№ рядка статзвіту
Справа № 717/2110/14-ц
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23 грудня 2014 року суддя Кельменецького
районного суду Чернівецької області
Туржанський В.В., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк” про розірвання
депозитного договору та стягнення
коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Кельменецького
районного суду позовну заяву у якій
просить розірвати договір депозитного
вкладу SAMDNWD000 від 17.12.2013 року
укладений між ПАТ КБ „ПриватБанк” та
позивачкою. Стягнути з ПАТ КБ
„ПриватБанк” на користь ОСОБА_1 вклад
за договором SAMDNWD000 від 17.12.2013 року
в розмірі 14000 гривень. Стягнути з ПАТ КБ
„ПриватБанк” на користь ОСОБА_1
проценти на вклад за договором
SAMDNWD000 від 17.12.2013 року в розмірі 2380
гривень.

З позовної заяви вбачається, позивачка
звернулася до Кельменецького
районного суду, посилаючись на
положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, згідно
якої позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
споживача, тобто заяву подано за
зареєстрованим місцем проживання
позивачки.

Разом з тим, посилання позивачки на те,
що спірні правовідносини врегульовано
Законом України „Про захист прав
споживачів” є безпідставними,
оскільки остання просить вирішити спір
саме на підставі відповідних норм
Цивільного кодексу України.

Згідно Закону України „Про захист прав
споживачів” цей Закон регулює
відносини між споживачами товарів,
робіт і послуг та виробниками і
продавцями товарів, виконавцями робіт
і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту та основи реалізації
державної політики у сфері захисту
прав споживачів.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, правовідносини, які виникли між
сторонами, випливають з договору
банківського вкладу та не є предметом
регулювання Закону України „Про
захист прав споживачів”, а
врегульовані Цивільним кодексом
України та Законом України „Про банки
та банківську діяльність”. Зокрема ст.
1058 ЦК України визначено, що за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
грошову суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї на умовах та в порядку,
встановлених договором.

Тобто, банківський вклад не є ані
роботою (діяльністю виконавця,
результатом якої є виготовлення товару
або зміна його властивостей за
індивідуальним замовленням споживача
для задоволення його особистих потреб),
ані продажем товару (продукції) у сенсі
положень, визначених Законом України
„Про захист прав споживачів”.

Банк при позичанні коштів у вкладника,
для їх розміщення у якості
банківського вкладу, не отримує жодної
винагороди за користування такими
коштами, а навпаки, сплачує проценти
(дохід вкладника) за період їх
використання.

Таким чином, аналіз наведених норм
свідчить, що відносини, які виникають з
банківського вкладу, не підпадають під
предмет регулювання Закону України
„Про захист прав споживачів” і
положення цього Закону не
застосовуються до відносин
банківського вкладу. Відтак, Закон
України „Про захист прав споживачів”
може застосовуватися лише, коли
позивач прямо вказує на порушення норм,
гарантованих цим Законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Відповідач - публічне акціонерне
товариство комерційний банк
„ПриватБанк” знаходиться за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50.

Згідно до п.7 ст. 110 ЦПК України позови,
що виникають з діяльності філії або
представництва юридичної особи, можуть
пред'являтися також за їх
місцезнаходженням. Разом з тим, як
вбачається з позову позов не
пов’язаний із діяльністю
Кельменецького відділення ПАТ КБ
„ПриватБанк”, яке розташоване на
території Кельменецького району.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя
повертає позовну заяву позивачу у
випадках коли справа не підсудна цьому
суду.

З огляду на викладене, вважаю, що позов
не підсудний Кельменецькому районному
суду і його слід повернути позивачці
для подання до належного суду, а саме до
суду за місцезнаходженням
відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
109, 110, 209, 210 Цивільного процесуального
кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк” про розірвання
депозитного договору та стягнення
коштів повернути позивачці для
подання до належного суду.

Апеляційну скаргу на ухвалу до
апеляційного суду Чернівецької
області може бути подано протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали через Кельменецький районний
суд.

Суддя: