У х в а л а

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Остапчука Д.О.,
Гончара В. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа -
міський відділ державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області, про стягнення
заборгованості зі сплати аліментів, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 13
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 14
серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, у
якому зазначала, що відповідач
неналежним чином виконує зобов'язання
зі сплати аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 27 217 грн, яку
позивачка просила стягнути на свою
користь.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 14 серпня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
27 217 грн заборгованості зі сплати
аліментів. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційну скаргу ОСОБА_5 необхідно
відхилити з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч.
3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 14 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
Д. О. Остапчук

В. П. Гончар

О. П. Касьян