справа № 361/3329/14-ц
провадження № 2/361/1559/14
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретарях:Балабан І.М., Смірнової
І.В.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ
спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що він
та відповідач ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 18 листопада 2013 року.

Під час перебування у шлюбі, а саме - 27
лютого 2010 року, вони за спільні кошти
подружжя придбали автомобіль, марки
«Nissan Micra», номер кузова НОМЕР_1, 2009 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
підтверджується видатковою накладною
№ 81 від 27 лютого 2010 року та
нарядом-замовленням на встановлення
додаткового обладнання № 10030347 від 03
березня 2010 року.

Після розірвання шлюбу він та його
дружина не можуть дійти згоди про поділ
спільного майна, набутого ними у шлюбі,
зокрема, зазначеного автомобіля.

На даний час автомобіль знаходиться у
користуванні відповідача, доступу до
нього він не має, оскільки ОСОБА_5
зберігає його у невідомому йому місці.

Згідно із ст. 69 СК України дружина і
чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше

не визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Домовленості про добровільний поділ
спільного сумісного майна подружжя між
ними не досягнуто.

З урахуванням уточнення позовних вимог
просив визнати автомобіль марки «Nissan
Micra», номер кузова НОМЕР_1, 2009 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2,
спільною сумісною власністю подружжя.

В порядку поділу спільного сумісного
майна подружжя просив визнати право
власності на автомобіль за ОСОБА_5 та
стягнути з неї на його користь грошову
компенсацію замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
автомобіль в розмірі ? частки його
вартості, що становить 59051 грн. 15 коп.

Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні
позов підтримав, дав пояснення
аналогічні викладеному вище та змісту
позовної заяви, просив суд позов
задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_5 у суді позов визнала
частково та не заперечувала, що спірний
автомобіль є спільною сумісною
власністю подружжя. Позовні вимоги в
частині стягнення з неї грошової
компенсації замість частки ОСОБА_4 у
праві спільної сумісної власності на
автомобіль в розмірі ? частки його
вартості не визнала.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у період з 14
жовтня 2000 року по 18 листопада 2013 року
позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5
перебували у зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 18 листопада 2013 року.

27 лютого 2010 року подружжя ОСОБА_5
придбало автомобіль марки «Nissan Micra»,
номер кузова НОМЕР_1, 2009 року випуску, що
підтверджується видатковою накладною
№ 81 виданою 27 лютого 2010 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кий Авто Холдинг» на
суму 118971 грн. та нарядом-замовленням на
встановлення додаткового обладнання №
10030347 від 03 березня 2010 року виданого цим
же товариством на суму 2560 грн. та 4713 грн.
28 коп.

Із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 видно, що 03
березня 2010 року Броварським РЕВ ДАІ при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
на ім'я відповідача ОСОБА_5
зареєстрований автомобіль марки «Nissan
Micra», номер кузова НОМЕР_1, 2009 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно із висновком експерта № Т-4301
судової товарознавчої експертизи від
29 вересня 2014 року дійсна
ринкова вартість автомобіля марки «Nissan
Micra», кузов НОМЕР_1, 2009 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2, становить
118102 грн. 29 коп.

У судовому засіданні встановлено, що ?
частка вартості спірного автомобіля
складає 59051 грн.15 коп.

У ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК
України визначено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372
ЦК України у разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка

є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що
співвласник має право на одержання від
інших співвласників грошової
компенсації вартості його частки, яка
може бути надана йому лише за його
згодою.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Крім того, у п. 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», роз'яснено, що вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив
таких дій, а неподільні речі не можуть
бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не
погоджується із запропонованим ОСОБА_4
варіантом поділу майна та стягнення з
неї на його користь грошової
компенсації.

Враховуючи, що зазначений автомобіль
придбаний в період перебування сторін
у шлюбі, цей транспортний засіб
вважається спільним сумісним майном
подружжя, тому кожному із них на праві
власності належить по ? частці.

Оскільки, відповідач ОСОБА_5 не згодна
на виплату вартості ? частки спірного
автомобіля позивачу ОСОБА_4, тому
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
грошової компенсації замість його
частки у праві спільної сумісної
власності на автомобіль в розмірі ?
частки його вартості задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалене
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені й документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати стягуються на
користь позивача у розмірі
пропорційному задоволених позовних
вимог, а відповідачеві - пропорційно до
тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача судових витрат у справі на
користь позивача, суд враховує, що за
позивачем визнано право власності на ?
частку спірного автомобіля, а тому
судові витрати стягненню не
підлягають.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 60, 174, 212 - 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати право спільної сумісної
власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
автомобіль марки «Nissan Micra», кузов
НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право
власності за кожним по ? частці
автомобіля марки «Nissan Micra», кузов
НОМЕР_1, 2009 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів

з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Телепенько А. Д.