АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/1431/14 Доповідач - Парандюк
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 22 жовтня 2014
року про відкриття провадження по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Альфа-Банк" до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором кредиту,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ПАТ "Альфа-Банк"
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 22 жовтня 2014
року відкрито провадження у даній
цивільній справі.

Апелянт ОСОБА_1 подав на
вищевказану ухвалу апеляційну скаргу,
посилаючись на її незаконність та
необґрунтованість, порушення судом
норм процесуального права. Посилається
на те, що ухвала прийнята з порушенням
правил підсудності, а тому просить її
скасувати, та постановити нову ухвалу
про відмову у відкритті провадження у
справі.

В судовому засіданні апелянт
апеляційну скаргу підтримав,
зіславшись на обставини викладені в
ній.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, просячи справу
слухати у всіх судових засідання без їх
представника (а.с.2).

Заслухавши доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи, доводи, зазначені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи із
наступного.

Відкриваючи провадження у даній
справі, суд першої інстанції виходив із
того, що дана справа підсудна
Тернопільському міськрайонному суду.

З таким висновком суду колегія
погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із кредитного
договору №700005051 від 27.03.2008 року
укладеного між ЗАТ "Альфа - Банк" та
ОСОБА_1 (а.с.9), а саме з п.12 судовий захист
прав та законних інтересів, які мають
сторони у зв"язку з відносинами, які
виникають при виконанні або припиненні
договору, підлягають остаточному
вирішенню у постійно діючому
Третейському суді при Всеукраїнській
громадській організації
"Всеукраїнський фінансовий союз" у
відповідності до його Регламенту.

Рішенням Конституційного Суду
України від 10 січня 2008 року у справі за
конституційним поданням 51 народного
депутата щодо відповідності
Конституції України положень абзаців
сьомого, одинадцятого статті 2, ст.3 п.9
ст.4 та розділу 8 "Третейського
самоврядування" Закону України"Про
третейські суди" визнано, що відповідно
до чинного законодавства підвідомчий
суду загальної юрисдикції спір у сфері
цивільних і господарських
правовідносин може бути передано його
сторонами на вирішення третейського
суду, крім випадків, встановлених
законом( ст.17 ЦПКУ, ст.12 ГПК. ст.6 ЗУ "Про
третейські суди", оскільки, гарантуючи
право на судовий захист з боку держави,
Конституція України водночас визнає
право кожного будь-якими не
забороненими законом засобами
захистити свої права та свободи від
порушень і протиправних посягань.

Згідно з роз"ясненнями,
викладеними в абз.5 ч.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 р. "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" договір сторін
про передачу спору на розгляд
третейського суду ( ст. 17 ЦПКУ) не є
відмовою від права на звернення до суду
за захистом.

Як вбачається з матеріалів справи
та не заперечується апелянтом, що до
матеріалів справи не долучено рішення
третейського суду по позовній заяві
ПАТ "Альфа -Банк" до них - відповідачів
про стягнення заборгованості по
кредиту в сумі 311421,67 грн. ОСОБА_1 не
заперечує проти не погашення
заборгованості по кредиту.

В зв"язку з цим, посилання
апелянта на ст. 122 ч.2 п.4 ЦПК України не
відповідає дійсності, оскільки в
матеріалах позову відсутнє рішення
третейського суду між тими ж сторонами
та про той самий предмет: у 2010 р. - сума
заборгованості була 311421,67 грн., а тепер
позов на суму - 1874261,31 грн. і таке
рішення не долучено до апелянтом.

Посилання апелянта на копії
ухвал Новозаводського районного суду
міста Чернігова від 12.03.2014 року та від
01.08.2014 року про відмову у задоволенні
заяви ПАТ "Альфа-Банк" про поновлення
пропущеного строку для пред"явлення
виконавчого листа не є підставою для
зміни підсудності вирішення спору.

Крім того, пред"явивши всі
необхідні документи, апелянт не
позбавлений можливості заявлення
клопотання про закриття справи по ст. 205
ч.1 п.5 ЦПК України.

Проаналізувавши вище викладене,
колегія суддів вважає, що банк не
позбавлений можливості звернення до
суду загальної юрисдикції за захистом
свого порушеного права., а тому ухвала
суду від 22.10.2014 р. відповідає нормам
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314- 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Тернопільського
місьрайонного суду від 22 жовтня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк