Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/3418/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області

в складі: головуючої судді
Косигіної Л.М.

суддів: Талько
О.Б., Григорусь Н.Й.

при секретарі Гарбузюк
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 16 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л
а :

У травні 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, в якому
просила стягнути з відповідача
аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
дня подання позову до суду і до його
повноліття, але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Зазначила, що син
проживає з нею та знаходиться на її
утриманні. Відповідач ніякої
матеріальної допомоги не надає, хоча
працює і отримує пенсію. Оскільки у
добровільному порядку спір не
вирішено, просила позов задовольнити.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 16.10.2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
28.05.2014 року і до повноліття дитини, але
не менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку. Допущено
негайне виконання рішення в межах
платежу за один місяць, стягнуто з
відповідача судовий збір в сумі 243 грн.
60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та їх
неповне дослідження, просив рішення
скасувати, ухвалити нове про стягнення
з нього аліментів в розмірі 1/10 частини
заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку. Зазначив, що на його
утриманні перебуває ще двоє
неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, та
повнолітній син ОСОБА_7, який продовжує
навчання. Він у добровільному порядку
надає матеріальну допомогу на
утримання дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_7,
купує їм одяг, продукти харчування,
забирає до себе на канікули та свята. На
утримання сина ОСОБА_6 платить тільки
аліменти, оскільки дитина не є рідною
за походженням. Крім того, йому
(відповідачу) встановлено третю групу
інвалідності, він потребує лікування
на яке витрачає певну частину коштів.
Також, він має іншу сім'ю, яка потребує
матеріальної підтримки.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Стаття 180 Сімейного Кодексу України
передбачає обов'язок батьків
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Аліменти на утримання
дитини присуджуються у частці від
заробітку (доходу) її матері, батька (ст.
183 СК України) або в твердій грошовій
сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються
щомісячно. Розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку (ч. 2 ст. 182 згаданого
Закону).

З роз'яснень, викладених у п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
від 15.05.2006 року за № 3 вбачається, що при
визначенні розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони є
батьками неповнолітнього ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із
позивачкою та знаходиться на її
утриманні. ОСОБА_1 не працює, під час
апеляційного розгляду пояснила, що має
невелике підсобне господарство,
обробляє город, відповідач
матеріальної допомоги на сина не
надає.

ОСОБА_2 працює водієм ТОВ
"Вальки-Ільменіт", середній заробіток
становить 3632 грн. 92 коп. Крім того, він є
інвалідом 3 групи з ураженням
опорно-рухового апарату, отримує
пенсію в розмірі 1049 грн. щомісячно.
Отже, міісячний дохід відповідача
становить 4681 грн. 92 коп.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 також є батьком:

- ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, який навчається у
Баранівському професійному ліцеї з
01.09.2012 року по 30.06.2015 року. З довідки
вказаного ліцею вбачається, що
відповідач забирає сина до себе на
вихідні та канікули, створив належні
умови для його проживання, навчання і
повноцінного розвитку, цікавиться
поведінкою та навчанням сина,
забезпечує продуктами харчування,
купує одяг тощо;

- ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається у
Новоград-Волинській загальноосвітній
школі-інтернаті І-ІІ ступенів. З
довідки школи-інтернату вбачається, що
відповідач приймає активну участь у
житті та вихованні доньки, постійно
цікавиться її навчанням і поведінкою,
забирає ОСОБА_9 до дому на вихідні,
свята та канікули, намагається
матеріально її забезпечити, купує одяг,
шкільне приладдя, солодощі тощо;

- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 року, який з 01.09.2008
року навчається у Комунальному
навчальному закладі "Бердичівська
загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ
ступенів" та перебуває на повному
державному утриманні. З довідки
учбового закладу вбачається, що ОСОБА_2
позбавлено батьківських прав відносно
сина ОСОБА_6, на утримання якого він
платить аліменти, які перераховують на
рахунок дитини в Ощадбанку в розмірі 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку (на даний час вказана
сума становить 385 грн. 80 коп.),
заборгованість відсутня. Батько сина
не провідує, іншої допомоги не надає.

Мати вищевказаних дітей позбавлена
батьківських прав на підставі рішення
Червоноармійського районного суду від
22.05.2008 року.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2
пояснив, що він 17.05.2014 року зареєстрував
шлюб, дружина на даний час вагітна. Він
добровільно надає матеріальну
допомогу та піклується про сина ОСОБА_7
і дочку ОСОБА_5. На утримання сина
ОСОБА_6 платить тільки аліменти,
оскільки не є батьком цієї дитини,
проте своє батьківство не оскаржував.
На утримання сина ОСОБА_3 матеріальну
допомогу не надає тому, що позивачка
відмовилася у добровільному порядку
вирішити це питання та не дає бачитися
з сином.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
необхідність зменшення розміру
аліментів, визначених судом першої
інстанції, з 1/4 частини (приблизно 1171
грн.) до 1/6 частини (приблизно 780 грн.).
При цьому, колегія суддів враховує те,
що відповідач у добровільному порядку
утримує двох дітей, на третю дитину
платить аліменти, має іншу сім'ю, є
інвалідом третьої групи з ураженням
опорно-рухового апарату та потребує
лікування, має обмеження щодо важкої
фізичної праці. У разі зміни обставин,
матеріального становища платника
аліментів, сторони не позбавлені права
звернутися до суду з позовом про
збільшення (зменшення) розміру
аліментів.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 16 жовтня
2014 року змінити, зменшити розмір
аліментів, що підлягають стягненню з
ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів
заробітку щомісячно.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча Судді