АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/7295/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 630/460/14-ц
Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Гальянової І.Г.,
Колтунової А.І.

при секретарі Герасимовій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» Мухи Павла Валерійовича
на рішення Люботинського міського суду
Харківської області від 05 вересня 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк», в інтересах якого діє
ТОВ «Про Консалтинг» в особі Мухи Павла
Валерійовича до ОСОБА_3, третя особа
Державна реєстраційна служба України,
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі та набуття
права власності,

в с т а н о в и л а

Представник позивача звернувся до суду
з позовом, в якому просить:

В рахунок виконання основного
зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 10358,96 дол. США,
що згідно курсу НБУ складає 82799,17 грн.,
за Договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 07 вересня 2007 року,
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальна площа: 0,1000 га (на підставі
Договору іпотеки (земельна ділянка) №
б/н від 07 вересня 2007 року) шляхом
передачі Іпотеко- держателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) права власності на вказане
майно.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001)
право власності на предмет іпотеки, а
саме: на земельну ділянку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
загальна площа: 0,1000 га.

Припинити право власності
Іпотекодавця ОСОБА_3 на земельну
ділянку: що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; загальна площа: 1000 га, в тому
числі право володіння, користування та
розпорядження вказаною ділянкою.

Стягнути на користь ПАТ «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
обл., 01001) витрати по сплаті судового
збору у розмірі 827,99 грн. з відповідача
ОСОБА_3.

В обґрунтування позову представник
позивача вказував, що між АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_3 07
вересня 2007 року був укладений Договір
про надання споживчого кредиту №
0 (далі за текстом - Кредитний
договір). За цим Кредитним договором
відповідачу було надано кредит в сумі
8300,00 грн. строком до 07 вересня 2017 року зі
сплатою відсотків за використання
кредитом у розмірі 10,50% річних. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_3 був укладений договір
іпотеки від 07 вересня 2007 року, за яким
відповідач надав в іпотеку земельну
ділянку загальною площею: 0,1000 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Однак,
відповідач ОСОБА_3 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого виникла заборгованість в сумі
10358,96 дол. США, що згідно курсу НБУ
складає 82799,17 грн. 08 грудня 2011 року між
АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк»
було укладено Договір купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами, відповідно до
якого позивач отримав право вимоги до
ОСОБА_3 за наданим кредитним договором
та договором іпотеки. За таких умов
позивач вбачає всі підстави для
задоволення своїх вимог до відповідача
за рахунок звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Представник позивача Рябченко Т.С.
подала до суду заяву про підтримання
позовних вимог та проведення судового
розгляду за її відсутності. Одночасно в
своїй заяві Рябченко Т.С. вказувала про
намір подати до суду додаткові докази -
витяги з державних реєстрів, які б
засвідчували набуття позивачем прав
іпотекодержателя.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином
повідомлявся про виклик до суду, але
повторно не з'явився в судове
засідання, в зв'язку з чим суд здійснює
заочний розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Представник третьої особи, Державної
реєстраційної служби України, Даценко
Т.М. подала до суду письмові пояснення,
в яких вказувала, що органами державної
реєстрації прав здійснюється державна
реєстрація права власності на нерухоме
майно на підставі договорів іпотеки,
які містять застереження про
задоволення вимог іпотеко держателя.
Одночасно в своїх поясненнях
представник Даценко Т.М. просила
розглядати справу за її відсутності.

Рішенням Люботинського міського суду
Харківської області від 05 вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач у справі не погодився з таким
рішенням суду першої інстанції та в
особі свого представниказвернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржуване рішення є незаконним,
ухваленим з порушенням норм
матеріального права та підлягає
скасуванню. Просив скасувати рішення
та ухвалити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК
України суд першої інстанції розглядає
цивільні справи в межах заявлених
вимог, а апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 07 вересня 2007 року був укладений
Кредитний договір № 0, у
відповідності з умовами якого Банк
надав ОСОБА_3 кредит у сумі 8300,00 доларів
США зі строком погашення по 07 вересня
2017 року, та сплатою відсотків у розмірі
10,50% річних. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
цього ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки,
за яким Банку в іптеку передано
земельну ділянку загальною площею: 0,1000
га з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, належну ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 07 вересня 2007 року.

Судом також встановлено, що 08 грудня 2011
року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно до якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених даним договором ПАТ «Дельта
Банк» отримав право вимоги до боржника.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги не доведені
об'єктивними та беззаперечними
доказами.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за
кредитним договором, укладеним міжАКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_3 07 вересня 2007
року останній отримав кредит у розмірі
8300 долларів США. Цього ж дня за
договором купівлі-продажу він придбав
у власність земельну ділянку площею
0,1000 гав АДРЕСА_1, та передав її в іпотеку
відповідно до договору.

За приписами ст.ст.125, 126 Земельного
кодексу N 2768-III від 25.10.2001 року (в
редакції, чинній на день укладення
договорів) право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,
що посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Право власності на земельну ділянку і
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами. Форми державних
актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Доказів того, що право власності ОСОБА_3
на придбану ним земельну ділянку було
зареєстроване відповідно до чинного
законодавства позивачем суду не
надано.

Підтримуючи позовні вимоги,
представник ПАТ «Дельта Банк»
зазначав, що їх права на звернення
стягнення на предмет іпотеки витікають
з договору купівлі- продажу прав вимоги
за кредитами, укладеного 08 грудня 2011
року між ними та ПАТ «УкрСиббанк».

Разом з тим, п.4.1 вищезазначеного
договору передбачено обов'язок покупця
протягом 130 днів внести зміни до
записів у Державному реєстрі іпотек
щодо передачі всіх прав вимоги за
кредитами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
іпотеку» N 898-IV від 05.06.2003 року (в
редакції, чинній на день укладання
договору) обтяження нерухомого майна
іпотекою підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому
законодавством. У разі недотримання
цієї умови іпотечний договір є дійсним,
але вимога іпотекодержателя не набуває
пріоритету відносно зареєстрованих
прав чи вимог іншихосіб на передане в
іпотеку нерухоме майно.

Аналогічні вимоги передбачаються
статтею 513 ЦК України, за змістом якої
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.
Правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні, яке виникло на підставі
правочину, що підлягає державній
реєстрації, має бути зареєстрований в
порядку, встановленому для реєстрації
цього правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Матеріали справи не містять доказів
того, що ПАТ «Дельта Банк», як покупець
прав вимоги за кредитами, виконав умови
договору від 08 грудня 2011 року, як і
доказів того, що на предмет іпотеки,
спірну земельну ділянку, відсутні інші
обтяження.

Крім того, судова колегія зазначає, що
відповідно до п. 41 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ N 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при
вирішенні спору про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Обравши для захисту своїх порушених
прав такий спосіб, як визнання права
власності на предмет іпотеки, за яким
додаткова оцінка іпотечного майна
проводитись не буде, позивач разом з
тим не надав відомостей щодо
співмірності суми простроченого боргу
та земельної ділянки, що розташована у
місті Люботині Харківської області.

Таким чином, судова колегія вважає, що
районний суд обґрунтовано дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Зазначені висновки суду відповідають
обставинам справи, які судом
установлені відповідно до вимог
процесуального закону, а також
узгоджуються з нормами матеріального
права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду першої
інстанції не спростовують та не дають
підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія
приходить до висновку про залишення
рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК
України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» Мухи Павла Валерійовича
відхилити.

Рішення Люботинського міського суду
Харківської області від 05 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -