Справа № 390/2547/14-ц
Провадження №2/390/771/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2014 р. Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області у
складі:

головуючого - судді Гершкул І.М.,

при секретарі Муравському О.О.,

за участю:

представників сторін за довіреностями
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до Державного
підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
відшкодування моральної шкоди
завданої ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до
ДП "Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" про відшкодування моральної
шкоди завданої ушкодженням здоров'я у
сумі 100 000 грн. В обґрунтування позовних
вимог зазначено, що ОСОБА_4 працював на
Смолінському рудоуправлінні №3 та
Інгульській шахті ДП "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
різних посадах і постійно перебував в
умовах впливу шкідливих виробничих
факторів, внаслідок чого отримав
професійне захворювання. У подальшому,
ОСОБА_4 був звільнений із займаної
посади у зв'язку із виявленою не
відповідністю працівника виконуваній
роботі за станом здоров'я, а також
отримав ІІІ групу інвалідності та
втрату 60 % професійної працездатності.
Ушкодженням здоров'я ОСОБА_4 завдано
моральну шкоду, яку він визначив у
розмірі 100 000 грн.

Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі з підстав викладених у позовній
заяві.

Представники відповідача за
довіреністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заперечили
проти задоволення позову, оскільки
вважають, що позовні вимоги
необґрунтовано належними доказами,
зокрема не доведено вину відповідача у
заподіянні шкоди здоров'ю позивача,
відсутнє обґрунтування визначеної у
позові суми шкоди, відсутній висновок
медико-соціальної експертної комісії
про заподіяння моральної шкоди.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст.153 ч.2 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Згідно вимог ст.237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Зазначена норма передбачає право
працівника на відшкодування моральної
шкоди в обраний ним спосіб, зокрема,
шляхом повернення вартісного
(грошового) еквівалента завданої
моральної шкоди, розмір якої суд
визначає залежно від характеру і
обсягу страждань, їх тривалості,
тяжкості вимушених змін у житті та з
урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював
на Смолінському рудоуправлінні №3 та
Інгульській шахті ДП "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" на
різних посадах, після чого на підставі
ст.40 п.2 КзПП України був звільнений у
зв'язку із виявленою не відповідністю
працівника виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, яка
перешкоджає продовженню роботи, що
підтверджується трудовою книжкою
(а.с.6-8). Згідно акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 04.09.2014
року встановлено, що хронічне
професійне захворювання, яке отримано
ОСОБА_4, виникло у зв'язку з тривалою
роботою в умовах виробничих факторів:
вібрації та пилу (а.с.3-4). Довідка МСЕК
серії 10 ААА №251565 від 23.09.2014 року
свідчить, що ОСОБА_4 встановлено ІІІ
групу інвалідності та втрату 60 %
професійної працездатності, а також
матеріали справи містять копії
епікризів (а.с.5, 52-59). Відповідачем
надано суду довідку щодо забезпечення
працівників спецзасобами, а також
наказ №139 від 26.02.2010 року про
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності за порушення правил
охорони праці (а.с.23, 39-40). Крім цього,
судом отримано лист №2170/06-07 від 16.12.2014
року, який надано на запит суду
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кіровограді,
де відзначено, що ОСОБА_4 перебуває на
обліку та отримав грошову допомогу
(а.с.71).

Викладені обставини свідчать, що
ОСОБА_4 внаслідок отриманих
професійних захворювань звільнено з
роботи, якою він заробляв собі та своїй
родині на життя. На даний час важка
праця йому протипоказана та він не може
працевлаштуватися на роботу, яку
виконував раніше. Він став інвалідом,
позбавлений можливості заробляти собі
на життя звичними для себе способами і
змушений жити на пенсію по
інвалідності. ОСОБА_4 постійно відчуває
болі в суглобах рук і ніг та попереку,
яка посилюється навіть при незначних
навантаженнях, у зв'язку із чим він не
може допомагати своїм рідним під час
виконання побутових робіт у домашньому
господарстві, постійно дошкуляє кашель
та болі у легенях. Хворобливий стан
змушує постійно лікуватися, проходити
обстеження у лікарів, однак хронічний
характер захворювань призводить до
постійних душевних переживань.

Таким чином, зваживши у сукупності
наведені вище обставини, суд вважає, що
матеріалами справи доведено
заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди
внаслідок втрати працездатності через
професійне захворювання, що спричинено
негативними виробничими факторами при
виконанні трудових обов'язків, проте
розмір шкоди в сумі 100 000 грн. визначений
ОСОБА_4 є занадто великим, а тому,
зважаючи на всі вище викладені
обставини, підлягає зменшенню до 30 000
грн., що відповідатиме вимогам
розумності і справедливості, а також
практиці Європейського суду з прав
людини щодо визначення розміру
відшкодування моральної шкоди.

Заперечення представників відповідача
про необґрунтованість позовних вимог
належними доказами, зокрема не
доведеність вини відповідача у
заподіянні шкоди здоров'ю позивача,
відсутність обґрунтування суми шкоди,
спростовуються наведеними вище
письмовими матеріалами справи, які
проаналізовано судом. Отримання ОСОБА_4
коштів із Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Кіровограді не
впливає на розмір заподіяної моральної
шкоди.

Вирішуючи питання про судові витрати,
суд виходить з положень ст. 88 ЦПК
України та вважає, що судовий збір у
сумі 300 грн. підлягає стягненню з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.23 ЦК України, ст.ст.153, 237-1
КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208 - 209, 212 - 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Державного
підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" про
відшкодування моральної шкоди
завданої ушкодженням здоров'я -
задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" на користь ОСОБА_4 30 000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства
"Східний гірничо-збагачувальний
комбінат" на користь держави судовий
збір у сумі 300 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області
І.М. Гершкул