Справа № 744/1277/14
Провадження № 2-о/744/36/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи
Кузьменка С. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області цивільну справу
окремого провадження за заявою,
поданою представником заявника ОСОБА_2
в інтересах заявника ОСОБА_1, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи: відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області;
Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Чернігівської
області,-

В С Т А Н О В И В :

Представником заявника, ОСОБА_2, в
інтересах заявника, ОСОБА_1, подана до
суду заява, у якій представник заявника
просить встановити факт, що має
юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є
однією і тією ж особою. В обґрунтування
заявлених вимог представником
заявника у заяві зазначено, що у 1982 році
заявник закінчила
Переяслав-Хмельницьке педагогічне
училище. В отриманому нею дипломі
зазначене дівоче прізвище - ОСОБА_5.
Після закінчення згаданого
навчального закладу заявник уклала
шлюб з ОСОБА_6. Шлюб зареєстровано
Ємилівською сільською радою
Голованівського району
Кіровоградської області 01 серпня 1982
року. У свідоцтві про укладення шлюбу
зазначене прізвище заявника як
«ОСОБА_1». Пізніше заявник отримала
паспорт громадянина України, в якому її
прізвище зазначене як «ОСОБА_1». Також у
заявника маються Чорнобильське
посвідчення, свідоцтво про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, картка фізичної
особи - платника податків, і в усіх цих
документах її прізвище зазначене як
«ОСОБА_1», тобто як у паспорті. У липні
2014 року заявник звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Чернігівської
області для оформлення пенсії. Під час
оформлення пенсії Управління
Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Чернігівської
області до стажу праці не зарахувало
строк навчання заявника у
Переяслав-Хмельницькому педагогічному
училищі через те, що є розбіжність у
зазначенні її прізвища у свідоцтві про
укладення шлюбу, де її прізвище
зазначене як «ОСОБА_1», та у паспорті
громадянина України, де прізвище
зазначене як «ОСОБА_1». Заявник
намагалася через відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
внести зміни до актового запису про
укладення шлюбу в частині написання її
прізвища, але в цьому їй було
відмовлено, так як складання актового
запису про укладення шлюбу та
написання її прізвища на той час було
правильним, актовий запис складався ще
до отримання заявником паспорта
громадянина України. Отже, у заявника
виникла необхідність установлення
факту, що має юридичне значення, а саме
того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є однією і
тією ж особою. Те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є
однією і тією ж особою, підтверджується
зазначеними у свідоцтві про укладення
шлюбу та паспорті даними про дату та
місце народження заявника, які
повністю співпадають. Отже, через
неоднаковий переклад прізвища
«ОСОБА_1» з російської мови на
українську, яке в одному випадку
перекладене як «ОСОБА_1», як це
посвідчено у паспорті заявника, а в
іншому випадку як «ОСОБА_1», як це
вказано у свідоцтві про укладення
шлюбу, заявник не може довести, що
ОСОБА_4 - це є вона сама. Отже, різний
переклад прізвища приносить багато
незручностей, призводить до порушення
прав заявника, бо вона не може довести,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є однією і тією ж
особою. Факт, що заявник та ОСОБА_4 є
однією і тією ж особою, має для заявника
юридичне значення, оскільки це їй
необхідно для зарахування строку
навчання до стажу праці та отримання
підвищеної пенсії. Позаяк установити
факт, що має юридичне значення, а саме,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є однією і тією ж
особою, може тільки суд, адже законом не
визначено іншого порядку установлення
цього факту, тому заявник змушена
звернутися до суду з цією заявою.

Заявник, ОСОБА_1, у судовому
засіданні заяву підтримала повністю та
пояснила, що вона вважає правильним
написання її прізвища як «ОСОБА_1», як
це наведено у її паспорті, а у свідоцтві
про укладення шлюбу вона, на її погляд,
чомусь помилково записана як «ОСОБА_1».

Представник заявника, адвокат
ОСОБА_2, у судовому засіданні заяву
підтримав повністю та пояснив про те,
що він переконаний у обґрунтованості
вимог заяви. Заявник оскаржувала до
суду у порядку адміністративного
судочинства відмову відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Семенівського
районного управління юстиції
Чернігівської області в унесенні змін
до актового запису про одруження щодо
прізвища заявника «ОСОБА_1», але
постановою суду від 02 жовтня 2014 року у
задоволенні її адміністративного
позову відмовлено. Постанова на даний
час не набрала законної сили, адже
стороною заявника на неї подана
апеляційна скарга, котра поки що судом
апеляційної інстанції не вирішена.

Представник заінтересованої особи,
Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Чернігівської
області, головний
спеціаліст-юрисконсульт Кузьменко
Сергій Михайлович у судовому засіданні
пояснив про те, що, на його думку, вимоги
заяви є дещо слушними, але заяву варто
вирішити на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи,
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області,
начальник відділу ОСОБА_7, у судове
засідання не з'явилася, була
повідомлена належним чином про час і
місце судового засідання, подала до
суду письмову заяву про розгляд справи
за її відсутності, де зазначила дані
про те, що у вирішенні справи по суті
вона покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши заявника, представника
заявника, представника
заінтересованої особи, вивчивши
матеріали цивільної справи, вважає за
необхідне вирішити заяву за наступних
установлених судом обставин.

Судом з'ясовано, що заявник мала
дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Згодом,
унаслідок реєстрації шлюбу 01 серпня 1982
року, особі заявника було присвоєне
прізвище «ОСОБА_1», про що свідчать
відомості складеного українською
мовою свідоцтва про укладення шлюбу,
виданого 01 серпня 1982 року (копія на а.с.
6). Однак, за відомостями паспорта,
виданого 12 вересня 2013 року, зазначене у
ньому прізвище заявника українською
мовою як «ОСОБА_1» (копія на а.с. 3) не
збігається із даними присвоєного їй
через реєстрацію шлюбу прізвища
«ОСОБА_1». Через указані не співпадання
прізвищ, наведені у свідоцтві про
укладення шлюбу та у паспорті, заявник
не може довести те, що саме вона
закінчила Переяслав-Хмельницьке
педагогічне училище у 1982 році, адже
диплом про закінчення указаного
навчального закладу, який складений
також українською мовою, виданий
«ОСОБА_1» (копія на а.с. 8). Це викликає
складнощі у заявника при оформленні
підвищеної пенсії, позаяк заявник,
поряд з іншим, має ще й свідоцтво про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, видане 01 грудня
2003 року, на прізвище «ОСОБА_1» (копія на
а.с. 7).

Заявник у порядку адміністративного
судочинства оскаржувала правильність
написання її прізвища в актовому
записі про шлюб як «ОСОБА_1», але
постановою Семенівського районного
суду Чернігівської області від 02
жовтня 2014 року їй у цьому було
відмовлено (копія постанови на а.с. 9-10).
Ця постанова не набрала законної сили,
адже згідно наведених вище пояснень у
судовому засіданні представника
заявника ОСОБА_2 на постанову подана
апеляційна скарга, яка судом
апеляційної інстанції ще не
розглянута.

Заявником, як видно із перелічених
судом вище відомостей документів, не
доведено доказами вказані у заяві
твердження про помилкове зазначення її
прізвища через неправильний переклад з
російської мови на українську, позаяк
всі офіційні частини наданих суду
стороною заявника документів
незалежно від часу складені
українською мовою.

За таких обставин, суд убачає за
потрібне у задоволенні заяви відмовити
повністю з таких правових підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256
Цивільного процесуального кодексу
України та обґрунтованих роз'яснень, що
містяться в п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику у
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» (із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 25
травня 1998 року № 15), судом в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення.

Втім, заявник для посвідчення факту
визначення свого прізвища з метою
оформлення пенсії має можливість це
зробити не шляхом заявлення вимог за
розглядуваною заявою.

Зокрема, вона вправі обміняти паспорт
із невідповідним присвоєному у шлюбі
прізвищу (п. 16 Положення про паспорт
громадянина України, затвердженого
Постановою Верховної Ради України від
02 вересня 1993 року № 3423-XII (із змінами і
доповненнями)) або звернутися до суду
із заявою щодо встановлення фактів
належності певних правовстановлюючих
документів (п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України), а у
разі неможливості в силу законодавства
судового вирішення питання про ті чи
інші документи - звернутися із цього
приводу до органів, що видали такі
документи, або дочекатися наслідків
розгляду апеляційної скарги на згадану
вище постанову суду щодо актового
запису про шлюб.

Таким чином, заявник має ряд інших
можливостей, аніж звернення до суду із
даною заявою у порядку окремого
провадження у цивільній справі, щоб
досягнути бажаних нею результатів.

Поряд з цим, задоволення вимог сторони
заявника у заявленому форматі також не
може відповідати вимогам ст. 28
Цивільного кодексу України стосовно
ім'я фізичної особи, адже заявникові за
ухваленим у такому разі судовим
рішенням легально буде присвоєно судом
одночасно два різні прізвища - «ОСОБА_1»
та «ОСОБА_1», що є неприпустимим, бо це
нівелюватиме принцип можливості
набуття і здійснення фізичною особою
прав та обов'язків під одним справжнім
ім'ям.

Більш того, у справі сторона заявника
по суті вимагає встановити у судовому
порядку факт тотожності особи
заявника, що вочевидь суперечить
вимогам абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику у
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» (із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 25
травня 1998 року № 15), за змістом якого у
судовому порядку тотожність особи не
встановлюється.

Керуючись ст. ст. 212-215, 234, 235, 256, 259
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви, поданої
представником заявника ОСОБА_2 в
інтересах заявника ОСОБА_1, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи: відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Семенівського районного управління
юстиції Чернігівської області;
Управління Пенсійного фонду України в
Семенівському районі Чернігівської
області, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Гнип