АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7930/14
інстанції: Гайдук Л.П.
Категорія: комунальні платежі
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В.,
Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
комунального підприємства
«Жилкомсервіс» на ухвалу
Дзержинського районного суду міста
Харкова від 19 вересня 2014 року по справі
за заявою комунального підприємства
«Жилкомсервіс» про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованості з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року комунальне
підприємство (далі - КП) «Жилкомсервіс»
звернулося до суду із заявою про видачу
судового наказу.

Просило видати судовий наказ про
солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованості з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
станом на 1 червня 2014 року у сумі 3673,33
грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду
міста Харкова від 19 вересня 2014 року КП
«Жилкомсервіс» відмовлено у видачі
судового наказу про стягнення з ОСОБА_3
і ОСОБА_4 заборгованості за послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій у сумі 3673,33
грн. з підстав, передбачених п.2 ч.3 ст.100
ЦПК України. При цьому зазначено, що
згідно ч.2 ст.101 ЦПК України заявник має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному провадженні.

В апеляційній скарзі КП «Жилкомсервіс»
просе ухвалу скасувати, справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції. При цьому
посилається на: невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального і
процесуального права.

ОСОБА_4 подала письмові заперечення на
апеляційну скаргу, вважала її
безпідставною, а ухвалу суду - законною
і обґрунтованою. При цьому посилалася
про наявність спору про право. КП
«Жилкомсервіс» пропустило строк
позовної давності. Видача судового
наказу позбавляє її права подати заяву
про застосування строку позовної
давності, оскільки таку заяву вона може
подати лише у позовному провадженні.
Крім того, вона досягла повноліття
тільки 9 квітня 2012 року, в той час, як
вимоги про видачу судового наказу про
солідарне стягнення з неї і ОСОБА_3
заборгованості заявлено з 1 липня 2008
року.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу у разі, якщо із
заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

За змістом роз'яснень, що містяться у п.9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100
ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному окремому випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до них, зокрема,
якщо із доданих документів вбачається
пропуск строку позовної давності. Така
вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (ч.3 ст.267 ЦК
України).

Із розрахунку заборгованості , який КП
«Жилкомсервіс» надало суду,
вбачається, що вимога про стягнення
заборгованості заявлена з 1 липня 2008
року - з пропуском строку позовної
давності (а.с.15).

З огляду на це, суд першої інстанції
підставно відмовив КП «Жилкомсервіс» у
видачі судового наказу, оскільки із
заяви і доданого розрахунку
заборгованості вбачається спір про
право.

Ухвала суду першої інстанції
постановлена з додержанням вимог
закону.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність заяви боржників про
застосування строку позовної давності
не спростовує висновків суду про
наявність спору про право.

За змістом ч.3 ст.267 ЦК України подання
заяви про застосування строку позовної
давності можливе лише у позовному, а не
наказному провадженні.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і
вимогах ч.5 ст.100 ЦПК України і посилання
КП «Жилкомсервіс» на те, що суд повинен
був видати судовий наказ у частині
вимог, що знаходяться у межах строку
позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст.100 ЦПК України у
разі якщо в заяві про видачу судового
наказу містяться вимоги, частина з
яких не підлягає розгляду в порядку
наказного провадження, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу лише в частині цих вимог. У разі
якщо заявлені вимоги між собою
взаємопов'язані і окремий їх розгляд
неможливий, то суд відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу.

Із розрахунку заборгованості
вбачається, що вимоги про стягнення
заборгованості заявлені по щомісячним
платежам за період з 1 липня 2008 року по 1
червня 2014 року.

З огляду на можливі підстави
переривання перебігу позовної
давності, заявлені вимоги
взаємопов'язані між собою і окремий їх
розгляд неможливий.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1
ч.1 ст.312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Жилкомсервіс»
відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду
міста Харкова від 19 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: