АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/948/13-ц
інстанції - Калайда І.С.
Провадження № 22-ц/790/8021/14
Доповідач - Піддубний
Категорія: «відшкодування шкоди»
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого: судді
Піддубного Р.М.,

суддів: Тичкової О.Ю.,
Малінської С.М.,

при секретарі: Новокщоновій
І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
02 квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в обґрунтування якого
зазначив, що 22 червня 2011 року близько 13
год. 00 хв. на перехресті дороги
«Одноробівка - Олександрівка - Золочів»
з вини водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «Жигулі», державний
номерний знак НОМЕР_1, сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої автомобіль «REXTON»,
державний номерний знак НОМЕР_2,
отримав механічні пошкодження.
Посилаючись на те, що на прохання
відповідача працівники Державної
автомобільної інспекції для
оформлення дорожньо-транспортної
пригоди не викликалися, але ОСОБА_1
свою провину у скоєнні ДТП визнав та
зобов'язався сплатити вартість робіт,
пов'язаних з відновленням автомобіля,
про що написав відповідну розписку, але
в подальшому сплачувати будь-які кошти
відмовився, з урахуванням уточнених у
березні 2014 року позивних вимог, ОСОБА_2
просив стягнути з ОСОБА_1 на
відшкодування завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
матеріальної шкоди - 42 160 грн. 58 коп.,
моральної шкоди - 20 000 грн., а також 421
грн. 60 коп. судового збору.

Заочним рішенням Золочівського
районного суду Харківської області від
02 квітня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної
шкоди 12 518 грн., моральної шкоди - 6 000
грн., судові витрати - 125 грн. 18 коп.

Ухвалою Золочівського районного суду
Харківської області від 21 жовтня 2014
року заяву відповідача ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні заявленого ОСОБА_2 позову
відмовити. В обґрунтування скарги
зазначив, що своєї вини у скоєнні ДТП не
визнає, а розмір матеріальної шкоди
вважає недоведеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення
апеляційної скарги.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
шкода позивачу завдана внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, винним
в якій є ОСОБА_1, що підтверджується
розпискою останнього, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
22 червня 2011 року близько 13 год. 00 хв. на
перехресті дороги «Одноробівка -
Олександрівка - Золочів» сталося
зіткнення автомобіля НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_1 з автомобілем «REXTON»,
державний номерний знак НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2, внаслідок чого
автомобіль «REXTON» зазнав механічних
ушкоджень.

Встановлено та не заперечується
сторонами, що того ж дня ОСОБА_1 написав
ОСОБА_2 розписку, в якій визнав себе
винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди та
зобов'язався відшкодувати завдану
останньому шкоду: оплатити
відновлювальний ремонт автомобіля
«REXTON» згідно рахунку, зробленому СТО
«Панорама».

Після дорожньо-транспортної пригоди
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 за
участю ОСОБА_1 було складено акт огляду
автомобіля «REXTON», в якому зазначені
пошкодження автомобіля.

Згідно з наряд-замовленням ПВКП
«Панорама» від 28 липня 2007 року вартість
робіт, пов'язаних з відновленням
автомобіля «REXTON», державний номерний
знак НОМЕР_2, становить 12 518 грн.

Загальні підстави
цивільно-правової відповідальності за
завдану майнову шкоду та моральну
шкоду в деліктних (позадоговірних)
відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 і ч. 1
ст. 1167 ЦК.

Згідно із зазначеними нормами
обов'язковими умовами такої
відповідальності є наявність шкоди,
протиправної поведінки заподіювача
шкоди, причинного зв'язку між шкодою і
протиправною поведінкою та вина
заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності, які передбачають
рівність прав сторін щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості та
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи
(причини пропуску строку позовної
давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 3,4 ст.
60 ЦПК).

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК).

Частиною 1 ст. 61 ЦПК встановлено, що
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідачем ОСОБА_1 не заперечуються
обставини та зміст написаної ним
розписки, однак від узятих на себе
зобов'язань він відмовився,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 йому
погрожував.

Судом апеляційної інстанції
представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_4 було
роз'яснено право звернутися до суду з
клопотанням про призначення
автотехнічної та автотоварознавчої
експертиз, попереджено про наслідки не
вчинення вказаної процесуальної дії,
але останній від проведення експертиз
відмовився.

Жодних доказів на підтвердження того,
що внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди позивачеві завдано
матеріальної шкоди в іншому, ніж
зазначено у наданому ним
наряд-замовлені розмірі, наявності
також вини позивача у зіткненні
автомобілів, ОСОБА_1 не надано.

Отже встановивши, що
дорожньо-транспортна пригода сталася
внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог пп.
16.11 Правил дорожнього руху щодо
обов'язку рухаючись по другорядній
дорозі, дати дорогу транспортним
засобам, які наближаються до даного
перехрещення проїзних частин по
головній дорозі, що призвело до
зіткнення автомобілів боковими
частинами, суд першої інстанції
правомірно поклав в основу свого
рішення визнання ОСОБА_1 вини у
вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, викладене ним у розписці та
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог про
стягнення з нього на відшкодування
завданої пошкодження автомобіля
позивача матеріальної шкоди 12 518 грн.

Що стосується рішення суду в частині
задоволення позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода може полягати у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Враховуючи характер правопорушення,
глибину фізичних та духовних страждань
позивача, ступінь вини відповідача,
вимоги розумності та справедливості,
відшкодування моральної шкоди слід
встановити в розмірі 2000 грн.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції - зміні,
зі зменшенням розміру суми, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на відшкодування моральної
шкоди до двох тисяч гривень.

В іншій частині рішення суду
відповідає вимогам норм матеріального
прав та встановленим обставинам, а тому
підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Заочне рішення Золочівського
районного суду Харківської області від
02 квітня 2014 року змінити.

Зменшити розмір суми, яка підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди до двох
тисяч гривень.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий

Судді