У х в а л а

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,
Червинської М.Є., Черненко В.А.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
про стягнення грошових коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 17 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила стягнути з ПАТ «Банк Форум» на
її користь суму боргу за договорами
банківських вкладів, а саме, 3 114 доларів
США, 11 935 Євро,

12 Євро відсотків, стягнути з
відповідача 5 тис. грн. у рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу та вирішити питання про
розподіл судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
27 грудня 2013 року та

22 січня 2014 року між нею та ПАТ «Банк
Форум» були укладені договори
банківських вкладів. Зазначала, що 2
лютого 2014 року вона звернулася до банку
із заявою про закриття рахунків та
дострокове повернення їй грошей у
зв'язку з нестачею коштів на лікування,
однак банк їй відмовив.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 25 квітня 2014 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договором
банківського вкладу - 3 114 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь
ОСОБА_1 суму боргу за договором
банківського вкладу - 11 935 Євро та 12 Євро
відсотків.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 липня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позов, виходив із того,
що дії банку щодо відмови у видачі
ОСОБА_1 коштів з депозитних рахунків є
незаконними, оскільки саме
відповідачем порушено зобов'язання за
договорами банківського вкладу і
прострочено його виконання.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та відмовляючи у
задоволенні позову, виходив із того, що
на момент пред'явлення позивачем
позову до суду першої інстанції строк
дії договорів банківського владу не
закінчився.

Проте повністю погодитись з таким
висновком суду апеляційної інстанції
не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що 27 грудня 2013 року
між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» було
укладено договір банківського вкладу
«Форум «Макси» про внесення 11 935 Євро,
строком дії договору з 27 грудня 2013 року
по 27 березня 2014 року зі сплатою 7,55 %
річних.

22 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк
Форум» було укладено договір
банківського вкладу «Форум «Макси» про
внесення 3 114 доларів США, строком дії з
22 січня 2014 року по 22 квітня 2014 року, зі
сплатою 7,4 % річних.

З матеріалів справи убачається, що 20
лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
банку із заявою про дострокове
закриття вказаних банківських
рахунків і повернення їй вкладів у
зв'язку з необхідністю грошей на
лікування, однак відповідач відмовив в
закритті рахунків та поверненні
грошових коштів.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором (стаття 633 цього Кодексу).До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). Договором може бути
передбачено внесення грошової суми на
інших умовах її повернення. За
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову, виходив із того, що строк дії
договорів сплив, ОСОБА_1 добросовісно
виконала їх умови, шляхом внесення
коштів на депозитні вклади, а тому з
банку підлягає стягненню сума боргу за
банківськими вкладами - 3 114 доларів США
та 11 935 Євро, а також 12 Євро відсотків.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" під час тимчасової адміністрації
не здійснюється, зокрема, задоволення
вимог вкладників та інших кредиторів
банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону
установлено, що обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Апеляційний суд, розглядаючи спір, у
порушення вимог ст. 212-214, 315 ЦПК України,
не врахував, що тимчасова
адміністрація почала діяти 14 березня
2014 року, натомість з заявою про
повернення вкладу ОСОБА_1 звернулась 20
лютого 2014 року, та дійшов висновку, що
спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
що не відповідає дійсності. Крім того,
не перевірив, чи отримала ОСОБА_1 кошти,
відповідно до Закону України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» в межах суми, що гарантується
Фондом.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції з
підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 17 липня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко