РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
________________________________________________________________________
_____________________________________________________
Справа № 327/354/14-ц
Провадження № 2/327/129/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2014 року

смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання
Захаренко О.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати
участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Розівського районного
суду Запорізької області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
територіальної громади в особі
Кузнецівської сільської ради
Розівського району Запорізької
області (далі - Кузнецівська сільська
рада) про визнання права власності на 1/2
частку земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом, треті особи
без самостійних вимог - Розівська
районна державна нотаріальна контора
Запорізької області (далі - нотаріальна
контора), Реєстраційна служба
Розівського районного управління
юстиції Запорізької області (далі - РС
Розівського РУЮ), -

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із зазначеним позовом, в якому
вказала, що 23 грудня 2004 року її матері
ОСОБА_2 державним нотаріусом
Розівської районної державної
нотаріальної контори Запорізької
області (далі - державний нотаріус) було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, за яким остання є
спадкоємцем 1/2 частки майна після
смерті свого батька ОСОБА_3. Спадкове
майно, на яке було видане вказане
свідоцтво, складалось, зокрема, із 1/2
частки земельної ділянки площею 0,29
гектара (далі - га), розташованої на
території с. Зоряне Кузнецівської
сільської ради і переданої для
присадибної ділянки та ведення
особистого підсобного господарства,
яка належала померлому ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії ЗП
000017 №002457. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати
позивача - ОСОБА_2, після смерті якої
залишилося спадкове майно, зокрема, у
вигляді 1/2 частки вищевказаної
земельної ділянки. Позивач у
встановленому законом порядку
звернулась до державного нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_2, але
державний нотаріус відмовив у вчиненні
нотаріальної дії, а саме у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на вказану частку земельної
ділянки, посилаючись на відсутність
правовстановлюючого документа на ім'я
спадкодавця. Посилаючись на викладене,
позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати за
нею право власності на 1/2 частку
спірної земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом.

Позивачі ОСОБА_1 у письмовій заяві,
поданій до суду, вказала про те, що вона
підтримує позов та прохає задовольнити
заявлені вимоги по тих підставах, які
були викладені в позовній заяві (а.с.52).

Позицію позивача ОСОБА_1 підтримав її
повноважний представник ОСОБА_4, який
надав судові відповідну письмову заяву
(а.с.53).

Відповідач - Кузнецівська сільська
рада позов визнала, фактичні обставини
у справі повноважний представник
відповідача ОСОБА_5 не оспорювала, про
що судові була надана відповідна
письмова заява (а.с.54).

Представники третіх осіб без
самостійних вимог - головний
спеціаліст РС Розівського РУЮ
Сидоренко О.О. та завідувач
нотаріальної контори Мацків Т.М. у
письмових заявах, поданих до суду, не
заперечували проти позову, погодившись
із доводами, наведеними у ньому (а.с.47,48).

Сторони, треті особи та їх представники
в судове засідання не з'явилися, хоча
про час і місце його проведення
повідомлялися належним чином
(а.с.41,42,43,45,46), до суду подали заяви з
проханням слухати справу без їх участі
(а.с.47,48,52,53,54).

Виходячи з наведеного, а також
положень ч.2 ст.158, ст.169 ЦПК України, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності сторін,
третіх осіб та їх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, з'ясувавши позиції сторін у справі,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази та надавши їм належну оцінку,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2
в смт. Розівка Куйбишевського району
Запорізької області. Матір'ю позивача є
ОСОБА_2, а дідусем -ОСОБА_3 (а.с.6,14,15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зоряне Розівського
району Запорізької області у віці 90
років помер дідусь позивача - ОСОБА_3
(а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1, який
належав померлому на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого виконавчим комітетом
Куйбишевської районної ради
Запорізької області 11 вересня 2003 року,
зареєстрованого комунальним
підприємством «Розівський комунгосп»
в книгу №17 під №3556, а також на
земельну ділянку площею 0,29 га,
розташовану на території с. Зоряне
Кузнецівської сільської ради і
переданої для присадибної ділянки та
ведення особистого підсобного
господарства, яка належала померлому
на підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії ЗП
000017 №002457, виданого Кузнецівської
сільською радою 14 квітня 1994 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №57 (а.с.8-10,11).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
державним нотаріусом 23 грудня 2004 року,
реєстровий №2302, вказані вище жилий
будинок з надвірними будівлями та
земельну ділянку успадкували доньки
спадкодавця - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 по 1/2
частці спадкового майна кожна (а.с.6).

