РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2014 року

Вінницький міській суд Вінницької
області

в складі: головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретаря Сивенюк
О.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання № 3
в приміщенні Вінницького міського
суду Вінницької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення коштів,
зазначивши, що під час перебування у
шлюбі з відповідачем ними була
придбана квартира АДРЕСА_1, після
розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
була домовленість, згідно якої спільно
придбана квартира переходить у
власність позивача, який сплатив
ОСОБА_4 вартість 1/2 зазначеної квартири,
а саме 40000 дол. США, що підтверджується
відповідною розпискою, з послідуючим
зобов'язанням відповідача за першої
вимоги нотаріально оформити договір
купівлі-продажу квартири, однак взяті
на себе зобов'язання щодо
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу відповідач не виконав,
кошти не повернув, в силу чого позивач
вважає, що на день звернення до суду
сума боргу становить в гривневому
еквіваленті 546360 грн. 00 коп., при цьому,
під час розгляду справи в суді, у
зв'язку з збільшенням курсу долара до
гривні, збільшив свої позовні вимоги та
просить стягнути з відповідача на свою
користь 613200 грн. 00 коп.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, обгрунтувавши їх
обставинами, зазначеними в позовній
заяві, додатково зазначив,що звертався
до суду із позовом про визнання
договору купівлі-продаж квартири
дійсним, однак йому було відмовлено, а
тому позивач змушений звернутись до
суду з даним позовом. Просив позов
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав,
зазначив, що відповідач взяв кошти за
продаж половини квартири за обставин,
зазначених у відповідній розписці.

Суд, врахувавши позицію сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановив, визначив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Договір купівлі - продажу квартири від
04.05.1998 року, посвідчений приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований в реєстрі за № 5393,
вказує, що ОСОБА_6, ОСОБА_7, який діє від
свого імені та імені неповнолітньої
ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє за згодою
батька ОСОБА_7, мешканці АДРЕСА_1, як
"Продавці" продали, а ОСОБА_4 як
"Покупець" купив квартиру АДРЕСА_1, з
відповідною частиною господарчих
будівель ( а. с. 5).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
серія НОМЕР_1, виданого 14.06.2006 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області, шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано, актовий
запис № 772, з присвоєнням після
реєстрації розірвання шлюбу прізвища
їй ОСОБА_3 (а.с.8).

Довідка відділу РАЦС Липовецького РУЮ
Вінницької області № 65-67 від 29.06.2006
вказує, що 30.04.1996 року у відділі РАЦС
Липовецького РУЮ Вінницької області
було зареєстровано одруження ОСОБА_4 та
ОСОБА_10.(а.с. 9).

Зміст розписки ОСОБА_4 від 14.06.2006 року
зазначає, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_3
гроші в сумі 40000,00 дол. США, що
еквівалентно 202000 грн. за продаж ОСОБА_3
1/2 квартири АДРЕСА_1 (а.с. 6).

При ухваленні рішення суд не бере до
уваги та відхиляє як докази рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 06.12.2013 року по справі №
127/15687/13-ц та ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.04.2014 року по справі №
6-7635св14, оскільки дані докази
стосуються інших правовідносин і не
охоплюються предметом доказування по
даній справі.

Норма ст. 192 ЦК України прописує, що
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Стаття 524 ЦК України прописує, що
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Відповідно до норми ст. 533 ЦК України
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в

іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.
Використання іноземної валюти, а
також платіжних документів в
іноземній валюті при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається у
випадках, порядку та на умовах,
встановлених законом.

Таким чином, судом встановлено, що між
ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виникли договірні
зобов'язальні правовідносини,
пов'язанні з купівлею-продажем
нерухомого майна, на виконання яких
ОСОБА_11 передала, а ОСОБА_4 прийняв як
платіжний засіб зазначену в розписці
суму грошей, а саме: 202000 грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст. 220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемний.

Норма ч.2 ст. 215 ЦК України прописує, що
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Виходячи із наведеного, враховуючи, що
при виконанні договірних зобов'язань
щодо купівлі-продажу нерухомого майна
ОСОБА_11 передала, а ОСОБА_4 прийняв
певну суму грошей, про що зазначено в у
відповідній розписці, законність яких,
як платіжного засобу, згідно вимог
чинного законодавства України повинна
виражатись виключно в грошовій одиниці
України - гривні, а тому посилання
сторін на те, що платіжним засобом в
даних правовідносинах виступала
іноземна валюта, а саме: 40000,00 доларів
США, і саме така валюта і в такому
розмірі має бути повернута позивачу -
не може взятись судом до уваги,
оскільки це буде суперечити вимогам
чинного законодавства України, при
цьому суд звертає увагу на те, що
грошові кошти не передавались у
власність чи користування, їх було
отримано не як позику чи оплату за
надані послуги згідно з договором, а
лише як предмет договору
купівлі-продажу частини квартири, який
в подальшому сторони не оформили
нотаріально, що об'єктивно позбавило
позивача реального настання
очікуваних правових наслідків від
укладання таких договірних
правовідносин та спричинило
недійсність такого правочину в силу
вимог закону щодо нотаріального
посвідчення такого договору в
розумінні норми ст. 657 ЦК України, а
відтак спричинило настання
відповідних правових наслідків
недійсного правочину щодо обов'язку
сторони повернути другій стороні все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, в силу чого суд вважає, що
відповідач повинен повернути позивачу
саме ту суму грошей, яку він одержав як
законний платіжний засіб згідно
розписки в розмірі 202000 грн. 00 коп., а
тому позов підлягає до часткового
задоволення з розподіленням судових
витрат згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 192, 215, 216, 220, 524, 533,
657 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 -
202000 грн. 00 коп., (двісті дві тисячі
гривень 00 коп.), що становить суму
отриманих ОСОБА_4 коштів згідно
розписки від 13.01.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2020
грн. 00 коп., що становить суму судових
витрат, понесених за сплату судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя