У х в а л а

17 листопада 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Леванчука А.О.,
Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
«Трест Міськбуд-4», Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві про
відшкодування шкоди у зв'язку із
травмою на виробництві,

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Будівельного
управління № 16 Відкритого
акціонерного товариства «Хрещатикбуд»
(далі - БУ № 16 ВАТ «Хрещатикбуд»),
правонаступником якого є Відкрите
акціонерне товариство «Трест
Міськбуд-4» (далі - ВАТ «Трест
Міськбуд-4»), Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві про
відшкодування шкоди у зв'язку із
травмою на виробництві.

В обґрунтування позову позивач
посилався на те, що йому з 01 жовтня
1992 року МСЕК встановлено ІІІ групу
інвалідності безстроково з втратою 50 %
професійної працездатності, у зв'язку з
отриманою ним 26 грудня 1972 року
виробничою травмою. Починаючи з 1998 року
відповідач не в повному обсязі
виплачує йому компенсацію втраченого
заробітку, а тому з урахуванням
уточнених позовних вимог просив
стягнути з ВАТ «Трест Міськбуд-4» на
його користь заборгованість по
відшкодуванню шкоди за три роки, з 1998
року до 2000 рік, у розмірі 13 285 грн 06 коп.,
а також компенсацію втрат та частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати в розмірі 24 860 грн 70
коп. Крім того, виходячи з того, що на
час передачі особової справи до
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві 01 квітня
2001 року сума розміру відшкодування
шкоди повинна була становити 397 грн 22
коп., тому просив зобов'язати
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
сплачувати йому з 01 квітня 2001 року
відшкодування у розмірі 397 грн 22 коп.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16 січня 2009 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов'язано Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві при
здійсненні ОСОБА_3 виплат щомісячних
грошових сум враховувати, що станом на
01 квітня 2001 року розмір відшкодування
втраченого заробітку становив 271 грн 02
коп. У задоволенні решти вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 16 січня 2009
року скасовано, ухвалено нове, яким
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково. Зобов'язано Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві в
порядку компенсації частини
втраченого заробітку ОСОБА_3 у зв'язку з
ушкодженням здоров'я на виробництві
здійснити за період з 11 липня 2004 року
перерахунок щомісячних страхових
виплат, виходячи з розміру
відшкодування втраченого заробітку
станом на 01 квітня 2001 року у сумі 188 грн
60 коп., та відкоригувати суму, що
підлягає виплаті, на індекс зростання
цін на споживчі товари та послуги.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року
касаційні скарги представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 та Управління виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві
відхилено, рішення апеляційного суду м.
Києва від 06 лютого 2014 року залишено без
змін.

23 жовтня 2014 року представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 направив поштою на адресу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ заяву про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема
п. 28 Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації
або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року № 472.

Крім того, при зверненні до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ представник заявника порушує
питання про поновлення строку на
подання заяви про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції в силу його
пропуску з поважних причин.

Оскільки зі змісту заяви про перегляд
судового рішення та матеріалів,
доданих до неї, вбачається, що строк на
її подання пропущено з поважних причин,
то він підлягає поновленню.

На підтвердження викладених у заяві
доводів представник заявника долучив
до заяви копію ухвали колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 14 вересня
2004 року.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долученої
копії ухвали колегії суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 14 вересня 2004 року не
вбачається неоднакове застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
зокрема, правовідносини є подібними,
але різні фактичні обставини справи, у
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4
строк на подання заяви про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
«Трест Міськбуд-4», Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві про
відшкодування шкоди у зв'язку із
травмою на виробництві, за заявою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.М. Ситнік

Судді: А.О.
Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк