Справа № 204/5780/14-ц
Провадження № 2/204/2300/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 10 вересня 1988 року
вона зареєструвала шлюб з
відповідачем. Від спільного шлюбу
мають трьох дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Спільне господарство не ведуть.
Просить розірвати зареєстрований між
ними шлюб.

У судове засідання позивачка не
з'явилася, надала до суду письмову
заяву в якій просила розглянути справу
без її участі, позовні вимоги
підтримала.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав до суду письмову заяву в
якій просив розглянути справу без його
участі, позовні вимоги визнав.

Враховуючи те, що сторони, будучи
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, до судового
засідання не з'явились, надали письмові
заяви, відповідно до ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позов, у силу ст.ст. 104-107
Сімейного Кодексу України, підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
сторони зареєстрували шлюб 10 вересня
1988 року, про що свідчить Свідоцтво про
укладання шлюбу НОМЕР_2, актовий запис
№ 807 (а.с. 12).

Сторони від спільного шлюбу мають
трьох дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
що підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_3, видане відділом
реєстрації актів громадянського стану
Виконкому Красногвардійської районної
ради м. Дніпропетровська, про що в книзі
записів актів громадянського стану про
народження зроблено відповідний запис
№ 747 (а.с. 6), дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається з позовної заяви, сторони
спільне господарство не ведуть.

Стаття 112 Сімейного кодексу України,
передбачає, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін. Фактично
взаємини сторін як подружжя відсутні,
тому суд вважає за можливе їх шлюб, в
якому є троє дітей, розірвати.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача в дохід держави необхідно
стягнути судовий збір по справі у
розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки
позивачка звільнена від сплати
судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 60, 174, 197, 213-215 ЦПК України, ст.
ст. 104-105, 110, 112, Сімейного Кодексу
України в редакції від 10.01.2002 р. №
2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями),
враховуючи Постанову Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21
грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" (зі змінами та доповненнями),
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований 10 вересня
1988 року у міському відділ РАГС м.
Павлоград, про що в книзі реєстрації
актів про укладання шлюбу зроблено
запис № 807, в якому є троє дітей -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (ІНН
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
у сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік