Провадження № 6/522/479/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Домусчі
Л.В.,

при секретарі - Герасименко
Ю.С.,

розглянувши матеріали подання
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
Міністерства Юстиції України про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянина України –
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2014 року до Приморського
районного суду м. Одеси надійшло
подання Першого Приморського відділу
ДВС ОМУЮ про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина України – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, І.П.Н. НОМЕР_1, який
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до
виконання зобов’язань за виконавчим
документом. Подання надійшло до судді
18.12.2014 року.

В обґрунтування подання заявник
зазначив, що надав подання до суду з
метою вжиття заходів з виконання
наступних виконавчих документів, а
саме: - наказу № 3/186, виданого 22.08.2011 року
Господарським судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь КП
«Одесреклама» заборгованості у
розмірі 3 012,90 грн.; - виконавчого листа
№ 6-1207/09, виданого 04.09.2009 року
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості у розмірі 2 017 086,12 грн.; -
наказу № 53/434, виданого 05.10.2009 року
Господарським судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Спранді Інтернешнл» заборгованості у
розмірі 525 821,44 грн.; - наказу № 30/17-767-2011,
виданого 01.07.2011 року Господарським
судом Одеської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «Група
управління бізнесом» заборгованості у
розмірі 234 388,21 грн.. Загальна сума
заборгованості складає 2 780 308,67 грн., а
виконавчий збір 278 030,87 грн..

В судове засідання 18.12.2014 року
представник Першого Приморського
відділу ДВС ОМУЮ не з’явився, але разом
з поданням надав клопотання про
розгляд справи за відсутністю. Інші
сторони справи також не з’явилися.

Згідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України суд під
час судового розгляду справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобуу разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши вищевказане
подання та дослідивши письмові
матеріали справи вважає, що подання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Подання подане з додержанням
чинного законодавства України.

Судом встановлено, що у Першому
Приморському відділі ДВС ОМУЮ (надалі
заявник) на примусовому виконанні
перебуває зведене виконавче
провадження з виконання наступних
виконавчих документів, а саме: - наказу
№ 3/186, виданого 22.08.2011 року
Господарським судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь КП
«Одесреклама» ОМР заборгованості у
розмірі 3 012,90 грн.; - виконавчого листа
№ 6-1207/09, виданого 04.09.2009 року
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості у розмірі 2 017 086,12 грн.; -
наказу № 53/434, виданого 05.10.2009 року
Господарським судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Спранді Інтернешнл» заборгованості у
розмірі 525 821,44 грн.; - наказу № 30/17-767-2011,
виданого 01.07.2011 року Господарським
судом Одеської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «Група
управління бізнесом» заборгованості у
розмірі 234 388,21 грн..

Постановою старшого державного
виконавця заявника ОСОБА_2 від 20.08.2012
року було відкрито виконавче
провадження з виконання наказу № 3/186,
виданого 22.08.2011 року Господарським
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) на користь КП «Одесреклама»
заборгованості у розмірі 3 012,90 грн. (ВП
№ 34190178).

Постановою старшого державного
виконавця заявника ОСОБА_2 від 20.08.2012
року було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 6-1207/09, виданого 04.09.2009 року
Новозаводським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) на користь ПАТ «Альфа-Банк»
заборгованості у розмірі 2 017 086,12 грн.
(ВП № 34181610).

Постановою старшого державного
виконавця заявника ОСОБА_2 від 17.08.2012
року було відкрито виконавче
провадження з виконання наказу № 53/434,
виданого 05.10.2009 року Господарським
судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1
(АДРЕСА_1) на користь ТОВ «Спранді
Інтернешнл» заборгованості у розмірі
525 821,44 грн. (ВП № 34106135).

Постановою старшого державного
виконавця заявника ОСОБА_2 від 20.08.2012
року було відкрито виконавче
провадження з виконання наказу №
30/17-767-2011, виданого 01.07.2011 року
Господарським судом Одеської області
про стягнення з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на
користь ТОВ «Група управління
бізнесом» заборгованості у розмірі
234 388,21 грн. (ВП № 34190184).

Згідно вказаних постанов боржник,
тобто ОСОБА_1, у семиденний термін
повинен самостійно був виконати вимоги
вищезазначених виконавчих документів,
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок ДВС.

Вказані постанови були направлені
боржнику за адресою його мешкання для
виконання та до відома а також
стягувачам, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
супровідними листами щодо такої
відправки. Однак, з матеріалів справи
вбачається, що вказані постанови
залишилася поза увагою боржника та
вимоги виконавчих документів
залишилися без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що
раніше виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 6-1207/09,
виданого 04.09.2009 року Новозаводським
районним судом м. Чернігова про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» заборгованості у розмірі
2 017 086,12 грн. знаходилося на виконання у
відділі ДВС Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві, яке на
підставі заяви представника стягувача
ПАТ «Альфа-Банк» від 10.04.2012 року було
закінчено а його матеріали передані на
виконання до Першого Приморського
відділу ДВС ОМУЮ за місцем переданого
боржником в іпотеку стягувачу майна, а
саме: квартири № 72, загальною площею 69,2
кв.м., що розташована в будинку № 1 по
вулиці С. Варламова (Піонерська) в м.
Одесі. З вказаної заяви стягувача ПАТ
«Альфа-Банк» вбачається, що в рамках
цього виконавчого провадження було
реалізовано майно боржника, а саме:
автомобіль «ЗАЗ-ДЕУ Т13110», 2006 року
випуску, д./н. АА 6857 СЕ, який належав
боржнику на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ РСА 919274 від 18.01.2007 року.
Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відділом було накладено
арешт та заборону відчуження на
належне боржнику рухоме майно, а саме: -
причіп бортовий ПР Сантей 2500Т, 2006 року
випуску, д./н. АА 1921 ХТ, який належить
боржнику на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ ААС 064209 від 08.05.2007 року; -
причіп бортовий-с ПФ 01 Фермер, 1999 року
випуску, д./н. 10444 КА, який належить
боржнику на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ КХС 237487 від 01.04.1999 року; -
автомобіль «Пежо 206 СС», 2003 року
випуску, д./н. АА 8681 АМ, який належить
боржнику на підставі свідоцтва про
реєстрацію ТЗ ААС 459762 від 01.07.2006 року.

Відділом ДВС Дніпровського
районного управління юстиції у м. Києві
були вчинені й інші дії щодо виявлення
у боржника майна, звернення стягнення
на це майно.

Згідно довідки ГУ Держкомзему у
Київській області від 28.10.2011 року, яка
була надана на запит вказаного відділу
від 13.10.2011 року вбачається, що земельні
ділянки в межах Київської області за
ОСОБА_1 не значаться.

У червні 2012 року державним
виконавцем зазначеного відділу було
здійснено вихід за адресою мешкання
боржника, а саме: АДРЕСА_2, за яким майна,
що належить боржнику і підлягає огляду
не виявлено, про що було складено
відповідний акт, який також міститься у
матеріалах справи.

Як вбачається, боржник вже досить
тривалий час не виконує вимоги
виконавчих документів, які на
теперішній у час перебувають у
провадженні заявника.

16.12.2014 року з заявою про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника звернувся
представник стягувача КП
«Одесреклама» Одеської міської ради у
зв’язку з тим, що боржник ухиляється
від виконання виконавчого документу, а
саме: наказу № 3/186, виданого 22.08.2011 року
Господарським судом м. Києва про
стягнення з ОСОБА_1 на користь КП
«Одесреклама» ОМР заборгованості у
розмірі 3 012,90 грн..

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Органами ДВС були вжиті заходи щодо
примусового виконання виконавчих
документів, які не дали результату щодо
погашення заборгованості за вказаними
вище виконавчими документами.

Відповідно до преамбули Закону
України № 606-ХIV від 21.04.1999 року «Про
виконавче провадження» цей Закон
визначає умови і порядок виконання
рішень судів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку. Відповідно до ст. 11 цього
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається, заявник звернувся
до суду з метою реалізації повноважень,
наданих йому п. 18 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», якою до
функцій органів державної виконавчої
служби віднесено право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов’язковими до
виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в
Україні покладається на Державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів, що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі їх невиконання у
добровільному порядку, визначає Закону
України «Про виконавче провадження».
Зокрема державний виконавець
зобов’язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії (ст.11).

Боржник, у встановлений йому строк
для виконання зобов’язань по
виконавчим документам, у добровільному
порядку не виконав, у зв’язку з чим
заявником до суду було направлено
подання про встановлення йому
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон України.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України»
встановлено, що на Державну
прикордонну службу України відповідно
до визначених законом завдань
покладається, зокрема, запобігання та
недопущення в’їзду в Україну або
виїзду з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в’їзд
в Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Крім інших покладених на органи
Державної прикордонної служби України
завдань, вони також мають право,
зокрема, з’ясовувати підстави в’їзду
в Україну або виїзду з України, не
пропускати через державний кордон
України осіб без дійсних документів на
право його перетинання, осіб, які
надали завідомо неправдиві відомості
під час одержання зазначених
документів, осіб, які мають невиконанні
зобов’язання покладених на них
судовим рішенням, у тому числі і
судовим наказом.

Відповідно до п.2 та п.5 ч.1 ст. 6
Закону України N 3858-XII від 21 січня 1994
року «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»
громадянину України може бути
обмежений у праві виїзду за кордон,
якщо: діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України та/або
він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Отже, наявність в особи
невиконаних зобов’язань, покладених
на неї судовим рішенням, у тому числі і
судовим наказом, є підставою для
обмеження її у праві виїзду за межі
України.

Суд вважає, що заявником доведений
факт ухилення боржника від виконання
зобов’язань за виконавчими
документами, так як боржник не вчинив
належних дій щодо погашення своїх
зобов’язань та не з’являється до
відділу ДВС для вирішення цього
питання.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Вивчивши подання та додані до
нього матеріали і враховуючи те, що
незастосування заходів щодо
забезпечення виконання виконавчого
документу може унеможливити його
виконання, вимоги є співмірними із
заявленими вимогами, суд вважає за
можливе задовольнити зазначене
подання стосовно застосування до
боржника заходу у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон
України до виконання боржником
зобов’язань за виконавчими
документами.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 167, 179, 208-210,
217, 377-1 ЦПК України; ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України», ст.ст.. 1, 2,
5, 7, 8, 11 ч.3 п.18 Закону України «Про
виконавче провадження»; ст. 19 Закону
України «Про державну прикордонну
службу України»,суд –

УХВАЛИВ:

Задовольнити подання Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Міністерства
Юстиції України про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України – ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тимчасово обмежити у праві виїзду
за кордон України - громадянину України
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, І.П.Н. НОМЕР_1,
АДРЕСА_1) до виконання зобов’язань за
виконавчим документом.

Копію ухвали направити для
виконання до Державної прикордонної
служби України (м. Київ, вул.
Володимирівська, буд. 26).

Ухвала про забезпечення позову
підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про
забезпечення позову не зупиняє її
виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали,
згідно ч.2 ст.294 ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси
ОСОБА_3