Номер провадження: 22-ц/785/6723/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.,

з участю секретаря Волчанського
О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Голови правління
Великомихайлівського СТ "Надія" про
стягнення компенсаційних витрат за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на
рішення Великомихайлівського
районниого суду Одеської області від
28.05.2014 року, -

встановила:

Позивачі 24.02.2014 року звернулись до суду
із зазначеним позовом, уточнивши його
в подальшому 23.02.2014 року, 27 березня 2014
року, посилались на те, що рішення суду
від 15.06.2011 року про поновлення ОСОБА_2 на
роботі відповідачем не було виконане -
не зроблено запис в її трудовій книжці
про поновлення та звільнення з посади і
не нараховані станом на 23.02.2014 року
компенсаційні виплати в сумі 37845 грн. 58
коп..

Також вказують на те, що її звільнення
за наказом відповідача № 5 від 14.03.2013
року було проведено у минулому часі з
27.08.2012 року.

Щодо позивача ОСОБА_3 вказано, що вона
не була попереджена за два місяці про
її звільнення з 26.08.2012 року з посади
касира-контролера ДП «Сількоопторг»,
та не був виплачений розрахунок при
звільнені і не надіслана поштою
трудова книжка.

Представник відповідача позов не
визнав.

Рішенням Великомихайлівського
районниого суду Одеської області від
28.05.2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3, вважаючи рішення суду
таким, що постановлене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, 05.06.2014 року надали до суду
апеляційну скаргу про його скасування
з постановленням нового рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність i
обґрунтованість рішення суду першої
iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її
задовольнити частково з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10 грудня 2012 року змінено
спосіб виконання рішення суду про
поновлення позивачки ОСОБА_2 на роботі
і зобов'язано відповідача внести до її
трудової книжки запис про поновлення
на роботі на підставі рішення суду від
15 червня 2011 року та запис про
звільнення з часу ліквідації
дочірнього підприємства /а.с.12-15/.

Розпорядженням відповідача № 5 від 14
березня 2013 року на виконання
вищезазначеної ухвали апеляційного
суду позивачку ОСОБА_2 поновлено з
24.10.2011 року на посаді директора
дочірнього підприємства «Сільський
кооперативний торг» та звільнено її з
цієї посади з 27.08.2012 року за п. 1 ст. 40
КЗпП України у зв'язку з ліквідацією
підприємства.

Листом від 19.03.2013 року ОСОБА_2
запропоновано прибути з трудовою
книжкою для внесення запису про
звільнення на підставі зазначеного
вище розпорядження.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 18
червня 2012 року позов ОСОБА_2 до РСТ
«Надія» про стягнення заробітної плати
за вимушений прогул та відшкодування
моральної шкоди задоволено частково.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 04 квітня 2013 року зазначене
рішення скасовано і відмовлено у
задоволені позову ОСОБА_2 про стягнення
8841,38 грн. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 29 червня 2011 року
по 19 березня 2012 року та 20000 грн.
компенсації моральної шкоди /а.с.69-71/.

Рішенням Великомихайлівського
районного суду від 04 червня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
11 вересня 2013 року, ОСОБА_2 було
відмовлено у стягненні з відповідача
заробітної плати за вимушений прогул
починаючи з 19 березня 2012 року по 04
червня 2013 року в сумі 25038,50 грн./а.с.75-79/.

За довідкою комунальної установи
«Трудовий архів Великомихайлівського
району» від 27.05.2013 року, трудові книжки
дочірнього підприємства
«Сількоопторг» на зберігання не
надходили.

Відповідно до трудової книжки - ОСОБА_3
зарахувано на посаду
контролера-рубщика дочірнього
підприємства «Сількоопторг» з 01.09.2004
року на підставі наказу № 3 /а.с.17/.

Наказом дочірнього підприємства
«Сількоопторг» № 1 від 26.07.2012 року
ОСОБА_3 попереджено про подальше
звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з ліквідацією підприємства.

Ухвалою Великомихайлівського
районного суду Одеської області від 10
жовтня 2012 року відкрито провадження за
позовом ОСОБА_3 про скасування
вказаного наказу.

Розпорядженням відповідача № 22 від 26
вересня 2012 року ОСОБА_3 звільнено з
роботи за п. 1 ст. 40 КЗпПУ у зв'язку з
ліквідацією підприємства з 26 вересня
2012 року.

Листом від 21.09.2012 року ОСОБА_3
повідомлено про ліквідацію дочірнього
підприємства і запропоновано 27.09.2012
року з'явитися для отримання трудової
книжки із записом про її звільнення у
зв'язку з цією ліквідацією.

Аналогічним листом від 26.09.2012 року їй
направлено копію розпорядження про
звільнення і знов запропоновано
прибути 01.10.2012 року з трудовою книжкою
для проведення запису про звільнення.

Листом від 12.06.2013 року позивачам
запропоновано для передачі до
районного трудового архіву та
проведення відповідних записів в
трудових книжках про їх трудову
діяльність терміново надати наступні
документи - книгу наказів про прийняття
та звільнення працівників, трудові
книжки працівників, книгу обліку руху
трудових книжок, печатку та штамп
організації.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивачі перебували у
трудових відносинах з дочірнім
підприємством «Сільський
кооперативний торг», яке припинене 27
серпня 2012 року на підставі рішення
засновників про його ліквідацію.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачі визначили відповідачем
голову правління ОСОБА_4 /який є
неналежним відповідачем по справі/, але
суд першої інстанції з власної
ініціативи ввизначив сам відповідача
СТ «Надія».

Зазначене є неприпустимим, та таким, що
не відповідає вимогам ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України й ч. 1
ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Також, в порушення вимог ст. 32 ЦПК
України, позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подано один позов по трудовому спору,
тоді як предметом спору не є їх спільні
права та обов»язки, вони не виникли з
однієї підстави та предметом спору не є
однорідні права та обов»язки.

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, що потягло за собою
невірне постановлення рішення,яке
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 з інших підстав.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ст. 309, ч.2 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Великомихайлівського
районниого суду Одеської області від
28.05.2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3
до Голови правління
Великомихайлівського СТ "Надія" про
стягнення компенсаційних витрат
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий

В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш