Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення Ізюмської міської
ради Харківської області про стягнення
грошових коштів за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від

22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від

23 жовтня 2014 року,

встановила:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, у якому,
керуючись ст. ст. 22, 1166, 1173 ЦК України,
просила стягнути з управління праці та
соціального захисту населення
Ізюмської міської ради Харківської
області на її користь 9 630 грн, що не були
отримані на оздоровлення протягом
2009-2011 років, відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позов мотивувала тим, що судовими
рішення, які набрали законної сили,
відповідача зобов'язано здійснити їй
перерахування недоплаченої допомоги
на оздоровлення відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2009-2011 роки. Видані
виконавчі листа за цими рішеннями
повернуті без виконання з посиланням
на відсутність у Державному бюджеті
України на цей рік видатків на
виконання судових рішень.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від

22 серпня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 23 жовтня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
вірно виходив із норм

статей 22, 1166, 1173 ЦК України

Висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 22 серпня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 23 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська