Ухвала іменем україни 15 жовтня 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі: Попович
О.В., Дьоміної О.О., Штелик
С.П., розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Діамантбанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 14
травня 2014 року, в с т а н о в и л а: У
липні 2013 року ПАТ «Діамантбанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 3 вересня 2008 року
між банком та ОСОБА_4Є укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит в розмірі 34 486,
70 ЄВРО на строк до 2 вересня 2014 року із
сплатою відсотків. Оскільки боржник не
виконує зобов'язання, банк просив
стягнути заборгованість, що утворилась
станом на 30 травня 2013 року, в розмірі 27
334, 76 ЄВРО, що в еквіваленті становить 282
914 грн. 77 коп. Уточнивши позовні вимоги в
судовому засіданні, банк просив
стягнути заборгованість в розмірі 378 332
грн 48 коп., яка складається з:
272 101 грн 44 коп. - заборгованість за
кредитом, 2 342 грн 24 коп. - заборгованість
за відсотками, а також з пені в розмірі
4 406 грн 75 коп. та штрафу в розмірі 99 482
грн 04 коп. Заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 4 жовтня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Діамантбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 378 332 грн 48 коп., вирішено
питання про судові витрати. Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 14 травня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині стягнення комісії
та штрафу та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні позову
в цій частині відмовлено. В іншій
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін. У касаційній скарзі
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду й ухвалення нового
рішення про часткове стягнення боргу,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного. Згідно з ч. 2
ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. Відповідно до ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують. Враховуючи наведене та
положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін. Керуючись ст. ст. 332,
336, 337 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.
Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 4 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 14 травня 2014 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
О.В. Попович
О.О. Дьоміна

С.П.
Штелик