АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6481/14
Справа № 635/494/14-ц
Категорія: право власності
Головуючий 1 інст. - Назаренко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова
В.В.

Пономаренко
Ю.А.

При секретарі Сашко
Я.С.,Лашаковій Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Регіонального
відділення Фонду державного майна в
Харківській області, Акціонерного
товариства закритого типу "Будянський
фаянс", 3 -тя особа Будянська селищна
рада Харківського району Харківської
області про визнання угоди недійсною,
скасування свідоцтв про право
власності та визнання права власності
в порядку спадкування за законом

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на рішення Харківського районного
суду Харківської області від 11 липня 2014
року

В С Т А Н О
В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася
через свого представника ОСОБА_4 до
суду з позовом до Регіонального
відділення Фонду державного майна в
Харківській області, Акціонерного
товариства закритого типу "Будянський
фаянс", 3 -тя особа Будянська селищна
рада Харківського району Харківської
області, який уточнювала в ході
розгляду справи, та просила визнати
недійсним договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу
Будянського фаянсового
промислово-торгівельного орендного
підприємства "Серп і Молот" № 138 від 18
грудня 1993 року, укладеного між
регіональним фондом державного майна
України та організацією орендарів
Будянського фаянсового
промислово-торгівельного орендного
підприємства "Серп і Молот", скасувати
свідоцтво про право власності на
цілісний майновий комплекс
промислових будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, видане 11 червня 2002
року за № 164 виконкомом Будянської
селищної ради на підставі рішення
Будянської селищної ради Харківського
району Харківської області від 11
червня 2002 року № 164, скасувати
свідоцтво про право власності на
цілісний майновий комплекс
промислових будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, видане 18 березня 2008
року виконкомом Будянської селищної
ради на підставі рішення виконкому
Будянської селищної ради Харківського
району Харківської області від 12
лютого 2008 року № 23; визнати право
власності ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року , на цілісний майновий
комплекс АТЗТ "Будянський фаянс",
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
визнати за ОСОБА_3 право власності на
цілісний майновий комплекс
промислових будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування
за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5. В обґрунтування позовних
вимог вказує, що вона є внучатою
племінницею ОСОБА_5, якому на праві
власності належала "Ново-Харківська
фабрика М.С. Кузнецова" в м. Буди, яку він
заснував в 1887 році. Зазначена фабрика
згідно до архівної довідки Державного
архіву Харківської області від 24
листопада 2005 року № 01-12/957, наданої на
запит Харківської міжрайонної
прокуратури від 10 жовтня 2005 року № 2193,
націоналізована не була і станом на
січень 1920 року значилась як "Товариство
М.С. Кузнєцова". В архіві відсутні дані
щодо конкретної дати націоналізації
"Ново-Харківської фабрики М.С.
Кузнецова", відсутні посилання на
відповідну постанову, декрет щодо
націоналізації зазначеної фабрики
(архівна довідка Державного архіву
Харківської області від 24 листопада 2005
року № 01-12/957). Вказані обставини
свідчать про відсутність як підстав,
так і документів, що підтверджували б
зміну власника підприємства, а також
той факт, що держава, фактично
відібравши майно у ОСОБА_5,
документально не засвідчила за собою
право власності на відібране майно.
Розпоряджаючись незаконно набутим
майном, 15 грудня 1993 року, регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Харківській області за
договором купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу Будянського
фаянсового промислово-торгівельного
орендного підприємства "Серп і Молот" №
138 від 18 грудня 1993 року, продало
зазначений цілісний майновий комплекс
організації орендарів Будянського
фаянсового промислово-торгівельного
орендного підприємства "Серп і Молот".
При цьому в акті оцінки вартості майна
орендного підприємства, на підставі
якого визначено ціну продажу цілісного
майнового комплексу Будянського
фаянсового промислово-торгівельного
орендного підприємства "Серп і Молот"
відсутній підпис завідуючого
Харківського райфінвідділу Кузькіна
Є.В., що може свідчити про оцінку
вартості майна підприємства неповним
складом комісії, що суперечить ч. 2 ст. 13
Закону України "Про приватизацію майна
державних підприємств", де
зазначається, що до складу комісії
входять на паритетних засадах зокрема
представники фінансових органів, та
положенням п. 6 Методики оцінки
вартості об'єктів приватизації,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 8 вересня 1993 року
№ 717, яка була чинною на час проведення
оцінки. Пізніше на підставі рішення
Будянської селищної ради Харківського
району Харківської області від 11
червня 2002 року № 164 свідоцтво про право
власності на цілісний майновий
комплекс промислових будівель,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, було
видане Акціонерному товариству
закритого типу "Будянський фаянс". На
підставі рішення Будянської селищної
ради Харківського району Харківської
області від 12 лютого 2008 року № 23
Акціонерному товариству закритого
типу "Будянський фаянс" було видане ще
одне свідоцтво про право власності на
цілісний майновий комплекс
промислових будівель, розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право
власності на цілісний майновий
комплекс промислових будівель,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, від 18
березня 2008 року, видане виконкомом
Будянської селищної ради на підставі
рішення виконкому Будянської селищної
ради Харківського району Харківської
області від 12 лютого 2008 року № 23).
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, не
залишивши заповіту. Додатково позивач
стверджує, що ОСОБА_5 в 1895 році передав
Товариству, власником якого він був,
земельну ділянку, на якій знаходилася
фабрика, що йому належала. Зазначена
обставина підтверджується випискою з
нотаріального архіву, копія якої
додається. Позивач набула права
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_5 за нормами ЦК України , що
набув чинності з 1 січня 2004 року.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 11 липня 2014
року в позові ОСОБА_3 відмовлено.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивача
ОСОБА_3, поданої через представника
ОСОБА_4, ставиться питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухваленні судом
апеляційної інстанції нового рішення
про задоволення позову та визнання
недійсним договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу
Будянського фаянсового промислово -
торгівельного орендного підприємства
"Серп і Молот" № 138 від 18 грудня 1993 року,
укладеного між регіональним фондом
державного майна України та
організацію орендаторів Будянського
фаянсового промислово - торгівельного
орендного підприємства "Серп і Молот;
скасування свідоцтва про право
власності на цілісний майновий
комплекс промислових будівель,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
виданого 11 червня 2002 року за № 164
виконкомом Будянської селищної ради на
підставі рішення Будянської селищної
ради Харківського району Харківської
області від 11 червня 2002 року № 164;
скасування свідоцтва про право
власності на цілісний майновий
комплекс промислових будівель,
розташований за адресою АДРЕСА_1,
виданого 18 березня 2008 року виконкомом
Будянської селищної ради на підставі
рішення виконкому Будянської селищної
ради Харківського району Харківської
області від 12 лютого 2008 року №23 та
визнати право власності ОСОБА_5 на
цілісний майновий комплекс АТЗТ
"Будянський фаянс" розташований за
адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3
право власності на цілісний майновий
комплекс промислових будівель,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначається, що вона довела
належність спірного майнового
комплексу саме ї ОСОБА_5, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року , наявність між
спадкодавцем та нею родинних зв'язків
доведено судовим рішенням зі
встановленням їй на підставі ЦК
України додаткового строку на
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5. Підстав для відмови в
задоволенні позову у суду першої
інстанції не було.

Колегія суддів заслухавши
доповідь судді-доповідача, вислухавши
пояснення осіб, що з'явилися судове
засідання, обговоривши наведені в
скарзі доводи та заперечення,
перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або опорюваних прав, свобод
чи інтересів. Здійснюючи правосуддя ,
суд захищає права, свободи чи інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Згідно до ст.ст.. 10, 31 ЦПК України
сторони мають рівні процесуальні права
та обов'язки , в тому числі і рівні права
щодо подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Доказами згідно до ст. 57 ЦПК
України є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб , їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Статтею 58 ЦПК України визначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета договору.
Згідно до статті 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Суд не бере до уваги
докази, одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Доказуванння не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції
встановлено, підтверджується
матеріалами справи, що фарфорова та
фаянсова фабрика у смт. Буди
Харківської області належала на праві
власності Товариству по виробництву
фарфорових та фаянсових виробів
ОСОБА_5. Станом на січень 1920 року
Будянська фаянсова фабрика (колишнє
товариство М.С. Кузнєцова)
підпорядковувалося раднаргоспу. До
складу цілісного майнового комплексу
Будянського фаянсового
промислово-торгівельного підприємства
станом на 1993 рік входили промислови
будівлі, споруди , збудовані та
відновлені після 1920 року за державні
кошти, та об'єкти незавершенного
будівництва, машини , обладнання ,
устаткування та інше. Згідно свідоцтву
про право власності від 26 червня 2002
року цілісний майновий комплекс
промислових будівель із 41 будівлі ,
розташований АДРЕСА_1, належить АТЗТ
«Будянський фаянс» на праві
колективної власності. ( а.с. .44,16.17, 5-9, 83,
212)

Заочним рішенням Жовтневого
районного суду м.Харкова від 17 червня
2008 року встановлено факт родинних
відносин між внучатою племінницею
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ( а.с.112-114)

Відносини спадкування регулюються
правилами ЦК України ( 435-15 ), якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила щодо прийняття
спадщини, кола спадкоємців за законом.

Позивачем не надано доказів, що
зареєстрований на праві власності за
АТЗТ «Будянський фаянс» цілісний
майновий комплекс промислових
будівель із 41 будівлі , розташований
АДРЕСА_1, належав ОСОБА_5 на праві
приватної власності , входив до складу
спадщини після його смерті, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та залишився не
успадкованим спадкоємцями , що входили
в коло спадкоємців на час відкриття
спадщини, і відкритим для спадкування
спадкоємцями за правилами спадкування,
встановленими Цивільним кодексом
України, який набрав чинності з 1 січня
2004 року.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які сторони посилались,
як на підставу своїх вимог та
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов висновку щодо
недоведеності позовних вимог та
відсутності правових підстав для
визнання права власності за ОСОБА_5 на
цілісний майновий комплекс АТЗТ
"Будянський фаянс" розташований за
адресою: АДРЕСА_1, з наступним визнанням
за ОСОБА_3 права власності на цілісний
майновий комплекс промислових
будівель АТЗТ "Будянський фаянс",
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5.

Висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

Згідно ст.. 303 ЦПК України
апеляційний суд в апеляційному порядку
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду 1
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді 1
інстанції. Апеляційний суд досліджує
докази, які судом 1 інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду 1
інстанції було зумовлено поважними
причинами. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК
України із повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались, як
на підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст.. 309
ЦПК України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухваленні нового
про задоволення позову .

Колегія суддів , перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді 1 інстанції, визнає, що рішення
судом першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ст. 308 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 313, 317, 319,
323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 11 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: