Провадження № 2/641/328/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року

Комінтернівський районний суд міста
Харкова

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Харківської торгово-промислової
палати, ОСОБА_3 про визнання недійсним
звіту, -

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати недійсним звіт
Харківської торгово-промислової
палати від 01.01.2010 щодо вартості
матеріальних збитків, спричинених
внаслідок залиття квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
відшкодувати судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог ОСОБА_1 зазначав, що 01.01.2010
Харківською торгово-промисловою
палатою складено звіт стосовно
вартості матеріальних збитків,
спричинених власникові квартири
АДРЕСА_1 внаслідок її залиття.
Зазначений звіт в подальшому було
використано як підставу для стягнення
для стягнення з позивача на користь
ОСОБА_3 грошових коштів згідно рішення
київського районного суду м. Харкова.
Позивач вважає даний звіт
необґрунтованим, оскільки його було
складено лише після сплину 25 місяців
після залиття квартири, а тому
відсутній достовірний
причинно-наслідковий зв'язок між
подією та збитками, відсутні підстави
вважати необхідним проведення ремонту
квартири, також відсутній кошторис, на
який є посилання у звіту, а сам звіт
складений у неробочий, святковий день.
Позивач вважає, що даний звіт було
складено з порушенням приписів ЗУ «Про
оцінку майна, майнових прав і
професійної оціночної діяльності в
України».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені позовні вимоги в
повному обсязі, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача Харківської
торгово-промислової палати - Сердюк О.О.
у судовому засіданні заперечував
проти заявлених вимог, посилаючись на
їх необґрунтованість та
безпідставність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась у встановленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомила.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
давши добутому правової оцінки,
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 22.01.2013 у справі № 2018/2-1526/11
присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 в якості відшкодування
матеріальної шкоди 157200,00 грн., судові
витрати, а всього 158842,00 грн.

Доказом розміру матеріальної шкоди,
спричиненої ОСОБА_3, у рішенні суду
вказано звіт про оцінку матеріальних
збитків, складений Харківською
торгово-промисловою палатою 01.01.2010.
Також в рішенні міститься вказівка на
те, що в ході розгляду справи ОСОБА_1
заявляв клопотання про призначення у
справі будівельно-технічної
експертизи з метою встановлення
причинно-наслідкового зв'язку між
станом приміщення та залиттям та
визначення розміру матеріальних
збитків, завданих внаслідок залиття.
При цьому ОСОБА_1 оплату за експертизу
не здійснив, експертизу знято з
виконання.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу на рішення
Київського районного суду м. Харкова,
посилаючись на те, що судом першої
інстанції про ухваленні рішення
порушені норми матеріальної та
процесуального права, в суду не було
достатніх підстав прийняти до уваги
звіт про оцінку матеріальних збитків
як належний доказ на підтвердження
розміру матеріальних збитків.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 04.06.2013 рішення суду першої
інстанції залишено без змін, в тексті
міститься посилання на те, що
відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів
на спростування висновку оцінювача.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 була
відхилена, оскільки апеляційним судом
Харківської області визнано, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
із додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21.08.2013
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
судові рішення першої та другої
інстанції залишені без змін,
встановивши, що дані рішення ухвалені з
дотриманням норм матеріальної та
процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Враховуючи, що оспорюваний звіт
Харківської торгово-промислової
палати, як один з доказів, покладений в
основу рішення суду, при цьому з цих
підстав рішення суду першої інстанції
оскаржувалось в апеляційному та
касаційному порядку, при цьому не
знайдено жодних належних доказів на
підтвердження позиції ОСОБА_1, суд
вважає, що заявлений ОСОБА_1 позов
заявлено безпідставно.

В ході розгляду справи за клопотанням
позивача ОСОБА_1 на підтвердження його
позовних вимог неодноразово
призначалися експертизи, які не було
проведені з різних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статті 10, 60 Цивільно-процесуального
кодексу України передбачають, що
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказом
можуть бути будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги та заперечення
сторін, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що
звіт Харківської торгово-промислової
палати від 01.01.2010 було складено з
порушенням приписів ЗУ «Про оцінку
майна, майнових прав і професійної
оціночної діяльності в України», однак
жодних належних та допустимих доказів
на підтвердження своєї позиції не
надав.

Судом не визначено жодних порушень
положень Закону України «Про оцінку
майна, майнових прав і професійної
оціночної діяльності в України» при
складенні оскаржуваного звіту від
01.01.2010.

Враховуючи викладене суд вважає, що
відсутні підстави для задоволення
вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: Д. Є. Боговський