Справа № 373/1932/14-ц Головуючий у І
інстанції Залеська А.О.Провадження №
22-ц/780/6016/14 Доповідач у 2
інстанції ОлійникКатегорія 43
УХВАЛА

Іменем України

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Антоненко В.І., Іванової
І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Переяслaв-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Переяслав-Хмельницький районний
сектор Управління державної
міграційної служби Київської області,
про усунення перешкод у користуванні
своїм майном, виселення та зняття з
реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні своїм
майном, виселення та зняття з
реєстрації, посилаючись на те, що
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
належить їй на праві власності, а
відповідач вселився та зареєструвався
з її згоди як чоловік, однак після
спливу півтора року шлюб з ним було
розірвано і тепер життя з ним є
нестерпним через постійні сварки та
конфлікти з нею та її неповнолітньою
дочкою.

Вказувала, що весь цей час потерпає від
психічного насильства з боку
відповідача та не бажає йти на
домовленість з ним про порядок
користування житловим приміщенням та
про оплату комунальних послуг.
Зазначала, що припинення шлюбних
відносин є підставою для виселення
відповідача та зняття його з
реєстрації на її вимогу, як власника
будинку.

Відповідач позов не визнав та пояснив
суду, що він не має іншого житла та не
бажає добровільно виселятись з будинку
так як всі наявні в нього кошти він
вклав в його поліпшення та перебудову.
Всі конфлікти спровоковані позивачкою
та її дочкою, яка без дозволу
користується його речами та привласнює
їх. Вважав, що спір може бути вирішений
встановленням порядку користування
житловим приміщенням між його
мешканцями, про що він вже подав позов
до суду. На його думку позивачка
використала його як чоловіка для
поліпшення житлових умов, а потім
розірвала з ним шлюб, щоб виселити з
будинку, і при цьому штучно створює
конфлікти та не рахується з його
правами на проживання та користування
майном.

Рішенням Переяслaв-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі з підстав
порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться
питання про скасування рішення та
ухвалення нового, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 серпня 2012 року
ОСОБА_1 придбала за договорами
купівлі-продажу житловий будинок по
АДРЕСА_1, загальною площею 49,80 кв.м. та
земельну ділянку площею 0,0592 га, на якій
він розміщений.

09 квітня 2014 року відомості про право
власності та про об'єкт нерухомості
внесені до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та
зареєстровано право власності ОСОБА_1
на житловий будинок по АДРЕСА_1,
загальною площею 67,7 кв.м.

У вищезазначеному будинку
зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 -
з 07 вересня 2012 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
- з 07 вересня 2012 року та ОСОБА_2 - з 19
вересня 2012 року.

10 жовтня 2012 року сторони зареєстрували
шлюб у відділі державної реєстрації
актів цивільного стану
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції у
Київській області.

Судом також встановлено, що 31 березня
2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС
Київської області про вчинення з боку
ОСОБА_2 насильства психологічного та
фізичного характеру відносно неї та її
дочки ОСОБА_3 За результатом звернення
була проведена перевірка та притягнуто
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст.173-2 КУпАП
(вчинення насильства в сім'ї).

Заочним рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 30 квітня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було розірвано. Рішення суду
набрало законної сили 24 червня 2014 року.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що після припинення
шлюбних відносин сторони не
визначились з правилами та порядком
користування житловим будинком по
АДРЕСА_1, де вони зареєстровані. З цього
приводу у них виникають конфліктні
ситуації, що окрім пояснень сторін
додатково підтверджується витягом з
кримінального провадження №0000617,
порушеного 20 червня 2014 року за заявою
ОСОБА_2 про нанесення йому тілесних
ушкоджень громадянкою ОСОБА_1

Жодного доказу про порушення
відповідачем правил співжиття після
розірвання шлюбу позивачка суду не
надала. Подія 31 березня 2014 року за
фактом насильства в сім'ї є одиничним
випадком, що мало місце під час
зареєстрованого шлюбу.

Враховуючи наведене, судом першої
інстанції вірно встановлено, що
обставини, на які вказує позивачка в
обґрунтування позову, не підтверджені
належними доказами, а тому посилання на
ст.116 ЖК України, якою врегульовано
відповідальність за порушення правил
користування жилим приміщенням в
будинках державного і громадського
фонду є безпідставним.

Також позивачка не довела суду чинення
відповідачем перешкод у користуванні
нею своїм майном, зокрема, використання
житла для проживання, що давало б
підстави для задоволення позову із
застосуванням ст.391 ЦК України.

В статті 10 ЦПК України закріплений
принцип змагальності сторін при
здійсненні цивільного судочинства та
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

За ст.47 Конституції України кожному
гарантовано право на житло. Ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, (частину будинку)
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд.

За правилами ч.4 ст.156 ЖК України,
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє колишніх членів сім'ї права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила встановлені
статтею 162 ЖК.

За ст.162 ЖК України відносини, пов'язані
з платою за користування жилим
приміщенням і за комунальні послуги в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові. Ця норма закону не
зобов'язує власника укласти договір
найму жилого приміщення з колишнім
членом сім'ї, як трактує представник
позивача, спростовуючи положення ч.4
ст.156 ЖК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про недоведеність позовних вимог та
відсутність законних підстав для
задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про порушення судом норм матеріального
і процесуального права безпідставні,
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
враховуючи, що обставини справи судом
встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів,
що містяться в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення постановлене з дотриманням
вимог матеріального і процесуального
права, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Переяслaв-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 09 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської
області набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:
Олійник В.І.

Судді:
Антоненко В.І.

Іванова І.В.