АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/8672/14
інстанції -Сиротников Р.Є.
Справа № 643/8390/14-ц
Доповідач -Яцина В.Б.
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської

області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на заочне рішення Московського
районного суду м.Харкова від 22 вересня
2014 року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 22 вересня
2014 року у задоволенні позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості було відмовлено у
повному обсязі.

Не погоджуючись з таким заочним
рішенням позивач - ПАТ «Дельта Банк» в
апеляційній скарзі просить рішення
районного суду змінити та стягнути з
ОСОБА_3 на користь ПАТ Дельта Банк
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 9959 грн. 11 коп., з яких сума
заборгованості за кредитом 8255 грн. 28
коп., сума заборгованості за відсотками
1703 грн 83 коп., стягнути з ОСОБА_3 на
користь ПАТ Дельта Банк судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. та сплачений
судовий збір за подання апеляційної
скарги у сумі 121 грн. 80 коп., посилаючись
на те, що рішення було прийняте на
підставі неправильного застосування
норм матеріального та процесуального
права, неправомірно застосував строк
позовної давності без заяви
відповідача та незаконно відмовив у
задоволенні вимог.

Колегія суддів відповідно до ст. 305 ЦПК
України та відповідно до вимог закону
про розгляд справи впродовж розумного
строку розглянула справу за
відсутності всіх належним чином
повідомлених учасників судового
засідання, які своїх представників в
судове засідання не направили і про
відкладення розгляду справи з поважних
причин заяв не подали.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено і ці обставини не
заперечуються апелянтом, що 22.09.2006 року
між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3
укладений кредитний договір №
49.290325706-ТК190800045. За умовами п. 1.1 договору
Банк надав ОСОБА_3 6546 + 2182 = 8728 грн. в
кредит для придбання споживчих товарів
та сплати комісії за переказ коштів під
24% річних на умовах щомісячного
повернення частини кредиту зі сплатою
вказаних процентів у розмірі не менше
341,32 грн., з остаточним терміном
повернення кредиту та сплати процентів
не пізніше ніж 18.09.2009 року. 20 травня 2013
року між ПАТ «Кредтпромбанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк»
придбав право вимоги за вказаним
договором кредиту. (а.с. 5-8, 12-15). За
умовами п. 7.2.4 проценти за користування
кредитом після спливу остаточної дати
повернення кредиту, 18.09.2009 року, не
нараховуються (а.с. 7).

ПАТ «Дельта Банк» 06.06.2014 року звернувся
до районного суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитом на суму 8728 грн. та відсотків 1
703,83 грн., а всього - 9959,11 грн. зі спливом
передбаченої ст. 257 ЦК України
загальної позовної давності
тривалістю три роки.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження поважних причин
пропуску позивачем вказаного строку, а
також - про його збільшення між
сторонами вказаного договору кредиту.

Відмовляючи у позові районний суд
виходив з того, що позивач не довів
надання ним кредиту відповідачеві, а
також у зв?язку з відсутності поважних
причин спливу передбаченої у ст. 257 ЦК
України загальної позовної давності
тривалістю три роки, з підстав,
передбачених ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Виходячи зі змісту вказаної норми
договір кредиту є консенсуальний, а не
реальний, тобто вважається укладений в
момент його підписання, про що свідчить
надана позивачем копія цього договору,
тому у районного суду за відсутності з
цього приводу відповідних заперечень
не було правових підстав для висновку
про те, що кредитні кошти відповідачу
за цим договором не надавалися.

Що стосується висновків районного суду
про відмову у задоволенні позову
внаслідок спливу позовної давності, то
колегія суддів погоджується з ними з
наступних підстав.

Згідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові. Якщо
суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Апелянт в доводах скарги послався на
те, що відповідно до загальних положень
ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення і тому районний суд за
відсутності такої заяви відповідача не
мав право самостійно застосовувати
передбачені у ч. 4 ст. 267 ЦК України
наслідки пропуску позовної давності.
Відсутність поважних причин спливу
загальної позовної давності апелянт в
скарзі не спростовував.

Надаючи обґрунтування висновкам в
цій частині районний суд правильно
послався на те, що відповідно до
рішення Коснтитуційного Суду України
№ 15-рп/2011 від 10 листопада 2011року Закон
України «Про захист прав споживачів»
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
оживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору.

Згідно до правової позиції, яка
викладена у постанові Верховного Суду
України від 20 листопада 2013 року №
6-126цс13 по цивільній справі у подібних
правовідносинах пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
яким кредитодавцю забороняється
вимагати повернення споживчого
кредиту, строк давності якого минув, у
системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11
назначенного Закону стосується
позасудового порядку повернення
споживчого кредиту і спрямований на те,
щоб встановити судовий контроль за
вирішенням таких вимог кредитодавця з
метою захисту прав споживача як
слабшої сторони договору споживчого
кредиту.

Кредитодавець має право звернення до
суду з позовом про повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув, однак положення споживача,
як слабшої сторони цього договору від
цього не змінюється, а тому судовий
контроль за дотриманням його прав у
випадку спливу позовної давності, який
передбачений спеціальним законом, і
який внаслідок цього має пріоритет у
застосуванні до спірних правовідносин
у порівнянні з загальною нормою ч. 3 ст.
267 ЦК України, - у таких випадках також
має застосовуватися .

Виходячи з наведеного районний суд
обґрунтовано виходив з норм
спеціального, а не загального
матеріального права, ч. 3 ст. 257 ЦК
України, і тому колегія суддів відхиляє
наведені з цього приводу доводи скарги.

Таким чином, оскільки в результаті суд
першої інстанції законно і
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову з передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК
України підстав, і доводи скарги цього
висновку не спростовують, не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань, то з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 22 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів з
дня набрання законної сили може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: