АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/8148/14
інст.: Нев'ядомський Д.В.
Справа № 640/6543/14-ц
Категорія: «сімейні правовідносини»
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Київського
районного суду м. Харкова від 25 жовтня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів
на утримання дитини; за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
зобов'язання сплатити заборгованість
та пеню за договором про сплату
аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 06
травня 2000 року, між ним та відповідачем
ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, який
розірвано 31 березня 2014 року згідно
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 31 березня 2014 року. Від шлюбу
вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
13 грудня 2013 року між сторонами було
укладено договір про сплату аліментів
на дитину, який посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу 30 грудня 2013 року.
На час укладення договору про сплату
аліментів позивач отримував дохід
розміром 32 000 грн., а тому міг
виконувати зобов'язання по сплаті
аліментів. З січня 2014 року його
матеріальне становище значно
погіршилось, а тому останній не має
можливості сплачувати аліменти в
розмірі, що визначений договором про
сплату аліментів, у зв'язку з чим він
просив суд зменшити розмір аліментів
на утримання дитини до 1500 грн.

ОСОБА_3 звернулася до суду
із зустрічним позовом, в обґрунтування
якого зазначала, що відповідно до
укладеного між сторонами договору
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
сплачувати аліменти на утримання
дитини ОСОБА_4 у розмірі 8000 грн., що в
еквіваленті на іноземну валюту, якою
за домовленістю сторін виступає долар
США, станом на 30 грудня 2013 року складає
1000 дол. США щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. Згідно п. 1.3.
Договору ОСОБА_2 зобов'язаний
сплачувати аліменти з двадцятого числа
поточного місяця по двадцять сьоме
число поточного місяця грошовим
переказам через відповідне відділення
зв'язку за місцем постійного
проживання дитини або готівкою на руки
ОСОБА_3, яка в разі отримання коштів
готівкою видає відповідну розписку.
Протягом перших трьох місяців після
підписання договору ОСОБА_2 сплатив
аліменти розміром 27310, 00 грн., тобто 3000
дол. США. Починаючи з квітня 2014 року
він не виконує взяті на себе
зобов'язання по сплаті аліментів
згідно договору. В квітні 2014 року він
сплатив 1200 грн., в травні 2014 року - 2000
грн., в червні 2014 року - 2000 грн., в липні
2014 року - 2000 грн. У зв'язку з цим ОСОБА_3
просила зобов'язати ОСОБА_2 сплатити
на її користь заборгованість по сплаті
аліментів розміром 39500 грн. та пеню за
несвоєчасну сплату аліментів в сумі 1194
грн.

Рішенням Київського районного
суду м. Харкова у задоволенні позову
ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання дитини -
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3
задоволений у повному обсязі та
зобов'язано ОСОБА_2 сплатити на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором від 13 грудня 2013 року про
сплату аліментів на утримання ОСОБА_4 в
розмірі 39500 гривень та пеню в розмірі 1194
гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, а в задоволенні
зустрічного позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 06
травня 2000 року згідно рішення
Київського районного суду м. Харкова
від 31 березня 2014 року було розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Від шлюбу
вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13 грудня 2013 року між сторонами було
укладено договір про сплату аліментів
на дитину, який посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 30 грудня
2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 189 СК України батьки мають
право укласти договір про сплату
аліментів на дитину, у якому визначити
розмір та строки виплати. Умови
договору не можуть порушувати права
дитини, які встановлені цим Кодексом.

Звернувшись до суду із позовом ОСОБА_2
просив зменшити розмір аліментів на
утримання дитини у зв'язку із значним
погіршенням його матеріального
становища.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» відповідно до
ст. 192 СК розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Як вбачається з п.1.2 укладеного між
сторонами договору ОСОБА_2 зобов'язався
сплачувати аліменти на утримання
дитини у розмірі 8000 грн., що в
еквіваленті на іноземну валюту, якою
за домовленістю сторін виступає долар
США, станом на 30 грудня 2013 року складає
1000 дол. США щомісячно до досягнення
дитиною повноліття (а.с.6).

З розписок, виданих ОСОБА_3 вбачається,
що ОСОБА_2, відповідно до умов
укладеного договору сплачував
аліменти за період - з 20 січня по 20
лютого - 8000 грн., з 20 лютого по 20 березня
2014 року - 8640 грн., з 27 березня по 27 квітня
2014 року - 10670 грн. (а.с.8, 9, 10).

Матеріалами справи підтверджується, що
матеріальне становище платника
аліментів ОСОБА_2 погіршилося, про що
свідчать податкові декларації за 2014
рік, згідно яких дохід ОСОБА_2 складає
18200 грн. (а.с. 63-65; а.с.106-107), відповідь ДПІ
у Київському районі м. Харкова про те,
що за 1 квартал 2014 року позивач отримав
дохід у розмірі 4200 грн. (а.с.21).

Відповідно до довідки ДПІ у Київському
районі м. Харкова ОСОБА_2
зареєстрований у податковій інспекції,
як фізична особа - підприємець та
згідно наданої податкової декларації
платника єдиного податку сума його
доходу від здійснення підприємницької
діяльності складає: 391633 грн. за 2013 рік,
18200 грн. за І-ІІІ кв. 2014 року (а.с.153).

Будь-яких доказів на підтвердження
того, що він має інший дохід та має
можливість продовжувати сплачувати
аліменти у розмірі, встановленому
договором, суду не надано.

Враховуючи ті обставини, що
матеріальне становище платника
аліментів ОСОБА_2 погіршилося, та,
враховуючи положення ст.192 СК України
судова колегія доходить висновку про
можливість задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 та стягнення з нього на користь
відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн.
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили, оскільки, як
роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у новому розмірі
аліменти у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
платника або одержувача аліментів
сплачуються з дня набрання рішенням
законної сили.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3,
то судова колегія вважає за можливе
задовольнити їх частково, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
аліменти у встановленому за договором
між сторонами розміру ОСОБА_2 припинив
виплачувати в квітні 2014 року, тоді ж і
звернувся до суду з позовом про
зменшення їх розміру у зв'язку із
погіршенням свого матеріального
становища.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3
просила суд стягнути з ОСОБА_2
несплачені аліменти з урахуванням
сплаченої частково заборгованості в
наступному розмірі: за квітень 2014 року -
(11380 грн. - 1200 грн.) =10180 грн., за травень 2014
року - (11750 грн. - 2000 грн.)=9750 грн., за
червень 2014 року (11820-2000 грн.)=9820 грн., за
липень 2014 року (11750 грн. - 2000 грн.) =9750 грн.
А всього 39500 грн.

Оскільки чинним законодавством
передбачено можливість зменшення
розміру аліментів у зв'язку із
погіршенням матеріального становища
платника саме з дня набрання такого
рішення суду законної сили, то вказана
заборгованість по аліментах у розмірі
39500 грн. підлягає стягненню у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 мав зобов'язання
дотримуватися умов укладеного між
сторонами договору та сплачувати
аліменти у встановленому ними розмірі.
Зменшений розмір аліментів позивач має
сплачувати тільки з дня набрання
законної сили постановленого про це
рішення суду.

Вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2
пені за несплату аліментів згідно
договору не можуть бути задоволенні,
виходячи з того, що п.2.1 укладеного
договору передбачено сплата пені за
умови несвоєчасної сплати аліментів за
умови вини платника - ОСОБА_2

Такі ж положення містяться у ч.1 ст.196 СК
України, в якій зазначено, що при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Доказів на підтвердження того, що у
сплаті ОСОБА_2 аліментів не в повному
обсязі є його вина суду не надано, тоді
як матеріалами справі підтверджено, що
матеріальне становище позивача
погіршилося, у зв'язку з чим він одразу
і завернувся до суду з відповідним
позовом про зменшення розміру
аліментів.

Постановляючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, висновки суду не відповідають
обставинами справи, що є підставою
відповідно до п.п.1,2,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України для зміни цього рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.189, 192, 196 СК України, ст. ст. 303, 304,
307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 25 жовтня 2014 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів на
утримання дитини задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
на підставі договору про сплату
аліментів від 13 грудня 2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 30 грудня 2013 року та
зареєстровано в реєстрі за № 1416 на
утримання дитини - доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1500 грн., але не мене 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня набрання рішенням суду законної
сили, до досягнення дитиною повноліття
щомісячно.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про зобов'язання сплатити
заборгованість та пеню за договором
про сплату аліментів на утримання
дитини задовольнити частково.
Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
пені.

В частині стягнення 39500 грн.
заборгованості по аліментах рішення
суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді