Справа № 625/507/14-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року
с.Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської
області у складі: головуючого судді -
Яковенка А.О., при секретарі судового
засідання - Талавирі С.Г.

за участю:

позивача - не прибув,

відповідача - не прибув,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду справу за
цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Коломацького
районного суду Харківської області з
позовом, в якому просив суд розірвати
шлюб, укладений між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2, укладений 20.11.1981
року Дикунською сільською Радою
народних депутатів Зейського району
Амурської області, актовий запис № 19.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем в позові зазначено наступне.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зберегти немає можливості, шлюбні
стосунки припинені, необхідності його
збереження не має, а тому наявні всі
підстави для його розірвання.

В судове засідання, призначене на 25.12.2014
року, позивач не прибув, про час, дату та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується розпискою в
матеріалах справи (а.с. 18), до суду надав
заяву з проханням слухати справу без її
участі (а.с. 21).

В судове засідання, призначене на 25.12.2014
року, відповідач не прибув, про час,
дату та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, до суду
надав заяву з проханням слухати справу
без його участі та визнання позовних
вимог (а.с. 24).

Враховуючи, що особи, які беруть участь
у справі були належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, потреба заслухати
свідків або сторін відсутня, перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні немає, а тому суд вважає, що
справу слід розглянути за наявними в
ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи та
докази у їх сукупності, прийшов до
висновку про можливість задоволення
позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 СК України
регулювання сімейних відносин
здійснюється цим Кодексом з метою:
зміцнення сім'ї як соціального
інституту і як союзу конкретних осіб;
утвердження почуття обов'язку перед
батьками, дітьми та іншими членами
сім'ї; побудови сімейних відносин на
паритетних засадах, на почуттях
взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги і підтримки;
забезпечення кожної дитини сімейним
вихованням, можливістю духовного та
фізичного розвитку.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з
20.11.1981 року, шлюб зареєстровано у
Дикунською сільською Радою народних
депутатів Зейського району Амурської
області, актовий запис № 19, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с. 8).

Як вбачається судом з позовної заяви,
спільне життя подружжя не склалось,
оскільки втрачена пошана один до
одного, склалися різні погляди на
життя, сім'я фактично розпалася,
тривалий час загальне господарство не
ведеться, подружні відносини не
підтримуються. При таких обставинах
подальше збереження їхнього шлюбу
стало неможливим, спору про розподіл
майна, що є спільною власністю подружжя
немає. Таким чином, розірвання шлюбу
між сторонами, жодним чином не порушує
нічиїх прав, свобод та інтересів,
відповідає моральним засадам
суспільства.

Згідно з ч. 9 ст. 7 СК України сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що має істотне
значення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідач правом участі у судовому
засіданні не скористався, письмових
заперечень щодо поданого позову до
суду не надав, тобто використав свої
процесуальні права як особи, яка бере
участь у справі, на власний розсуд.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази в їх сукупності суд вважає, що
шлюб між сторонами слід розірвати,
оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє
неможливо, а подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам та вимогам
ч. 9 ст. 7 СК України.

Розподіл судових витрат за
результатами розгляду справи суд
відносить на рахунок відповідача в
порядку ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 88, 174, 213-215, 218, 223 ЦПК України,
ст.ст. 1, 3, 7, 110, 112, 113 Сімейного кодексу
України, Постановою ПВСУ «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити в
повному обсязі.

2. Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 20.11.1981 року
Дикунською сільською Радою народних
депутатів Зейського району Амурської
області, актовий запис № 19.

3. Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Коломацький районний суд Харківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

ССуддя: А. О. Яковенко