У Х В А Л А

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

29.10.2014 Справа №607/15241/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області в складі :

головуючої судді
Черніцької І.М.

при секретарі
Круцько О.Б,

з участю
представника скаржника –

ОСОБА_1,

представника ДВС –ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції про визнання протиправною
бездіяльність ДВС та зобов’язання ДВС
зняти арешт з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на
дії Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції.

В обґрунтування вимог скаржник вказує,
що рішенням Тернопільського
міськрайонного суду стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3М на
користь «УКрсиббанку» заборгованість
за договором кредиту. На підставі
даного рішення суду видно виконавчі
листа та державним виконавцем Другого
відділу ДВС винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження, у
тому числі відносно ОСОБА_4 ВП за №9211627.
25.09.2008 року державним виконавцем
другого відділу ДВС винесено постанову
про арешт майна боржника ОСОБА_4 У 2011
року державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавче
провадження відносно ОСОБА_4 та
направлено матеріали виконавчого
провадження за належною підсудність до
Першого відділу ДВС за місцем
отримання боржником пенсії. 28 лютого 2014
року ОСОБА_4 померла та державним
виконавцем Першого відділу ДВС
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв’язку із
смертю боржника. Однак, по даний час,
арешт накладений державним виконавцем
Другого відділу ДВС на майно боржника
ОСОБА_4 не скасований, що позбавляє
можливості його як спадкоємця оформити
спадкові права після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні представник
заявника скаргу підтримав.

Представник ДВС вказав, що на даний час
у них на виконанні перебуває виконавче
провадження відносно одного з
солідарних боржників ОСОБА_3 Виконавче
провадження відносно ОСОБА_4
перебувало на виконанні у Першому
відділу ДВС.

Судом встановлено, що на
підставі рішення Тернопільського
міськрайонного суду про стягнення
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь АІБ «Укрсиббанк»
заборгованості за договором кредиту
видано виконавчі листи.

Постановою державного
виконавця другого відділу ДВС від
24.09.2008 року відкрито виконавче
провадження за № 9212235 з виконання
даного рішення відносно солідарного
боржника ОСОБА_3

25 вересня 2008 року державним
виконавцем другого відділу ДВС
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за № 9211627
відносно солідарного боржника ОСОБА_4

Цього ж дня державним
виконавцем у виконавчому провадженні
за № 9211627 відносно боржника ОСОБА_4
винесено постанову про арешт майна
боржника ОСОБА_4

20 травня 2011 року державним
виконавцем другого відділу ДВС
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження, оскільки
боржник отримує пенсію в УПФ в
м.Тернополі, яка є підвідомчою Першому
відділу ДВС.

26 травня 2011 року державним
виконавцем Першого відділу ДВС
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа за №2-4587/08
від 11.09.2008 про стягнення з ОСОБА_4 на
користь АІБ «Укрсиббанк»
заборгованості за договором кредиту.

Згідно свідоцтва про смерть
серії І-ИД №167162, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського міського управління
юстиції від 08.02.2014 року встановлено, що
ОСОБА_4 27 лютого 2014 року померла.

В судовому засідання
встановлено, що держаним виконавцем
Першого відділу ДВС винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження у зв’язку із смерть
боржника. Однак, арешт накладений на
майно ОСОБА_4 згідно постанови другого
відділу ДВС по даний час не скасований,
що перешкоджає йому як спадкоємцю
майна ОСОБА_4 оформити спадкові права.

Суд, вивчивши матеріали цивільної
справи, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду справи, вважає, що
провадження у справі слід закрити,
виходячи із наступного

Відповідно до вимог ст. 383
ЦПК, ч. 1 ст. 12, ч. 4 ст. 82 ЗУ «Про виконавче
провадження», право на оскарження
рішення, дії або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК,
мають лише сторони виконавчого
провадження, якщо вважають, що порушено
їх права чи свободи. При цьому вони
набувають процесуального статусу
заявника.

В силу вимог ст. 8 Закону
«Про виконавче провадження» сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в

інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або

юридична особа, визначена виконавчим
документом.

До учасників виконавчого
провадження, які мають право оскаржити
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, належать також представники
сторін за законом чи договором, які
діють від їх імені.

Відповідно до роз’яснень
викладених у п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07.02.2014 року за №6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» інші
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, визначених у статті 7
Закону про виконавче провадження,
мають право на оскарження рішення, дії
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
згідно із вимогами ЦПК, до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (частина
четверта статті 82 Закону про виконавче
провадження).

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_3 оскаржує дії Другого відділу
ДВС про накладення арешту у
виконавчому провадженні за № 9211627, у
подальшому за № 26710662, що перебуває на
виконанні у Першого відділу ДВС, де
стягувачем є банк, а боржником - ОСОБА_4,
яка померла 27 лютого 2014 року.

Враховуючи вищенаведенні вимоги
закону та встановленні обставини,
зокрема, те, що ОСОБА_3 оскаржує дії ДВС
у виконавчому провадження щодо
стягнення з ОСОБА_4 на користь банку
заборгованості за кредитом, де він не є
стороною виконавчого провадження, суд
вважає, що дана скарга не підлягає
розгляду у порядку вимог ст. 383 ЦПК
України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у
цивільній справі за скаргою ОСОБА_5 на
дії ДВС у порядку вимог ст. 383 ЦПК слід
закрити.

Крім того, судом
встановлено, що дане виконавче
провадження перебуває на виконанні у
Першому відділу ДВС.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60 383, 210,294
України,суд -

ухвалиВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3
на дії Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції про
визнання протиправною бездіяльність
ДВС та зобов’язання ДВС зняти арешт з
майна,закрити, на підставі вимог п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення.

Головуюча-підпис :

З оригіналом вірно.

Суддя
І.М. Черніцька

Головуючий суддяОСОБА_6