У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Акціонерний
банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 26 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 07 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 26 грудня
2007 року між банком та ОСОБА_5 укладений
кредитний договір № 20, відповідно до
умов якого останній отримав кредит у
розмірі 2 644 000 доларів США строком до 25
грудня 2012 року зі сплатою 12,5 %
річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором

09 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 укладений договір іпотеки №
16/08-Б, відповідно до умов якого останні
передали в іпотеку банку житловий
будинок літ. «В-5» по АДРЕСА_1.

Згодом банку стало відомо, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 спірна квартира відчужена
ОСОБА_8, яка 10 липня 2012 року продала цю
квартиру ОСОБА_4

Починаючи з грудня 2008 року позичальник
свої зобов'язання не виконував, у
зв'язку з чим станом на 01 червня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
склала 3 664 801,99 доларів США та 23 800 945 грн
12 коп. пені.

На погашення заборгованості ПАТ АБ
«Укргазбанк» просило звернути
стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що
належить на праві власності
відповідачу на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
з початковою ціною продажу предмета
іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90 %
від вартості предмета іпотеки,
визначеної суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до
законодавства України.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 25 травня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 07 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки
−? квартиру АДРЕСА_1, що належить на
праві власності ОСОБА_4 з
початковою ціною продажу предмета
іпотеки з прилюдних торгів у розмірі 90 %
від вартості предмета іпотеки,
визначеної суб'єктом оціночної
діяльності відповідно до
законодавства України, на погашення
заборгованості ОСОБА_5 за кредитним
договором від 26 грудня 2007
року № 20 у розмірі 3 664 801,99 доларів США
та 23 800 945 грн 13 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
акціонерним банком «Укргазбанк»,
правонаступником якого є ПАТ АБ
«Укргазбанк», та ОСОБА_5 укладений
кредитний договір № 20, відповідно до п.
1.1 якого останній отримав кредит у
розмірі 2 644 000 доларів США строком до 25
грудня 2012 року зі сплатою 12,5 %
річних (а. с. 10−?12, т. 1).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором

09 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 укладений договір іпотеки №
16/08-Б, відповідно до п. 2.1.1 якого останні
передали в іпотеку банку житловий
будинок літ. «В-5» по АДРЕСА_1, який
складається із 123 квартир (а. с. 15−?18, т.
1).

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 13 травня 2010 року
стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1 664 543 грн 02 коп. та 2 630 252,33
доларів США (а. с. 25−?27).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_8 придбала спірну квартиру
АДРЕСА_1 у період дії рішення
Московського районного сум. Харкова
від 11 вересня 2009 року про визнання
недійсним договору іпотеки від 09
червня 2008 року № 16/08-Б, яке 04 квітня 2012
року скасовано апеляційним судом
Харківської області. Проте, обтяження
повторно внесено до реєстрів 14 травня
2012 року і існувало на момент укладання
договору купівлі-продажу спірної
квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 10 липня
2012 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився
й апеляційний суд, дійшов правильного
висновку, що дія договору іпотеки від 09
червня 2008 року № 16/08-Б
розповсюджується і на спірну квартиру
АДРЕСА_1, власником якої на час
звернення банку до суду з позовом був
ОСОБА_4

Суди обґрунтовано задовольнили позов
відповідно до вимог

ст. ст. 23, 33 Закону України «Про
іпотеку». Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 26 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 07 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Маляренко А.В.,
Нагорняк В.А.