене
судове рішення скасовано. Ухвалено
нове рішення, яким позов задоволено
частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності від 06 серпня 1998 року № 593 на
будинок АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3
на підставі рішення Виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 21
липня 1998 року № 629.

У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Судом установлено, що рішенням
Виконавчого комітету Черкаської
міської ради від 21 липня 1998 року № 629
поділено землекористування по АДРЕСА_2
на два окремих та надано право
користування земельними ділянками:

- ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 1 387,3
кв. м, з них: 500 кв. м - в постійне
користування для обслуговування
жилого будинку літ. «Ж-І»,
господарських будівель і споруд, 887,3 кв.
м - в тимчасове короткострокове
користування на 3 роки під город без
права забудови, без відшкодування
понесених витрат і збитків.
Збудованому жилому будинку літ. «Ж-І»
присвоєно АДРЕСА_1;

- за жилим будинком літ. «А-І», власник
якого ОСОБА_4 помер, залишено земельну
ділянку для оформлення спадщини площею
1 467 кв. м, з них: 500 кв. м - в постійне
користування для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, 967 кв. м - в тимчасове
короткострокове користування на 3 роки
під город без права забудови, без
відшкодування понесених витрат і
збитків. Жилому будинку літ. «А-І»
залишено АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення
Виконавчого комітету Черкаської
міської ради ОСОБА_3 06 серпня 1998 року
отримала свідоцтво про право власності
№ 593 на будинок по АДРЕСА_1.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 26 грудня 2012 року
визнано незаконним та скасовано
рішення Виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 21 липня 1998
року № 629. Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року вказана постанова
в цій частині залишена без змін.

Таким чином, рішення органу місцевого
самоврядування, на підставі якого
ОСОБА_3 видано свідоцтво про право
власності на вищезазначене нерухоме
майно, визнано недійсним та скасовано в
судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов
висновку, що позивачами не надано
доказів, що підтверджують скасування
рішення Виконавчого комітету
Соснівської районної ради народних
депутатів від 27 серпня 1997 року № 446,
яким прийнято до експлуатації,
оформлено право власності на будинок
по АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, житловою площею
43,5 кв. м, корисною - 74,5 кв. м.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове, посилався на те, що висновок суду
є помилковим, оскільки оскаржуване
свідоцтво про право власності видане
на підставі рішення Виконкому
Черкаської міської ради від 21 липня 1998
року № 629, а не рішення Виконавчого
комітету Соснівської районної ради
народних депутатів від 27 серпня 1997 року
№ 446, та на будинок по АДРЕСА_1, а не
АДРЕСА_2, як вказано у рішенні від 27
серпня 1997 року № 446.

За таких обставин апеляційний суд
часткового задовольнив позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права; наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської
області від 21 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель