Провадження №2/761/6946/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

31 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Фролової І.В.,

при секретарі -
Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з
майна, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернулася до суду з позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві (далі - відповідач1),
ОСОБА_2 (надалі - відповідач2), в якому
просить скасувати постанову № 849/5 від 07
грудня 1999 року про арешт майна боржника
та заборони його відчуження, винесену
Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, зняти арешт та
заборону на відчуження квартири
АДРЕСА_1, виключити вказане нерухоме
майно з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна, а
також судові витрати покласти на
відповідачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
позивач та треті особи під час
звернення до реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
з заявою про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1,
отримали відмову з тієї підстави, що
заяву подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, а саме в єдиному реєстрі
заборон наявний арешт: реєстраційний
номер обтяження № 1482299 на фізичну
особу, яка не зазначена в свідоцтві про
право власності. На підставі того, що
наразі позивач позбавлений можливості
вільно розпоряджатись належним йому
нерухомим майном, ОСОБА_1 звернулася до
суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився,
представник позивача подав через
канцелярію суду заяву, у якій судове
засідання просив проводити без його
участі, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Відповідач1 та 2, треті особи 1, 2 у судове
засідання не з'явилися, про час та місце
слухання справи повідомлені належним
чином.

Суд, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу на
підставі наявних доказів, ухваливши
заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши матеріали справи доказами,
суд встановив, що позов є таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і це вбачається із
матеріалів справи, що ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1.
Вказана квартира належить
співвласникам на праві приватної
(спільної сумісної, спільної часткової)
власності, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
житло, виданого Відділом (органом)
приватизації державного житлового
фонду Управління житлово-комунального
господарства Шевченківської районної
в місті Києві державної адміністрації
від 11 червня 2013 року.

Загальна площа квартири становить 45
кв.м., відновна вартість на момент
приватизації - 8,28 грн., що вбачається зі
Свідоцтва про право власності на житло
від 11 червня 2013 року.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Крилової Г. А. від 06
липня 2013 року № 3717121 було відмовлено
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у задоволенні їх заяви
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, прийняту 13 червня 2013 року за
реєстраційним номером 1577949, з тих
підстав, що заяву подано після
державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, а саме в
єдиному реєстрі заборон наявний арешт:
реєстраційний номер обтяження № 1482299
на фізичну особу, яка не зазначена в
свідоцтві про право власності.

Згідно даних з державного реєстру
обтяжень нерухомого майна, арешт
накладено Відділом державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
на підставі постанови за № 849/5 від 07
грудня 1999 року стосовно боржника -
ОСОБА_6.

За вимогами ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України
встановлено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж
статті власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Так, враховуючи, що згідно Свідоцтва
про право власності на житло від 11
червня 2013 року власниками квартири, що
знаходить за адресою: АДРЕСА_1, є лише
позивач та треті особи, а відтак
накладення обтяження на вказану
квартиру за боргові зобов'язання
ОСОБА_2 є незаконним та таким, що
обмежує право власників нерухомого
майна реалізовувати право власності у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене суд приходить до
обґрунтованості та законності
позовних вимог, а тому вважає, що позов
є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 60, 88, 179, 209, 212-215,
224, 226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, ОСОБА_2, треті особи -
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з
майна - задовольнити.

Скасувати постанову № 849/5 від 07 грудня
1999 року про арешт майна боржника та
заборони його відчуження, винесену
Відділом державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Зняти арешт та заборону на відчуження
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної (спільної сумісної, спільної
часткової) власності ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в рівних частках кожному.

Виключити квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної (спільної сумісної, спільної
часткової) власності ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 в рівних частках кожному, з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна.

Стягнути з Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_2 солідарно витрати по
сплаті судового збору у розмірі 243,60
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: