Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Горелкіної Н.А.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Завгородньої
І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Державного
підприємства «Одеський морський
торговельний порт» про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні майном; за зустрічним
позовом Державного підприємства
«Одеський морський торговельний порт»
до ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 31 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
24 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, зазначаючи, що
він є власником моторної яхти «Кlasiko».

Постановою слідчого прокуратури м.
Одеси від 02 листопада 2009 року на яхту
накладено арешт та передано на
відповідальне зберігання Приватному
підприємству фірмі «Алекс» (далі - ПП
фірма «Алекс»). Під час зберігання яхти
на причалі № 16-а акваторії яхтового
комплексу морського вокзалу Одеського
торговельного порту 22 лютого 2010 року
сталося її підтоплення. Після
проведення відповідачем рятувальних
робіт яхта знаходиться на
технологічному майданчику причалу № 20.
Оскільки Державне підприємство
«Одеський морський торговельний порт»
(далі - ДП «Одеський морський
торговельний порт») перешкоджає
позивачу забрати яхту, посилаючись на
те, що він повинен сплатити вартість
рятувальних робіт та вартість
зберігання, однак така вимога
безпідставна, просив задовольнити
позов.

ДП «Одеський морський торговельний
порт» звернулося до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3, в якому просило
стягнути грошові кошти у розмірі 142 118
грн 79 коп. як винагороду за проведення
рятувальних робіт.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 31 січня 2013 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
Зустрічний позов ДП «Одеський морський
торговельний порт» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ДП
«Одеський морський торговельний порт»
грошові кошти у розмірі 142 118 грн 79 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 15 жовтня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов'язано ДП «Одеський морський
торговельний порт» не чинити перешкод
ОСОБА_3 у користуванні та розпорядженні
яхтою «Кlasiko», не перешкоджати
пересуванню яхти з причалу № 18А до
практичної гавані Одеського морського
порту, 4А. У задоволенні іншої частини
позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову ДП
«Одеський морський торговельний порт»
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року рішення апеляційного суду
Одеської області від 15 жовтня 2013 року
скасовано, справу передано на новий
апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2014 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 31 січня 2013 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Наведеним вимогам ухвалені у справі
судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є
власником моторної яхти «Кlasiko»,
проекта «Принцеса», 2001 року випуску.

Постановою слідчого прокуратури м.
Одеси старшого радника юстиції Попова
С.Н. від 30 листопада 2009 року накладено
арешт на яхту «Кlasiko», визнано її
речовим доказом та передано на
відповідальне зберігання УБОЗ ГУ МВС
України в Одеській області.

22 лютого 2010 року, під час знаходження
моторної яхти «Кlasiko» біля причалу № 16 в
акваторії ДП «Одеський морський
торговельний порт», сталося її
підтоплення. Судно почало тонути в
результаті пошкодження кормової
частини яхти, а саме: дефекту
дейдвудного ущільнення гребного валу
правого борту, внаслідок якого
забортна вода повільно надходила у
машинне відділення яхти протягом
усього терміну її стоянки з дати арешту
до аварійної дати та пробоїни
діаметром 18 мм у кормовій частині
склопластикового корпусу з правого
борту на відстані 115 мм вище ватерлінії.

На повідомлення диспетчера яхт-клубу
ОСОБА_5 і начальника СНАП ОСОБА_6 ДП
«Одеський морський торговельний порт»
22 лютого 2010 року була організована
рятувальна операція, яка
продовжувалася з 8 год. 50 хв. до 18 год.
Рятувальна операція проводилась під
керівництвом капітана порту та була
здійснена шляхом осушення затоплених
приміщень і підняття яхти з води. Після
проведення рятувальних дій ДП
«Одеський морський торговельний порт»
була розрахована сума грошової
винагороди за рятування моторної яхти
«Кlasiko», яка складає 142 118 грн 79 коп.

Відмовляючи в задоволенні первісного
позову та задовольняючи зустрічний,
суд першої інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
відповідно до ст. 20 Кодексу
торговельного мореплавства України
(далі - КТМ України), власником судна
визнається юридична чи фізична особа,
яка експлуатує судно від свого імені,
незалежно від того, чи є вона власником
судна, чи використовує його на інших
законних підставах; власником судна є
суб'єкт права власності або особа, яка
здійснює відносно закріпленого за нею
судна права, до яких застосовуються
правила про право власності, та з
огляду на положення ст. ст. 328, 340 КТМ
України дійшов висновку про
обґрунтованість вимог про стягнення з
ОСОБА_3 рятувальної винагороди.

Таких висновків суди дійшли з
порушення норм матеріального та
процесуального права, не встановивши
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення спору.

Так, відповідно до ст. 328 КТМ України
будь-яка з корисним результатом дія
щодо рятування судна, що наразилося на
небезпеку, вантажів та інших предметів,
що знаходяться на ньому, а також щодо
збереження фрахту і плати за
перевезення пасажирів і багажу або
іншого майна, так само як і
навколишнього природного середовища
дає право на отримання певної
винагороди.

Разом із тим, задовольняючи позов до
ОСОБА_3, як до судновласника, суд не
звернув уваги на приписи ч. 2 ст. 333 КТМ
України, якою визначено, що встановлена
винагорода виплачується всіма особами,
заінтересованими в судні та іншому
майні, пропорційно їх відповідній
врятованій вартості. У разі виплати
винагороди однією з цих осіб вона має
право регресу до інших заінтересованих
осіб у розмірі їх відповідних часток.

Як вбачається з матеріалів справи і на
що неодноразово звертав увагу ОСОБА_3 у
своїх поясненнях, постановою про
накладення арешту від 30 листопада 2009
року слідчим прокуратури м. Одеса під
час розгляду кримінальної справи №
63 за фактом незаконного
переміщення через митний кордон
України моторної яхти, тобто
контрабанди, що вчинено за попередньою
змовою групою осіб, за фактом підробки
документів та використання завідомо
підроблених документів, за ознаками
злочинів, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. ч. 2, 3
ст. 358 КК України, накладено арешт на
належну ОСОБА_3 моторну яхту та визнано
останню речовим доказом у кримінальній
справі; виконання постанови про арешт
та подальше відповідальне зберігання
яхти покладено на посадових осіб УБОЗ
ГУ МВС України в Одеській області (м.
Одеса, вул. Осипова, 23) до вирішення
питання в судовому порядку по суті (а.
с. 173, т. 3).

На а. с. 224, т. 2 наявна копія постанови
Приморського районного суду м. Одеси
від 25 листопада 2010 року, відповідно до
якої ОСОБА_7 звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,
провадження у справі припинено у
зв'язку із спливом строків давності на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. ст.
11-1, 248 КПК України.

Між тим доказів скасування накладеного
арешту та (або) вирішення кримінальної
справи по суті в частині, що не вирішена
постановою від 25 листопада 2010 року,
зокрема, щодо контрабанди, матеріали
справи не містять.

За відсутності доказів скасування
арешту та, відповідно, зняття з
посадових осіб УБОЗ ГУ МВС України в
Одеській області обов'язків із
відповідального зберігання належної
ОСОБА_3 моторної яхти суд мав вирішити
питання про участь відповідального
зберігача у справі з огляду на те, що
така яхта має статут речового доказу в
кримінальній справі.

Відповідно до чинної на час накладання
арешту та рятування яхти Інструкції
про порядок вилучення, обліку,
зберігання та передачі речових доказів
у кримінальних справах, цінностей та
іншого майна органами попереднього
слідства, дізнання і судами від 12
лютого 1990 року № 34/15 зберігання
автомашин, мотоциклів та інших
транспортних (у тому числі плавучих)
засобів, що були використані як
знаряддя скоєння злочинів і визнані
тому речовими доказами, а також
транспортних засобів, на які
накладений арешт, проводиться за
письмовим дорученням слідчого,
прокурора, суду впродовж попереднього
слідства або судового розгляду
відповідними службами органів
внутрішніх справ, органів КДБ (якщо
вони не можуть бути передані на
зберігання власнику, його родичам або
іншим особам, а також організаціям),
керівники яких видають про це розписку,
що підлягає зберіганню та долучається
до справи. У розписці зазначається, хто
є персонально відповідальним за
збереження прийнятого транспортного
засобу.

Незабезпечення
належного обліку та умов зберігання,
передачі речових доказів, цінностей та
іншого майна, що спричинило їх втрату,
псування, є підставою для притягнення
до передбаченої законом
відповідальності осіб, з вини яких
сталися вказані наслідки (параграф 21).

Наведеного суд не врахував, за
відсутності відомостей щодо
припинення арешту моторної яхти не
з'ясував, хто є особою, персонально
відповідальною за схоронність
прийнятої на зберігання яхти, наявним в
матеріалах справи доказам на
підтвердження того, що на час рятування
моторна яхта була зачинена і
опломбована працівниками УБОЗ ГУ МВС в
Одеській області, оцінки не надав, із
колом осіб, заінтересованих у
рятуванні яхти, не визначився та
висновків про задоволення позову про
стягнення рятувальної винагороди
дійшов передчасно.

Крім того, як вбачається з матеріалів,
що подані суду касаційної інстанції ДП
«Одеський морський торговельний порт»
із запереченнями на касаційну скаргу,
станом на час ухвалення рішення судом
першої інстанції власником моторної
яхти «Кlasiko» за договором
купівлі-продажу від 24 жовтня 2012 року та
свідоцтвом про право власності від 17
грудня 2012 року є ОСОБА_8, разом із тим
питання про її участь у вирішенні спору
судом не вирішувалось.

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК
України на зазначене уваги не звернув,
пояснень ОСОБА_3 в достатньому обсязі
не перевірив, не визначився із
характером спірних правовідносин та
колом осіб, які мають сплатити
рятувальну винагороду, та висновків
про задоволення зустрічного позову та
відмову у первісному позові дійшов
передчасно.

З'ясування цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення
спору.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув
і помилково залишив рішення суду
першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 31 січня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
24 червня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді: Є.П.
Євграфова

В.І.
Журавель

І.М.
Завгородня

Ю.Г.
Іваненко