Ухвала іменем україни 24 грудня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М., суддів: Мазур
Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В., розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У 2004 році ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5, мотивуючи свої
вимоги тим, що між ними склалися вкрай
негативні стосунки, оскільки вони люди
різних поглядів на життя, різних
вподобань. Сторони не підтримують
сімейно-шлюбні стосунки, ведуть окреме
господарство, мають окремий бюджет. До
примирення не прагнуть.

На підставі наведеного ОСОБА_4 просив
суд шлюб розірвати.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 03 грудня

2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва

від 21 серпня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено.

Шлюб, зареєстрований 22 грудня 2002 року,
актовий запис № 1216, в РАГС
Голосіївського РУГУ м. Києва між ОСОБА_4
та ОСОБА_5, розірвано.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
постановити нову ухвалу про закриття
провадження у справі, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги про
розірвання шлюб, виходив із того, що
позивач була присутня у судовому
засіданні при вирішенні спору про
розірвання шлюбу та проти задоволення
позову не заперечувала.

Ухвалою апеляційного
суду вказане рішення залишено без змін.

Такі висновки є
правильними та відповідають
матеріалам справи.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_5 посилається
на те, що про наявність оспорюваного
рішення їй стало відомо лише після
смерті чоловіка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
року під час розгляду справи про
визнання заповіту недійсним,
складеного на її ім'я ОСОБА_4 19 січня 2012
року.

Згідно з актом від 02
квітня 2010 року № 16, затвердженим
головою Голосіївського районного суду
м. Києва, цивільну справу № 2-6919 знищено
на підставі Переліку судових справ, що
утворюються у діяльності суду, із
зазначенням строків зберігання
документів, затвердженого наказом ДСА
України від 06 січня 2006 року № 2 та
наказу ДСА України від 14 липня 2003
року № 227 «Про затвердження Інструкції
про порядок передання до архіву суду,
зберігання в ньому та передання до
державних архівів судових справ
документів діяльності суду», як таку,
що не має науково-історичної цінності
та втратила практичне значення (а. с. 119).

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 12 березня 2014 року відновлено
знищене судове провадження у цивільній
справі № 2-6919/04 за 2004 рік
провадження за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Як вбачається з
судового рішення, 03 грудня 2004 року
сторони були присутні під час розгляду
справи про розірвання шлюбу, ОСОБА_4
позов підтримав, ОСОБА_4 проти
розірвання шлюбу не заперечувала. Шлюб,
зареєстрований 22 грудня 2002 року,
розірвано (а. с.1).

Із матеріалів справи
та змісту судових рішень не вбачається,
що судами при вирішенні спору допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Доводи касаційної
скарги висновків суду першої
інстанції, з якими погодився і
апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 1 ст. 337 ЦПК
України визначено, що суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судом повно
та всебічно з'ясовано дійсні обставини
справи, надано належну оцінку зібраним
у ній доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 03 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 21 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
Л.М. Мазур А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк Г.В. Юровська