РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Селидівський міський
суд Донецької області у складі
головуючого судді - Моцного О.С., при
секретарі Відоновій О.О., за участі
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Селидове цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної громади
Селидівської міської ради про визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 04.11.2014 року звернулася
до суду з позовом, в якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3,
про що свідчить свідоцтво про смерть
серія НОМЕР_1 видане 22.04.2014 року органом
реєстрації актів цивільного стану
виконкому Гірницької міськради м.
Селидове Донецької області. Внаслідок
смерті чоловіка, відкрилася спадщина,
до складу якої входять права на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, а також
земельна ділянка, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. 23.10.2014 року,
нотаріусом було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом на 1/2
частку житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Стосовно земельної ділянки, на якій
розташований цей будинок, приватним
нотаріусом Селидівського міського
округу Донецької області ОСОБА_4 було
прийнято постанову про відмову у
вчиненні нотаріально ї дії з приводу
оформлення цієї спадщини через
відсутність державного акту на землю
на ім'я спадкодавця.
Правовстановлюючим документом, що
посвідчує право власності спадкодавця
на земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_2 є договір
купівлі-продажу від 05.08.2006 року. Просить
суд, визнати за нею право власності на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0912 гектарів з
цільовим призначенні для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача Селидівської
територіальної громади - в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлявся належним
чином. Надав заяву, в якій просить
прийняти рішення на розсуд суду, справу
розглянути в його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
пояснення позивача та дослідивши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд встановив
наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія
НОМЕР_2 від 18.09.1982 року, виданого
Гірницькою міською радою м. Селидове
Донецької області, ОСОБА_3 та ОСОБА_5
зареєстрували шлюбу 18.09.1982 року, після
реєстрації шлюбу прізвище дружини
«ОСОБА_1».

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_1 від 22.04.2014 року, виданого
виконкомом Гірницької міської ради м.
Селидове Донецької області, ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 22.04.2014 року
складено актовий запис № 82.

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 05.08.2006 року, ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6,
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, а також
земельну ділянку, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру
правочинів від 05.08.2006 року, було
здійснено державно реєстрацію
правочину, договору купівлі-продажу
від 05.08.2006 року житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серія ЯГ
№ 370101, ОСОБА_6 на підставі
рішення Селидівського міського суду №
2-1043 від 07.07.2006 року є власником
земельної ділянки площею 0,0912 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтво про право на спадщину
за законом від 23.10.2014 року, воно видано
ОСОБА_1 в тому що вона є власником у
порядку спадкування 1/2 частки
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

23.10.2014 року приватним нотаріусом
Селидівського міського округу
Донецької області ОСОБА_4 було прийнято
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії з приводу оформлення
земельної ділянки площею 0,0912 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, через
відсутність державного акту на землю
на ім'я спадкодавця ОСОБА_3.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя, не
зареєстрував у встановленому порядку
та не оформив і не отримав державний
акт на право власності на вказану
земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом ст. 125 ЗК право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», звертається
увага на те спори про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, зокрема у
випадках, якщо відсутній отриманий
спадкодавцем державний акт про право
власності на земельну ділянку,
зареєстрований належним чином, якщо
спадкодавцем не був отриманий
державний акт про право власності на
земельну ділянку, розглядаються судами
з урахуванням вимог закону та
роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 про те,
що відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають із
моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, а також
право власності на земельну ділянку,
набуту у власність із земель приватної
власності без зміни її меж, цільового
призначення, посвідчується зокрема
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною у порядку, встановленому
законом, у разі набуття права власності
на земельну ділянку за такою угодою.

Набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не
дотримано - право власності на
конкретну земельну ділянку не виникає
та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить
до спадкоємців у порядку спадкування.

Судом встановлено, що зазначені вимоги
померлим спадкодавцем ОСОБА_3 не були
дотримані, у відповідності до діючих
норм закону він не здійснив у
встановленому порядку державну
реєстрацію свого права власності на
земельну ділянку, отже не реалізував
свого права власності в контексті ст. 125
ЗК України, а тому в розумінні ст. 1218 ЦК
України, воно не може входити до складу
спадщини та успадковуватися
спадкоємцями.

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», також
звертається увага і на те, що
належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Якщо за життя спадкодавець не набув
права власності на земельну ділянку, то
спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 328, 357, 1216-1224, 1258, 1269 ЦК України,
ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Територіальної громади Селидівської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя