Справа № 127/5592/14-ц Провадження №
22-ц/772/3308/2014Головуючий в суді першої
інстанції Романчук Р. В.Категорія 30
Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука
В.В., Чуприни В.О.,

при секретарі:
Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 06 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої залиттям квартири, -

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в
суд з указаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що внаслідок прориву шланги
холодного водопостачання на бачок
унітазу в санвузлі у квартирі, що
знаходиться поверхом вище, було залито
її квартиру АДРЕСА_1.

Власником квартири АДРЕСА_2 є
відповідач ОСОБА_6

Затоплення відбулося з вини
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
проживають у цій квартирі.

Посилаючись на те, що відповідачі у
добровільному порядку відмовляються
відшкодувати заподіяну шкоду, позивач
просила, з урахуванням збільшених
позовних вимог, стягнути з
відповідачів солідарно на її користь
заподіяну матеріальну шкоду в розмірі
10 543, 18 грн. та моральну шкоду в розмірі 5
000 грн., а також 750 грн. витрат за
проведення судової експертизи та
судові витрати по справі.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 06 жовтня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 4 414,
98 грн. на відшкодування матеріальної
шкоди, 1 000 грн. моральної шкоди, 750 грн.
витрат за проведення судової
експертизи, а також судові витрати по
справі.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3
просить рішення суду змінити,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального
права та задовольнити позовні вимоги
повністю.

У судовому засіданні позивач та її
представник ОСОБА_2 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Відповідачі заперечували проти
задоволення апеляційної скарги та
просили рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона підлягає
задоволенню частково з таких
міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач, як власник квартири,
повинен відшкодувати позивачу шкоду
завдану залиттям квартири.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Установлено, що внаслідок прориву
шланги холодного водопостачання на
бачок унітазу в санвузлі у квартирі, що
знаходиться поверхом вище, було залито
квартиру АДРЕСА_1, що належить позивачу
ОСОБА_3

Власником квартири АДРЕСА_2 є
відповідач ОСОБА_6

Затоплення відбулося з вини
відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
проживають у цій квартирі.

Відповідно до довідки ТОВ
«Житлово-Експлуатаційне Об'єднання» №
1055 від 06 березня 2014 року ОСОБА_3 є
власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Актом про проведення обстеження
квартири АДРЕСА_1 на предмет
встановлення наслідків та причин її
залиття, яке сталося 24 липня 2013 року,
встановлено, що в кухні на стелі жовті
плями до 1 кв. м., на стіні до 0,2 кв. м.; в
санвузлі на стелі жовті плями до 0,2 кв.
м.; у вітальні на стелі жовті плями до 0,5
кв. м.; в залі на стелі замокли шпалери
до 2,5 кв. м., на стінах до 1 кв. м. Залиття
виникло внаслідок пориву шланги
холодного водопостачання на бачок
унітазу в санвузлі у квартирі, яка
знаходиться поверхом вище (а.с. 8).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 18
липня 2014 року № 98, розмір матеріальної
шкоди опорядження приміщення житлової
кімнати № 2, коридору № 1 (антресоль)
квартири АДРЕСА_1 становить 2 668, 56 грн.
Розмір матеріальної шкоди опорядження
приміщення коридору № 1, кухні № 3,
ванної кімнати № 4 квартириАДРЕСА_1
становить 1 746, 42 грн. (а.с. 37-45).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у пункті 2 Постанови від 27
березня 1992 року № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Неправомірною можна вважати будь-яку
поведінку, внаслідок якої завдано
шкоду, якщо заподіювач шкоди не був
уповноважений на такі дії. Під майновою
шкодою слід розуміти втрату або
пошкодження майна потерпілого.
Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою особи та завданою шкодою є
обов'язковою умовою відповідальності,
яка передбачає, що шкода стала
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди. Наявність всіх
вищезазначених умов є обов'язковою для
прийняття судом рішення про
відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За змістом ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідачем по справі не надано
належних та допустимих доказів, які б
спростували зазначений розмір
матеріальної шкоди або відсутність її
вини у настанні шкоди.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що факт залиття квартири позивача з
вини відповідача підтверджується
наявними у справі доказами та не
спростований останньою у ході розгляду
справи. Те, що 24 липня 2013 року у квартирі
стався прорив шланги холодного
водопостачання на бачок унітазу в
санвузлі підтвердили у судовому
засіданні відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку щодо
відшкодування з відповідача завданої
матеріальної та моральної шкоди.

Щодо визначення розміру відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
вірно врахував, що в результаті залиття
квартири позивач зазнала моральних
страждань у виді негативних
переживань, неспокою, роздратування,
зневіри, необхідності прикладання
зусилля та коштів для відновлення
своїх прав протягом тривалого часу,
однак визначив розмір її відшкодування
не співмірний із завданою шкодою.

Також суд першої інстанції вірно
встановив, що розмір витрат на правову
допомогу не підтверджений позивачем
належним чином і підстав для
відшкодування позивачу витрат на
правову допомогу в розмірі 400 грн. не
має.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК України
члени сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
житлового будинку (квартири), а відтак
безпідставними є доводи позивача про
те, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4
мають відшкодовувати матеріальну та
моральну шкоду, оскільки позивачем не
доведено, що відповідачі є членами
сім'ї власника.

Власник повинен нести
відповідальність за стан квартири,
адже в силу положень ст. 319 ЦК України
власність це зобов'язує.

Також колегія суддів не приймає до
уваги те, що розмір відшкодування
майнової шкоди повинен складати 10 543, 18
грн., оскільки відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, розмір такої шкоди складає
4 414, 98 грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються, а відтак не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, колегія суддів вважає,
що належним відшкодуванням завданої
моральної шкоди позивачу є розмір у
сумі 1 300 грн.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
моральної шкоди підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
стягнення такої шкоди у сумі 1 300 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 06 жовтня 2014
року в частині стягнення моральної
шкоди скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_3 1 300 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

В іншій частині рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 06 жовтня 2014 року залишити
без змін

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/
С.К. Медвецький

Судді: /підпис/
В.В. Оніщук

/підпис/
В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: