Ухвала

17 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,
суддів:Євграфової Є.П., Леванчука А.О.
Мазур Л.М.Маляренка А.В., розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до Комунального
підприємства «Ніжинське управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про визнання
незаконними наказів та поновлення на
роботі,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Комунального підприємства «Ніжинське
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» (далі - КП «НУВКГ») про
визнання незаконним наказу від 30
грудня 2013 року № 248-К про накладення
дисциплінарного стягнення у виді
звільнення з роботи та поновлення на
роботі. Обґрунтовуючи позов, посилався
на те, що вказаний наказ він не отримав
та не був з ним ознайомлений. Директор
підприємства нікому не делегував
повноваження щодо виявлення фактів
порушення трудової дисципліни, позивач
є юрисконсультом абонентського
відділу КП «НУВКГ», розташованого по
вул. Богуна, 8 в м. Ніжині, робоче місце
позивача знаходиться в кабінеті
адміністративного корпусу даного
підприємства по вул. Червонокозачій, 5 в
м. Ніжині. 02 та 03 грудня 2013 року позивач
перебував на своєму робочому місці,
акти від 02 та 03 грудня 2013 року не
відповідають дійсності, професійна
спілка підприємства не надала згоди на
звільнення позивача. Відповідно до
заяви від 28 лютого 2014 року позивач
просив також визнати незаконним наказ
директора КП «НУВКГ» від 30 грудня 2013
року № 250-К.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2014
року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у вищевказаній справі за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 05 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 14 квітня 2014
року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_6 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 39
Закону України «Про професійні спілки,
їх права та гарантії діяльності», ст. 43
КЗпП України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

Одночасно із заявою про перегляд
судових рішень заявником порушується
клопотання про поновлення строку на
подання такої заяви, посилаючись на
поважність причин його пропуску.

Заявлене клопотання підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів про
наявність зазначеної підстави для
подання заяви про перегляд судового
рішення заявник посилається на:

- ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 08 жовтня 2014 року у справі про
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу;

Відповідно до роз'яснень, викладених
у п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин.

Із доданих до заяви копій ухвал колегій
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 жовтня 2014
року, від 15 жовтня 2014 року, від 21 березня
2012 року та від 11 квітня 2012 року не
вбачається передбаченої п.1 ч. 1 ст. 355
ЦПК України підстави для перегляду
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2014
року, оскільки у зазначених судових
рішеннях предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог і фактичні
обставини справи не є тотожними
порівняно з ухвалою, про перегляд якої
подано заяву.

Перевіривши заяву та додані до неї
матеріали, колегія суддів вважає, що
справа не підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на подання заяви
про перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
Комунального підприємства «Ніжинське
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства» про визнання
незаконними наказів та поновлення на
роботі, за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 травня 2014
року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М.
СитнікСудді: Є.П. Євграфова А.О.
Леванчук Л.М. Мазур А.В. Маляренко