З матеріалів справи встановлено, що
право власності ОСОБА_2 на нерухоме
майно - 1/2 частку жилого будинку
АДРЕСА_1, було зареєстровано 24 грудня 2004
року комунальним підприємством
«Розівський комунгосп» (а.с.7). Разом з
тим, державну реєстрацію права на
успадковану частку земельної ділянки
ОСОБА_2 за життя не здійснила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Зоряне Розівського
району Запорізької області у віці 63
років померла мати позивача - ОСОБА_2
(а.с.12), яка за життя все належне їй
майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно інформаційних довідок зі
Спадкового реєстру та листа завідувача
нотаріальної контори встановлено, що
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
Розівською державною нотаріальною
конторою Запорізької області 30 травня
2014 року заведена спадкова справа №60/2014
за номером у спадковому реєстрі 56139749 за
заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1,
яка є дочкою померлої. Заяви інших осіб
про прийняття спадщини або про відмову
від спадщини до нотаріальної контори
не надходили. У матеріалах спадкової
справи інформація щодо усунення
спадкоємців від права на спадкування
відсутня. (а.с.49,50,51).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого
державним нотаріусом 03 листопада 2014
року, реєстровий №1119, позивач ОСОБА_1,
мати якої померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
успадкувала все її майно, яке
складається з 1/2 частки житлового
будинку АДРЕСА_1 (а.с.17).

Проте, постановою державного нотаріуса
від 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на 1/2 частку
земельної ділянки, призначеної для
присадибної ділянки та ведення
особистого підсобного господарства,
розташованої на території с. Зоряне
Кузнецівської сільської ради, яка
залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2. Державний нотаріус роз'яснив,
що ОСОБА_1 може отримати свідоцтво про
право на спадщину на частку
вищевказаної земельної ділянки лише за
умови надання правовстановлюючого
документа на зазначену земельну
ділянку на ім'я спадкодавця я (а.с.18).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Частинами 1,4 статті 182 ЦК України
передбачено, що право власності та інші
речові права на нерухомі речі,
обтяження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації. Порядок
проведення державної реєстрації прав
на нерухомість та підстави відмови в
ній встановлюються законом.

Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України
визначено, що право власності на землю
(земельну ділянку) набувається і
здійснюється відповідно до закону.

За правилами частини 1 ст.125 Земельного
кодексу України (далі - ЗК України)
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що
право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, яка є матір'ю позивача, не
оформила в установленому законом
порядку своє право на частину спадщини
- 1/2 частку земельної ділянки після
смерті свого батька ОСОБА_3 (а.с.8-10),
внаслідок чого позивач ОСОБА_1 не мала
можливості отримати свідоцтво про
право на вказану спадщину після смерті
ОСОБА_2.

Разом з тим, суд враховує те, що
свідоцтво про право на спадщину - це
процесуальний нотаріальний документ,
який посвідчує перехід права власності
на майно спадкодавця до спадкоємців.

Зволікання з виконанням зобов'язань,
передбачених ч.1 ст.1297 щодо оформлення
права на спадщину, в складі якої є
нерухоме майно, або їх невиконання не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_1 виникли
труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину за законом та
заповітом після смерті ОСОБА_2, суд
прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Визнання відповідачем пред'явленого до
нього позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат
позивачами не порушувалось.

Керуючись стст.182,373,1216,1218,1297 ЦК України,
стст.125,126 ЗК України, стст.10,11,60,
88,174,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за
заповітом право власності на спадкове
майно - 1/2 частку земельної ділянки,
загальною площею 0,29 (нуль цілих
двадцять дев'ять сотих) га, розташовану
в с. Зоряне Кузнецівської сільської
ради Розівського району Запорізької
області і призначену для присадибної
ділянки та ведення особистого
підсобного господарства, що належала
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.
Зоряне Розівського району Запорізької
області, на підставі державного акта на
право приватної власності на землю
серії ЗП 000017 №002457, виданого
Кузнецівською сільською радою
Розівського району Запорізької
області 14 квітня 1994 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №57, спадкоємцем
якого згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 23
грудня 2004 року Розівською державною
нотаріальною конторою Запорізької
області, реєстровий №2302, була ОСОБА_2,
що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зоряне
Розівського району Запорізької
області.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Розівський районний
суд Запорізької області шляхом подання
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
10-денного строку з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т.М.
Кущ