АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Крижанівській Г.В.,

при секретарі
Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
МезецькогоМаксима Сергіївни, який діє
на підставі довіреності від імені та в
інтересах Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія», на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія», третя особа:
ОСОБА_3, про стягнення страхового
відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 23 липня 2014 року
задоволено частково позов ОСОБА_2 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»), третя
особа: ОСОБА_3, про стягнення страхового
відшкодування.

Стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь
ОСОБА_2 страхове відшкодування в
розмірі 39 569,08 грн., судовий збір в
розмірі 374,47 грн., витрати на правову
допомогу в розмірі 974,40 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ
«УТСК» просить змінити вказане рішення
суду в частині розміру матеріального
збитку, стягнувши з ПрАТ «УТСК»
матеріальний збиток в розмірі 23 549,78
грн., Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції було ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. На думку апелянта,
визначаючи розмір відшкодування, яке
підлягає стягненню на користь ОСОБА_2,
суд першої інстанції безпідставно
виходив з висновку №51 ФОП ОСОБА_4 від 06
березня 2013 року та не надав належну
оцінку наданому ПрАТ «УТСК» звіту
№205/13 ФОП ОСОБА_5 від 18 березня 2013 року.
Судом не був досліджений аварійний
сертифікат №11/04/13 ФОП «ОСОБА_8», на
підставі якого ПрАТ «УТСК» і було
розраховано розмір страхового
відшкодування.

В судове засідання сторони, третя особа
та їх представники не з'явилися,
повідомлені про місце і час розгляду
справи, а тому судова колегія дійшла
висновку про можливість слухання
справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2013 року
близько 07 год. 00 хв. на 3 км.
автомобільної дороги Р-19 у місті
Фастові Київської області ОСОБА_6,
керуючи автомобілем марки Chery SQR,
державний номерний знак НОМЕР_1,
порушивши Правила дорожнього руху,
здійснив зіткнення з автомобілем марки
Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_2 Постановою
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 21 лютого 2013 року
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП, накладено на нього
адміністративне стягнення у виді
штрафу в розмірі 340 грн. (а. с. 7).

Власником транспортного засобу Fiat Doblo,
державний номерний знак НОМЕР_2, є
ОСОБА_2 (а. с. 5).

На момент дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_6 була
застрахована у ПрАТ «УТСК» на умовах
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів відповідно до полісу №АВ/2766568.

11 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
ПрАТ «УТСК» із повідомленням про
настання страхового випадку.

Відповідно до висновку №51 експертного
автотоварознавчого дослідження про
визначення матеріального збитку,
заподіяного ушкодженням колісного
транспортного засобу від 06 березня 2013
року та складеного ФОП ОСОБА_7 на
підставі договору від 27 лютого 2013 року,
укладеного з ОСОБА_2, завданий завданий
власникові автомобіля Fiat Doblo, державний
номерний знак НОМЕР_2, в результаті його
пошкодження при дорожньо-транспортній
пригоді матеріальний збиток з
урахуванням фізичного зносу складає 36
747,33 грн. (а. с. 8-24).

За проведення вказаного
автотоварознавчого дослідження ОСОБА_2
було сплачено 700,00 грн. (а. с. 25).

Відповідно до звіту №205/13
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріального
збитку, спричиненого власнику
автомобіля від 18 березня 2013 року,
складеного ФОП ОСОБА_5 на замовлення
ПрАТ «УТСК», вартість матеріального
збитку спричиненого власнику
автомобіля Fiat Doblo, державний номерний
знак НОМЕР_2, в результаті його
пошкодження станом на 15 березня 2013
року складає 65 477,22 грн. Враховуючи, що
вартість відновлювального ремонту
більша за ринкову вартість
транспортного засобу, вартість
матеріального збитку визначена як
така, що дорівнює ринковій вартості (а.
с. 69-97).

Згідно аварійного сертифікату №11/04/13
про оцінку вартості аварійно
пошкодженого колісного транспортного
засобу від 03 квітня 2013 року, складеного
ФОП ОСОБА_8, вартість аварійно
пошкодженого транспортного засобу Fiat
Doblo, державний номерний знак НОМЕР_2, з
урахуванням ПДВ та інших
загальнообов'язкових платежів
становить 41 427,44 грн. (а. с. 98-102).

Як встановлено судом, після
дорожньо-транспортної пригоди в період
з 09 лютого 2013 року по 18 лютого 2013 року
ОСОБА_2 перебував на лікуванні в
Фастівській центральній районній
лікарні з діагнозом - закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, астенічний синдром. В
період з 18 лютого 2013 року по 05 березня
2013 року позивач перебував на лікуванні
у Державному закладі «Вузлова лікарня
станції Фастів південно-західної
залізниці» з діагнозом: закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, дисциркуляторна
(посттравматична) міокардіодистрофія.
ОСОБА_2 було проведено медикаментозне
лікування вартістю 2187,38 грн. та
діагностичне дослідження вартістю 500,00
грн.

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про стягнення з ПрАТ
«УТСК» завданого внаслідок
пошкодження транспортного засобу
матеріального збитку 36 747,33 грн., витрат
по оплаті автотоварознавчого
дослідження 700,00 грн., витрат на
проведення лікування 2687,38 грн., а також
134,37 грн. моральної шкоди, що становить 5
% від розміру шкоди, заподіяної
здоров'ю.

Виходячи з положень Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» суд стягнув з ПрАТ «УТСК» на
користь ОСОБА_2 36247,33 грн. суми
страхового відшкодування у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу за
відрахуванням франшизи в сумі 500,00 грн.,
700,00 грн. витрат по оплаті
автотоварознавчого дослідження, 2687,38
грн. витрат на проведення лікування, а
також моральну шкоду 134,37 грн..

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції.

Відносини у сфері обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, зокрема з
приводу позивачу виплати страхового
відшкодування, врегульовано Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

За умовами п. 22.1. ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Згідно з ст. 12 Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Відповідно до ст. 34 Закону України
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» протягом 10
робочих днів з дня отримання
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у
випадках, передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений
строк, потерпілий має право самостійно
обрати аварійного комісара або
експерта для визначення розміру шкоди.
У такому разі страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи (дослідження).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 звернувся
до ПрАТ «УТСК» з повідомленням про
настання страхового випадку 11 лютого
2013 року. У визначений ст. 34 Закону
України Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк на місце настання
страхового випадку або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків
свого представника (працівника,
аварійного комісара або експерта) ПрАТ
«УТСК» не направило. Відтак, визначаючи
суму відшкодування, яке підлягає
стягненню з відповідача, суд першої
інстанції правильно виходив з висновку
№51 експертного автотоварознавчого
дослідження про визначення
матеріального збитку, заподіяного
ушкодженням колісного транспортного
засобу від 06 березня 2013 року,
складеного ФОП ОСОБА_7, зазначивши, що
дане автотоварознавче дослідження
було проведено у відповідності до
Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в України».

У висновку експертом викладено
детальне обґрунтування необхідності
ремонту об'єкта дослідження з
визначенням необхідності проведення
заміни складових або можливого їх
ремонту. Крім того, експертом зазначені
пошкодження, які не пов'язані з
настанням даної дорожньо-транспортної
пригоди і не можуть бути включені до
оцінки при визначені розміру
матеріального збитку, завданого
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Судом першої інстанції було
обґрунтовано відхилено посилання
відповідача на звіт №205/13
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріального
збитку спричиненого власнику
автомобіля від 18 березня 2013 року,
складеного ФОП ОСОБА_5 Допитаний в
судовому засіданні 23 липня 2014 року
ОСОБА_5 не зміг обґрунтувати
необхідність проведення заміни
деталей при можливості їх відновлення,
різницю в переліку пошкоджень, які
відображені в Протоколі огляду
транспортного засобу, проведеного ним
15 березня 2013 року, та протоколі огляду
транспортного засобу, проведеного
експертом ОСОБА_7 06 березня 2013 року.

Заперечуючи проти позовних вимог
ОСОБА_2, ПрАТ «УТСК» не було надано
належних та допустимих доказів на
спростування висновку №51 експертного
автотоварознавчого дослідження від 06
березня 2013 року. Питання про
призначення відповідної експертизи
ПрАТ «УТСК» перед судом не порушувало.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відхиляє посилання апелянта на те, що
суд першої інстанції не надав належної
оцінки звіту №205/13 ФОП ОСОБА_5 від 18
березня 2013 року, а також не дослідив
аварійний сертифікат №11/04/13 ФОП
«ОСОБА_8» про оцінку вартості аварійно
пошкодженого колісного транспортного
засобу, оскільки вказаний сертифікат
було складено з урахуванням висновків,
викладених у звіті №205/13 ФОП ОСОБА_5 від
18 березня 2013 року. Визначаючи розмір
відшкодування, суд правильно виходив з
висновку №51 експертного
автотоварознавчого дослідження від 06
березня 2013 року, складеного ФОП ОСОБА_7

В частині відшкодування витрат на
проведення лікування позивача, витрат
по оплаті автотоварознавчого
дослідження а також моральної шкоди
рішення суду першої інстанції
оскаржено не було.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Мезецького Максима
Сергіївни, який діє на підставі
довіреності від імені та в інтересах
Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
компанія», відхилити, а рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 23 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді