Провадження № 2/638/7184/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Дзержинський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Омельченко К.О.

при секретарі - Забіякі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», третя
особа - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
страхового відшкодування, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ПАТ «Українська охоронно-страхова
компанія», третя особа - ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення страхового
відшкодування, у якій зазначає, що 17
лютого 2014 року на стоянці перехрестя
вул.. Римарська пров. Класичний мало
місце ДТП за участю транспортного
засобу DAF 600, р.н. НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_3 та пошкодженого
транспортного засобу Honda CRV, р.н. НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4, власником якого
є позивачка.

Дане ДТП сталося з вини ОСОБА_3, який під
час руху заднім ходом не переконався,
що це буде безпечно та не створює
перешкод іншим, що призвело до наїзду
на автомобіль НОМЕР_3, чим спричинив
матеріальну шкоду.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 24.03.2014 року водія
ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні
порушення п. 10.9 ПДР України, склад
правопорушення якого, передбачений ст..
124 КУпАП, а також притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.. 124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в сумі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП водієм
ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» згідно поліса № АС/8304458 від
10.09.2013 року строком до 10.09.2014 року.

25 лютого 2014 року засобами поштового
зв'язку позивачкою було подано до
страховика винної особи заяву про ДТП,
яка може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування, разом з
посвідченням водія, свідоцтвом про
одруження, витягом з паспорту, карткою
фізичної особи - платника податків,
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу.

Відповідач прийняв рішення щодо
виплати страхового відшкодування в
сумі 15185,86 грн. проте, станом на 25
вересня 2014 року виплати страхового
відшкодування відповідачем здійснено
не було.

У зв'язку з наведеним позивачка просить
позов задовольнити, стягнути з
відповідача на її користь 16250,61 грн., в
тому числі 15185,86 грн. суми страхового
відшкодування, 785,92 грн. пені, збитків
від інфляції в сумі 182,72 грн., та 3% річних
в сумі 96, 11 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву з проханням слухати
справу за його відсутності, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав
заперечення на позов, позовні вимоги
визнав частково, просив розглядати
справу у його відсутність. В
запереченнях посилався на те, що
10.09.2013р. між АТ «УОСК» та ОСОБА_2
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що посвідчується
полісом № АС/8304458 (надалі - Поліс).

За даним полісом застраховано
цивільно-правову відповідальність за
шкоду життю, здоров'ю та майну третіх
осіб, заподіяну під час керування
транспортним засобом БАР 600 з
реєстраційним номером НОМЕР_4 будь-якою
особою, яка експлуатує його на законних
підставах.

Строк дії договору встановлено з
11.09.2013р. до 10.09.2014р. (включно).

17.02.2014р. в м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу DAF
600, реєстраційний номер НОМЕР_4, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Honda CRV,
реєстраційний номер НОМЕР_5, що
належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_4

25.02.2014р. за вх. № ЦВ-8248 до АТ «УОСК» від
ОСОБА_3 надійшла заява (повідомлення)
про дорожньо-транспортну пригоду, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування.

25.02.2014р. за вх. № ЦВ-8260 до АТ «УОСК» від
ОСОБА_1 надійшла заява (повідомлення)
про дорожньо-транспортну пригоду, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 24.03.2014р. ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні ДТП.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3
автомобіль Позивача отримав
пошкодження.

19.05.2014р. за вх. № 6998 до АТ «УОСК» від
ОСОБА_1 надійшла заява про страхове
відшкодування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (надалі - Закону) встановлено,
що в разі настання страхового випадку,
страховик у межах страхових сум,
зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 34.2 та п. 34.4 ст. 34
Закону 07.03.2014р. АТ «УОСК» направило
експерта для огляду пошкодженого
транспортного засобу Honda CRV,
реєстраційний номер НОМЕР_5. та
визначення розміру збитків, про що
складено протокол огляду
транспортного засобу.

22.05.2014р. експертом складено звіт
дослідження
спеціаліста-автотоварознавця №89/2014,
згідно якого вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
Honda CRV, реєстраційний номер НОМЕР_5,
складає 16 185,86 грн. в т.ч. ПДВ.

Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи. Франшиза
згідно п. 5 Полісу встановлена в розмірі
1 000,00 грн.

Таким чином, АТ «УОСК» за фактом
згаданого вище ДТП 10.07.2014р. прийнято
рішення про виплату на користь
Позивача страхового відшкодування у
розмірі 15 185,86 грн. (16 185,86 грн. - 1 000,00 грн.),
про що складено акт про настання
страхового випадку №14237

Про прийняте рішення АТ «УОСК»
повідомило ОСОБА_1 листом за вих. № 6233
від 11.07.2014р.

Таким чином, АТ «УОСК» визнає позовні
вимоги в частині стягнення 15 185,86 грн.
страхового відшкодування.

Щодо вимоги Позивача про стягнення
пені в розмірі 785,92 грн., зазначають, що
частково не погоджуються з даною
вимогою, а саме в сумі 380,27 грн. та надали
пояснення про те, що згідно пункту 36.2
статті 36 Закону страховик протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування та виплатити його у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

П. 36.5 ст. 36 Закону встановлено, що за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Згідно ч. З ст.,549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Посилаються на те, що заяву ОСОБА_1 про
виплату страхового відшкодування АТ
«УОСК» отримало 19.05.2014р. (а не 02.06.2014р., як
зазначає Позивач), а тому згідно п. 36.2
ст. 36 Закону прострочення у виплаті
страхового відшкодування наступило з
18.08.2014р., тобто зі спливом 90 днів від дня
надходження до АТ «УОСК» заяви про
страхове відшкодування, а не з 11.07.2014р.
(дати написання листа-повідомлення про
прийняте рішення страховиком), як
зазначає Позивач у позові.
Лист-повідомлення про прийняте рішення
АТ «УОСК» було направлено Позивачеві
суто на виконання вимог абз.6 п. 36.2 ст. 36
Закону. Отже, загальний розмір пені за
прострочення у виплаті страхового
відшкодування станом на 25.09.2014р.
(включно) становить 405,65 гри., а не 785,92
грн.. як зазначає Позивач.

Таким чином, АТ «УОСК» частково визнає
позовні вимоги про стягнення пені, а
саме в розмірі 405,65 грн. Щодо іншої
частини в розмірі 380,27 грн., то АТ «УОСК»
заперечує проти її задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення з АТ
«УОСК» збитків від інфляції та 3-х
відсотків річних зазначили, що ст.. 992 ЦК
України встановлено, що у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку у розмірі, встановленому
договором або законом.

Разом з цим, між Позивачем та
Відповідачем виникли правовідносини з
договору страхування і ці відносини
регулюються Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», який є спеціальним законом у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, регулює відносини у даній
сфері і спрямований на забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та майну потерпілих при
експлуатації наземних транспортних
засобів на території України
(преамбула Закону).

Пунктом 36.5. статті 36 Закону чітко
встановлено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Тобто, санкцією за невчасні виплати
страховиком страхових відшкодувань є
лише сплата неустойки у вигляді пені,
на що і зробив акцент законодавець в п.
36.5 ст. 36 спеціального Закону, а тому
вимоги про сплату індексу інфляції та
3-х відсотків річних за прострочення
виплати страхового відшкодування є
неправомірними та не підлягають
задоволенню.

Суд, дослідивши докази по справі
прийшов до висновку про часткове
задоволення позову.

Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року
на стоянці перехрестя вул.. Римарська
пров. Класичний мало місце ДТП за
участю транспортного засобу DAF 600, р.н.
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та
пошкодженого транспортного засобу Honda
CRV, р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4,
власником якого є позивачка.

Дане ДТП сталося з вини ОСОБА_3, який під
час руху заднім ходом не переконався,
що це буде безпечно та не створює
перешкод іншим, що призвело до наїзду
на автомобіль НОМЕР_3, чим спричинив
матеріальну шкоду.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 24.03.2014 року водія
ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні
порушення п. 10.9 ПДР України, склад
правопорушення якого, передбачений ст..
124 КУпАП, а також притягнуто до
адміністративної відповідальності по
ст.. 124 КУпАП та піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в сумі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 на момент скоєння ДТП водієм
ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» згідно поліса № АС/8304458 від
10.09.2013 року строком до 10.09.2014 року.

Відповідач прийняв рішення щодо
виплати страхового відшкодування в
сумі 15185,86 грн. проте, станом на 25
вересня 2014 року виплати страхового
відшкодування відповідачем здійснено
не було.

Відповідно до ст. 626 Цивільного Кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 629 цього Кодексу
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про страхування», страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Предметом цього Договору є майнові
інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням та/або користуванням та/або
розпорядженням застрахованим
транспортним засобом Honda CRV, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2. За цим
Договором, у тому числі, на страхування
було взято страховий ризик
«ПОШКОДЖЕННЯ» - пошкодження або повна
загибель застрахованого транспортного
засобу, його складових частин
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, а саме - події, що сталася під
час експлуатації транспортного засобу,
внаслідок якої завдано матеріальних
збитків, у тому числі зіткнення з
рухомими або нерухомими предметами
(іншим транспортним засобом, спорудами,
перешкодами, тваринами, тощо),
перевертання, наїзд, падіння
транспортного засобу.

Внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 17 лютого 2014 на перехресті
вул.. Римарська та пров. Класичний,
Позивачем до Страховика було подано
письмову заяву про страхову виплату. До
заяви було додано копію паспорта, копію
водійського посвідчення, копію
свідоцтва про реєстрацію автомобіля.

У відповідності до постанови
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 24.03.2014 року по
адміністративній справі № 638/2792/14-п,
3/638/781/14, 24.03.2014 року ОСОБА_3 визнаний
винним в скоєнні ДТП.

Відповідно до постанови суду,
зазначені обставини підтверджуються
протоколом про адміністративне
правопорушення від 17.02.2014 року,
протоколом місця огляду ДТП і схемою до
нього, поясненнями правопорушника.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування», страховий випадок - певна
подія, на випадок якої проводиться
страхування і яка має ознаки
ймовірності та випадковості настання.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
страхування» договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст. 25 Закону України
«Про страхування», яка визначає
порядок і умови здійснення страхових
виплат та страхового відшкодування,
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про страхування», страхова
виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку.
Відповідно вимог цієї статті, страхове
відшкодування - страхова виплата, яка
здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договорами майнового
страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування. У
разі коли страхова сума становить
певну частку вартості застрахованого
предмета договору страхування,
страхове відшкодування виплачується у
такій же частці від визначених по
страховій події збитків, якщо інше не
передбачено умовами страхування.

За таких обставин, оцінивши докази у їх
сукупності, суд вважає, що з
відповідача підлягає стягненню у
якості страхового відшкодування сума в
розмірі 15185,86 грн. (п'ятнадцять тисяч сто
вісімдесят п'ять гривень 86 копійок) грн.

Що стосується позовних вимог щодо
стягнення суми пені, інфляційних
витрат та 3% річних, вони підлягають
частковому задоволенню.

Суд погоджується із запереченнями
представника відповідача, що сума пені
повинна бути розрахована з 18.08.2014 року,
тобто зі спливом 90 днів від дня
надходження до відповідача заяви про
страхове відшкодування, і, враховуючи,
що кількість днів прострочення
становить 90 днів, складає 405 грн. 65 коп.

Також суд погоджується із
запереченнями відповідача щодо
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення інфляційних витрат та 3%
річних за прострочення виплати
страхового відшкодування, оскільки
штрафні санкції з цих питань прямо
передбачені спеціальним Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у вигляді пені за несвоєчасну
виплату страхового відшкодування.

Судові витрати суд стягує з
відповідачів на користь позивача,
відповідно до ст.. 88 ЦПК України,
пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 ( призначення платежу: ООО
«Альфа-Моторс» 61080, г. Харьков, пр.
Гагарина, 314 Б, код ОКПО 32677651, ИНН НОМЕР_6,
свид. плат. НДС НОМЕР_7, р/с НОМЕР_8 в ПАТ
«Финбанк») несплачену суму страхового
відшкодування у розмірі 15185,86 грн. (
п'ятнадцять тисяч сто вісімдесят п'ять
гривень 86 копійок), пені 380,27 грн. (триста
вісімдесят гривень 27 копійок).

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 156,50 грн.(
сто п'ятдесят шість гривень 50 копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги

Суддя