У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина
М.М.,

суддів -Бондаренка Ю.О.,
Собослоя Г.Г.,

при секретарі - Маринець
Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Тячівського районного суду від 05
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
завданої шкоди, -

в с т а н о в и л а :

25 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
заподіяної внаслідок дорожньої
транспортної пригоди у розмірі 10734, 71
грн. і витрат, пов'язаних з розглядом
справи та наданням правової допомоги.

Позивач зазначав, що 02 червня 2012 року
близько 16.00 годин в с. Нересниця по
вул. Грушевського сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
відповідача ОСОБА_2, який , керуючи
автомобілем марки «ВАЗ 21101», номерний
знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху
та допустив зіткнення з автомобілем
марки «Фольксваген», номерний знак
НОМЕР_2, належним позивачу ОСОБА_1, в
результаті якого автомобіль позивача
отримав механічні пошкодження.

Постановою Тячівського районного суду
від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00
грн..

Згідно до звіту № 111/06 від 16 червня 2012
року про вартість матеріального
збитку, завданого пошкодженням
транспортного засобу, з технічної
точки зору визначено, що заподіяна
позивачеві шкода становить суму 9153
грн.. Пеня за період несплати
зазначеної шкоди за 411 день становить
суму 1581,71 грн., отже разом позивачеві
заподіяно матеріальну шкоду в
загальній сумі 10734,71 грн., яку він і
просив стягнути з відповідача на свою
користь разом із судовими витратами.

Рішенням Тячівського районного суду
від 05 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми завданої шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, у якій посилаючись на
незаконність судового рішення із-за
порушення норм матеріального права,
неповного встановлення обставин
справи, просив скасувати оскаржуване
ним рішення та ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивував тим, що суд
першої інстанції дійшов хибного
висновку про те, що у стягненні
майнової шкоди йому слід відмовити,
оскільки її вже стягнуто із страхової
компанії, не дослідивши належним чином
обставин справи. Місцевим судом не
взято до уваги той факт, що виконавчий
лист, виданий згідно рішення
Іршавського районного суду від 19
березня 2013 року про стягнення суми
страхового відшкодування з ТДВ СК
«Райп», повернувся без виконання, отже
жодних страхових відшкодувань позивач
не отримав, а оскаржуваним рішенням суд
першої інстанції позбавив його права
отримати завдану матеріальну шкоду із
винної особи.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлені, що вбачається з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто у відсутності сторін
та без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу (ч. 2 ст. 197 ЦПК).

Заслухавши доповідача, дослідивши
матеріали справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що 02 червня 2012 року
близько 16.00 годин в с. Нересниця по
вул. Грушевського сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
відповідача ОСОБА_2, який , керуючи
автомобілем марки «ВАЗ 21101», номерний
знак НОМЕР_1, перевищив швидкість руху
та допустив зіткнення з автомобілем
марки «Фольксваген», номерний знак
НОМЕР_2, належним позивачу ОСОБА_1.

Внаслідок зазначеного ДТП був
пошкоджений автомобіль марки
«Фольксваген», який належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1..

Постановою Тячівського районного суду
від 27 червня 2012 року ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та накладено на нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340,00 грн..

Згідно звіту про оцінку вартості
майнової шкоди № 111/06 від 16
червня 2012 року внаслідок ДТП
власникові автомобіля марки
«Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2,
завдано майнову шкоду в сумі 9153 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як зазначено в п. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України майнова шкода, завдана,
зокрема майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
виходив із того, що згідно з рішенням
Іршавського районного суду
Закарпатської області від 19 березня 2013
року стягнуто з ТДВ Страхової компанії
«Райп» на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування за завдану внаслідот ДТП
від 02 червня 2012 року матеріальну шкоду
в розмірі 9153 гривні та 695,81 грн. пені, а
всього 9848,81 грн..

Рішення місцевого суду від 19 березня 2013
року набрало законної сили, ніким не
оскаржено та підлягає до обов'язкового
виконання.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки пред'явлення
вимог до страховика та їх задоволення є
підставою для відмови в позові до
завдавача шкоди.

Повернення виконавчого листа без
виконання не позбавляє позивача
можливості отримати належне йому
відшкодування та не може слугувати
підставою для повторного стягнення
зазначеного відшкодування
матеріальної шкоди з відповідача по
даній справі.

З огляду на викладене суд прийшов до
вірного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного та ст. 308 ЦПК
України апеляційну скаргу позивача
слід відхилити як безпідставну та
необгрунтовану і залишити без змін
рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
05 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: