АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/6357/14-ц
інстанції -Алфьорова Т.М.
Провадження№22ц/790/8104/14
Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014р. Судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів колегії - Шаповал Н.М.,
Котелевець А.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

07 серпня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про розірвання шлюбу з
відповідачкою ОСОБА_4, який укладено 07
березня 1992 року та зареєстровано
відділом реєстрації актів цивільного
стану Лизиновської сільради
Россошанського району Воронізької
області.

У судовому засіданні суду першої
інстанції позивач ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні
вимоги не визнала.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 28 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволено. Суд розірвав шлюб
між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який було зареєстровано 07
березня 1992 року у відділі реєстрації
актів цивільного стану Лизиновської
сільради Россошанського району
Воронізької області. Післяшлюбне
прізвище відповідачки визначив як -
«ОСОБА_4».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалите нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 та
надати 3 місяці строк для примирення
сторін.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги, та вимог заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та
ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу
між ним та ОСОБА_4, суд першої інстанції
виходив із того, що сімейно-шлюбні
відносини між сторонами фактично
припинилися, ОСОБА_5 наполягав на його
розірванні, подальше збереження сім'ї
є неможливим та суперечить його
інтересам. При цьому суд керувався
положеннями ст. 110, 112 СК України.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає, що він дійшов його на підставі
повно та всебічно з'ясованих обставин
справи.

Як встановлено судовим розглядом суду
першої інстанції, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 07
березня 1992 року перебувають у шлюбі,
зареєстрованому відділом реєстрації
актів цивільного стану Лизиновської
сільради Россошанського району
Воронізької області, про що у книзі
реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №5.
Прізвище дружини після реєстрації
шлюбу визначено як «ОСОБА_4» (а.с. 5).

Від шлюбу спільних та усиновлених
дітей не мають.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
ОСОБА_5 вказував, що з відповідачкою
спільне життя не склалося, вони не
мешкають однією сім'єю та не
підтримують сімейних стосунків
починаючи з 1998 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 14 жовтня 1999 року (а.с.21),
ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Матір'ю дитини вказана інша жінка -
ОСОБА_7, з якою позивач ОСОБА_5 мешкає з
1998 року та по цей час.

Під час розгляду справи в суді першої
та апеляційної інстанції відповідач
ОСОБА_4 заявляла клопотання про надання
строку на примирення.

Суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства (ст. 111 СК
України).

Вжиття судом заходів щодо примирення
подружжя застосовується у випадку
відсутності згоди одного з них на
розірвання шлюбу за ініціативою однієї
зі сторін або суду у формі відкладення
розгляду справи слуханням та надання
сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191
ЦПК України).

Однак, за змістом ст.111 СК України суд не
зобов'язаний призначати строк для
примирення подружжя.

Виходячи з того, що шлюб має
ґрунтуватися на вільній згоді жінки та
чоловіка, на почуттях взаємної любові
та поваги до прав і людської гідності
кожного з подружжя, не суперечити
моральним засадам суспільства, судова
колегія вважає, що суд першої
інстанції, з урахуванням фактичного
припинення між сторонами
сімейно-шлюбних відносин, наявності у
ОСОБА_5 іншої сім'ї та неповнолітньої
дитини, ухвалив законне та
обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
ст.27 ЦПК України надає право особам, які
беруть участь у справі, та зобов'язує їх
подавати докази на підтвердження своїх
вимог і заперечень.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, які мають
рівні права щодо подання доказів, а суд
має сприяти сторонам у здійсненні
їхніх прав та всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307,
п.1 ч.1 ст.312, ст. 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4-
відхилити.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 28 жовтня 2014 року-
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -