Провадження №2/761/6771/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді:
Макаренко І.О.

при секретарі:
Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення
розміру аліментів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з
позовом про зменшення розміру
аліментів, посилаючись на те, що 25.01.2011
р. було винесено рішення суду, яким з
нього стягнуто аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання доньки в розмірі 1/4
частини всіх видів доходів щомісячно.
Проте після розлучення з
відповідачкою, у позивача з'явилася
нова сім'я та народилась дитина. Окрім
цього позивач має на утриманні
непрацездатну матір, тому вважає за
доцільне зменшити розмір аліментів з 1/4
частини до 1/8.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав, посилаючись на
обставини, викладені в ньому,
доповнивши тим, що з метою
оздоровлення, фізичного та морального
розвитку доньки він щороку відпочиває
з нею у Карпатах на гірськолижному
курорті Буковель.

Представник відповідачки в
судовому засіданні позов не визнала,
пояснивши суду, що позивач має
регулярний стабільний заробіток та має
можливість сплачувати аліменти у
розмірі, визначеному судом.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25
січня 2011 року Шевченківським районним
судом м. Києва винесено рішення, яким
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 1/4 частини всіх
доходів ОСОБА_1 щомісяця, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 28
вересня 2010 року і до досягнення
повноліття дитини (а.с. 4-7).

25.09.2012 року між позивачем та ОСОБА_7
укладено шлюб, зареєстрований відділом
реєстрації актів цивільного стану
Печерського районного управління
юстиції у м.Києві, актовий запис № 1456
(а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син
ОСОБА_4 (а.с.12). Аліменти на дитину не
стягуються.

З 07.01.2014 року ОСОБА_7 перебуває у
відпустці по догляду за дитиною до
досягненню нею трирічного віку (а.с. 13).

Позивач ОСОБА_1 працює оператором в
іноземному підприємстві « 1+1», його
середньомісячна заробітна плата
складає 18317,58 грн. (а.с. 14).

Згідно рахунку-фактури від 06.07.2014 року
відповідачкою оплачено 575 доларів США
за організацію туру по Грузії з 11 по 18
липня 2014 року: 1 дорослий, 1 дитина (а.с.27).

Мати позивача ОСОБА_6 перебуває на
обліку в Святошинському районному
Управлінні Пенсійного фонду України та
отримує пенсію за віком у розмірі 1572,20
грн.

Посилання позивача на те, що з метою
оздоровлення, фізичного та морального
розвитку доньки він щороку відпочиває
з нею у Карпатах на гірськолижному
курорті Буковель суд не приймає до
уваги, оскільки з наданого
рахунку-договору № R194874/1 від 13.09.2013 року
ОСОБА_1 оплатив послуги проживання за 2
дорослих, доказів, що оплачено за
послуги проживання дітей позивачем не
надано.

В позові позивач також посилається на
те, що має на утриманні
матір-пенсіонерку, яка проживає разом з
ним, але в судовому засіданні
встановлено, що мати позивача проживає
окремо, отримує пенсію за віком,
спільного господарства з позивачем не
веде, бюджет у кожного окремий.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч 1 ст. 192 Сімейного
Кодексу України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів того, що у позивача суттєво
змінилося матеріальне становище суду
не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню,
оскільки судом встановлено, що позивач
має можливість виплачувати аліменти
щомісячно в розмірі, визначеному
рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 25.01.2011 року.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 182, 192 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 10, 60, 81, 88, 213, 215, 224- 226 ЦПК
України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі, якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається потягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: