Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди, спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє
через представника ОСОБА_6, на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 22 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася з вини відповідача, було
пошкоджено його автомобіль, вартість
відновлювального ремонту якого склала
4 587,27 грн. Крім того, неправомірними
діями ОСОБА_5 ОСОБА_4 заподіяно моральну
шкоду, яку він оцінює у 5000 грн.

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 18 серпня 2014 року
позов задоволено частково. Поновлено
ОСОБА_4 процесуальний строк на
звернення до суду з даним позовом.
Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
матеріальну шкоду в розмірі 4 587 грн та 1
000 грн моральної шкоди. У задоволенні
решти позову відмовлено. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 22 вересня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а рішення
апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника
ОСОБА_4 не дають підстав для висновку
про порушення апеляційним судом норм
процесуального і матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд вірно виходив
із того, що позивачем пропущено строк
позовної давності, про застосування
наслідків пропуску якого було заявлено
відповідачем. Вказані позивачем
підстави для поновлення пропущеного
строку позовної давності не можна
вважати поважними.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через
представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 22 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. Маляренко Т.О. Писана