У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ спільного майна
подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення апеляційного суду
Харківської області від 19 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що з жовтня 1996 року
вона та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю,
вели спільне господарство. 31
жовтня 2003 року між нею та відповідачем
було укладено шлюб. 7 жовтня 2005 року
вона та відповідач придбали за спільні
кошти трикімнатну квартиру АДРЕСА_1,
яка була придбана на ім'я відповідача, а
вона письмово надала згоду на
придбання цієї квартири за спільні
кошти. 4 жовтня 2011 року шлюб між ними
було розірвано.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила
суд поділити спільне майно подружжя та
визнати за нею право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 16 квітня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 червня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
позов ОСОБА_4 задоволено. Поділено
спільне майно подружжя та визнано за
позивачем право власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, апеляційний суд, на
підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами (ст.
212 ЦПК України), дійшов до правильного
висновку про те, що спірна квартира
придбана ОСОБА_5 за час перебування у
шлюбі з позивачем. Крім того, при
укладенні договору купівлі-продажу
ОСОБА_4 дала свою згоду на придбання
квартири відповідачем.

Отже, спірна квартира була куплена за
спільні кошти, тому вона підлягає
поділу як спільне майно подружжя.

При цьому відповідач не довів, що
квартира є його особистою приватною
власністю, придбана за його кошти під
час шлюбу з позивачем, тобто
матеріально-правову презумпцію
спільності майна подружжя не
спростував, що є його процесуальним
обов'язком відповідно до
ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 19 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта