Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8832/2014
інстанції - Кізюн Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» - Закуренко Тетяни
Миколаївни на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 26 грудня 2013
року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про розірвання договору та
зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного
суду м. Києва від 26 грудня 2013 року
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання договору та зобов'язання
вчинити дії.

Розірвано договір про спільну
діяльність від 21 січня 2013 року, що
укладено між ОСОБА_4 з ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 за
актом приймання-передачі частку
нежитлової будівлі по АДРЕСА_1,
загальною площею 319,00 кв.м., та частку
нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в м. Києві,
які ОСОБА_4 отримав відповідно до умов
договору про спільну діяльність від 21
січня 2013 року.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на
нежитлову будівлю по АДРЕСА_1,
загальною площею 319,00 кв.м.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на
нежитлові приміщення АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в м. Києві.

Зобов'язано ОСОБА_4 замовити та
виготовити технічні паспорти у
відповідних, ліцензованих
(сертифікованих) організаціях на
наступне майно: нежитлову будівлю по
АДРЕСА_1, загальною площею 319,00 кв.м., та
нежитлові приміщення АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м,. в м. Києві.

Рішення суду оскаржене ПАТ
«Акцент-Банк», яке не брало участь в
справі, з підстав вирішення судом
питання про права та обов'язки ПАТ. В
апеляційній скарзі представник ПАТ
«Акцент-Банк» просить скасувати
рішення суду в частині зобов'язання
ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 за актом
приймання-передачі частку нежитлових
приміщень АДРЕСА_2, загальною площею
161,50 кв.м., в м. Києві, які ОСОБА_4 отримав
відповідно до умов договору про
спільну діяльність від 21 січня 2013 року;
визнання права власності за ОСОБА_3 на
ці нежитлові приміщення; зобов'язання
ОСОБА_4 замовити та виготовити
технічний паспорт у відповідних
ліцензованих (сертифікованих)
організаціях на нежитлові приміщення
АДРЕСА_2, загальною площею 161,50 кв.м. в м.
Києві, та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3 у зазначеній частині.
Посилається на те, що рішення суду щодо
нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
загальною площею 161,50 кв.м., в м. Києві є
незаконним, необґрунтованим, не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі зазначає те, ПАТ «Акцент-Банк» є
власником зазначених приміщень, а
позивач не надав до суду доказів, а суд,
в свою чергу, не витребував у позивача
докази, що
стосуютьсяправовстановлюючих
документів на приміщення, які ніби-то
були передані від позивача
відповідачу. Судом не взято до уваги
того, що ОСОБА_3 не мав права передавати
ОСОБА_4 приміщення, на які у ОСОБА_3
немає правовстановлюючих документів і
стосовно яких він не є власником.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

21 січня 2013 року позивачем ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_4 було укладено
договір про спільну діяльність.

За п. 1.1. договору сторони за даним
договором зобов'язалися шляхом
об'єднання майна і зусиль спільно
здійснювати роботи в сфері
господарської діяльності.

За п. 3.1. договору позивач в термін
протягом 3-х робочих днів з моменту
підписання даного договору
зобов'язався передати відповідачу
частку нежитлової будівлі по АДРЕСА_1,
загальною площею 319,00 кв.м., та частку
нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в місті
Києві.

Актом приймання-передачі майна від 21
січня 2013 року позивач передав, а
відповідач прийняв частку нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею
319,00 кв.м., та частку нежитлових
приміщень АДРЕСА_2, загальною площею 161,5
кв.м., в місті Києві.

Згідно пункту 4.1. договору відповідач з
моменту підписання даного договору
зобов'язався перерахувати позивачу
платіжним дорученням грошовий внесок в
розмірі 130 000 грн.

Розділом 6 договору встановлено, що
внеском позивача є частка нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею
319,00 кв.м., та частка нежитлових
приміщень АДРЕСА_2, загальною площею 161,5
кв.м., в місті Києві, частка позивача
складає 95%. Внесок відповідача -
особиста трудова участь, а також 130 000
(сто тридцять тисяч) грн., тобто частка
відповідача складає 5 %.

За п. 5.2. договору, керівництво сумісною
діяльністю за даним договором, а також
ведення спільних справ доручається
відповідачу.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що
підбиття підсумків сумісної
діяльності розподіл прибутку між
сторонами здійснюється в термін, на
підставі окремого балансу, який
складає відповідач. Баланс повинен
бути поданий позивачу, не пізніше З0
числа кожного календарного місяця
поточного року.

Звіт про діяльність на протязі року
відповідачем жодного разу не подавався
позивачу, прибуток від здійснення
спільної діяльності не
перераховувався на користь позивача.

10 квітня 2013 року позивач вручив
претензію відповідачу про розірвання
договору та сплату заборгованості в
розмірі 130 000 грн., яка залишена
відповідачем без задоволення.

У грудні позивач ОСОБА_3 звернувся до
суду із даним позовом, просив
постановити рішення, яким розірвати
договір про спільну діяльність від 21
січня 2013 року, укладений ним та
відповідачем ОСОБА_4, зобов'язати
ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 за актом
приймання-передачі частку нежитлової
будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею
319,00 кв.м., та частку нежитлових
приміщень АДРЕСА_2, загальною площею 161,5
кв.м., в місті Києві, які ОСОБА_4 отримав
відповідно до умов договору про
спільну діяльність; визнати право
власності за ОСОБА_3 на зазначені
нежитлові будівлі, зобов'язати
відповідача ОСОБА_4 замовити та
виготовити технічні паспорти у
відповідних, ліцензованих
(сертифікованих) організаціях на ці
нежитлові будівлі. В обгрунтування
позовних вимог посилався на наведені
обставини щодо укладання договору про
спільну діяльність, передання спірного
майна відповідачеві на підставі цього
договору, невиконання відповідачем
умов договору про спільну діяльність.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, у
письмовій заяві на адресу суду
посилаючись на безпідставність вимог
позивача про визнання права власності
на нежитлові будівлі, просив відмовити
у задоволенні позову.(а.с. 22).

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 за
актом приймання-передачі частки
нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в місті
Києві, які ОСОБА_4 отримав відповідно до
умов договору про спільну діяльність;
визнання права власності за ОСОБА_3 на
зазначені нежитлові приміщення,
зобов'язання відповідача ОСОБА_4
замовити та виготовити технічний
паспорт у відповідних, ліцензованих
(сертифікованих) організаціях на ці
нежитлові приміщення, суд першої
інстанції виходив доведеності та
обгрунтованості цих вимог.

При цьому суд дійшов до висновку, що
відповідач ОСОБА_4 не виконав належним
чином свої зобов'язання відповідно до
умов договору про спільну діяльність, а
позивач, як власник спірних нежитлових
приміщень, який також є користувачем
земельної ділянки під нежитловою
будівлею та сплачує відповідні податки
за користування землею, має право
володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном.

Судова колегія не погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він не
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
на підтвердження позовних вимог в
частині, що стосуються нежитлових
приміщень АДРЕСА_2, позивачем наданий
лише технічний паспорт, виготовлений
ТОВ «Укртехексперт» станом на 28 серпня
2013 року на замовлення громадянина
ОСОБА_5

Будь-яких документів, які б
підтверджували право власності
позивача на зазначені приміщення на
час укладання договору про спільну
діяльність, на час звернення до суду з
даним позовом та на час постановлення
рішення ні в суді першої інстанції, ні в
апеляційному суді надано не було.

Разом з тим, колегія суддів,
перевіряючи доводи апеляційної скарги
ПАТ «Акцент-Банк», встановила такі
обставини.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ
«Акцент-Банк», затвердженого
загальними зборами акціонерів від 11
квітня 2012 року, ПАТ «Акцент-Банк» з 14
травня 2009 року є правонаступником всіх
прав та обов'язків ЗАТ «Акцент-Банк».

ЗАТ «Акцент-Банк» є правонаступником
ЗАТ «Український кредитний банк»,
останній є правонаступником прав та
обов'язків «Українського кредитного
банку», який в свою чергу є
правонаступником прав та обов'язків
«Київського приватного банку
«Київприватбанк», створеного за
рішенням установчих зборів (протокол
від 28 травня 1992 року) та
зареєстрованого Національним банком
України 30 жовтня 1992 року, реєстраційний
№127.(а.с. 62, 70-71).

Як встановлено з акту прийому-передачі
нерухомого майна від 31 травня 1995 року
на виконання договору про спільну
діяльність №2 від 10 липня 1994 року
нежитлові приміщення, в тому числі в
секції АДРЕСА_2, були передані
Київським Політехнічним інститутом у
власність Українському кредитному
банку, правонаступником якого на даний
час є ПАТ «Акцент-Банк» (а.с. 118-119)

Право власності Українського
кредитного банку на приміщення АДРЕСА_2
було зареєстровано 3 липня 1995 року
відповідно до положень діючого на той
час законодавства Київським БТІ (а.с.
120).

В подальшому 5 травня 2014 року на
підставі вказаного акту
прийому-передачі нерухомого майна від
31 травня 1995 року була проведена
державна реєстрація права власності на
спірні приміщення за ПАТ «Акцент-Банк»
сеція «А» по АДРЕСА_2, ( а.с. 126).

При цьому, судовою колегією було
встановлено, що розбіжності у розмірі
спірних нежитлових приміщень та
нумерації, а саме у технічному паспорті
від 23 вересня 1996 року - 14 приміщень,
площею 162,80 кв.м, у технічному паспорті
від 28 серпня 2008 року, виготовленому на
замовлення гр.. ОСОБА_5 та наданому
позивачем, - 15 приміщень, площею 161,5
кв.м., пов'язані з тим, що одне із
приміщень було розділене шляхом
встановлення перегородки (а.с. 18, 68,
121-125).

Відповідно до пояснень представника
ПАТ «Акцент-Банк», які не спростовані
представником позивача, спірні
приміщення ні «Українським кредитним
банком», ні його правонаступниками у
власність інших осіб не передавались.

Державна реєстрація права власності
ОСОБА_3 на спірні приміщення була
проведена у січні 2014 року на підставі
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 грудня 2013 року, яке
оскаржується.

З огляду на наведене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
позивачем ОСОБА_3 не було надано
доказів на підтвердження того, що
нежитлові приміщення АДРЕСА_2 на час
укладання договору про спільну
діяльність з відповідачем та на час
звернення до суду з даним позовом
належали йому на праві власності або
перебували у користуванні чи
управлінні, отже відсутні підстави для
задоволення позовних вимог про
зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3
нежитлових приміщень АДРЕСА_2.
зобов'язання відповідача ОСОБА_4
замовити та виготовити технічний
паспорт у відповідних, ліцензованих
(сертифікованих) організаціях на ці
нежитлові приміщення.

Підстави для визнання права власності
за ОСОБА_3 на зазначені нежитлові
приміщення також відсутні, оскільки
договір про спільну діяльність сторін
від 21 січня 2013 року не є правочином, на
підставі якого набувається право
власності на нерухоме майно.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні зазначених вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» - Закуренко Тетяни
Миколаївни задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 26 грудня 2013 року в частині:

- зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3
за актом приймання-передачі частку
нежитлових приміщень по АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в м. Києві;

- визнання права власності за ОСОБА_3 на
нежитлові приміщення по АДРЕСА_2,
загальною площею 161,5 кв.м., в м. Києві;

- зобов'язання ОСОБА_4 замовити та
виготовити технічний паспорт на
приміщення АДРЕСА_2, загальною площею
161,5 кв.м., в м. Києві, скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення
наступного змісту.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про

- зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3
за актом приймання-передачі частку
нежитлових приміщень АДРЕСА_2,
загальною площею 161,50 кв.м., в м. Києві;

- визнання права власності за ОСОБА_3 на
нежитлові приміщення АДРЕСА_2,
загальною площею 161,50 кв.м., в м. Києві;

- зобов'язання ОСОБА_4 замовити та
виготовити технічний паспорт на
нежитлові приміщення АДРЕСА_2,
загальною площею 161,50 кв.м., в м. Києві,
відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту
його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: