Справа № 587/2642/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Сумський
районний суд Сумської області під
головуванням судді Степаненка О. А., при
секретарі Токаревій В.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена
особа - Підліснівська сільська рада
Сумського району, Сумської області про
встановлення факту проживання однією
сім'єю,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з
заявою про встановлення факту
проживання однією сім'єю з ОСОБА_2,
посилаючись на те, що 05 січня 1993 року
між ним та ОСОБА_2 було укладено договір
довічного утримання. Майже з дати
укладення цього договору заявник разом
зі своєю дружиною почали проживати
разом з ОСОБА_2, маючи спільний побут,
ведучи спільне домашнє господарство,
доглядаючи та забезпечуючи
матеріально ОСОБА_2 Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 відкрилася
спадщина. Заявник має намір
переоформити спадщину, до складу якої
на даний час входить земельний пай, а
тому просив встановити факт спільного
проживання з ОСОБА_2 однією сім'єю з 10
жовтня 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що
необхідно йому для отримання спадщини
як спадкоємцю четвертої черги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_3 заявлені вимоги
підтримав в повному обсязі.

Представник Підліснівської сільської
ради Сумського району Сумської області
в судове засідання не з'явився, від
Підліснівської сільської ради
надійшла заява з проханням слухати
справу у відсутність представника, при
винесенні рішення покладались на думку
суду.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши
письмові докази по справі, суд вважає
вимоги заяви такими, що не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 січня 1993 року
між заявником та ОСОБА_2 було укладено
договір довічного утримання (ар. с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 померла у віці
95 років, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть( арк.с.5).

У відповідності з ст. 1223 Цивільного
кодексу України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті. У
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, той з
подружжя, який його пережив, та батьки (
ст. 1261 ЦК України). У другу чергу право
на спадкування мають рідні брати та
сестри спадкодавця, його баба та дід як
з боку батька, так і з боку матері. У
третю чергу право на спадкування за
законом мають рідні дядько та тітка
спадкодавця ( ст. ст. 1262,1263 ЦК України).

У відповідності з ст. 1264 Цивільного
кодексу України у четверту чергу право
на спадкування за законом мають особи,
які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини.

Посилаючись на те, що він спільно
проживав з ОСОБА_2 однією сім'єю з 10
жовтня 1994 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
тобто не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, заявник, як на
підтвердження цього факту, послався на
договір довічного утримання, а також на
пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, довідку сільської ради( ар.с.8).

Разом з тим, судом встановлено, що 25
жовтня 1980 року Підліснівською
сільською радою Сумського району
Сумської області був посвідчений
заповіт, у відповідності з яким ОСОБА_2
все своє майно заповідала ОСОБА_7
(племіннику), який У відповідності з ст.
1223 Цивільного кодексу України має
право на спадкування після померлої
ОСОБА_2 (ар.с.16, 17-18).

Більше того, як встановлено судом
заявник як на момент укладення
договору довічного утримання - 5 січня
1993 року, як на момент відкриття
спадщини, так і на даний час перебуває в
зареєстрованому шлюбі, від якого має 2
дітей ( одна з яких неповнолітня).

Ці обставини в судовому засіданні не
оспорював сам заявник, а також
підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

У відповідності з роз'ясненнями, що
містяться в п. 21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
р. № 7 « Про судову практику у
справах про спадкування» при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 СК про те, що сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.
Зазначений п'ятирічний строк повинен
виповнитися на момент відкриття
спадщини і його необхідно обчислювати
з урахуванням часу спільного
проживання зі спадкодавцем однією
сім'єю до набрання чинності цим
Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги
належать не лише жінка (чоловік), які
проживали однією сім'єю зі
спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги
не входить особа, яка хоча і проживала
спільно зі спадкодавцем, але
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
іншою особою.

За таких обставин суд, відмовляючи в
задоволенні заяви, виходить з того, що
чинним сімейним законодавством не
передбачена можливість перебувати
одночасно членом двох або більше
сімей, тому ствердження заявника про
те, що він не менше 5 років до смерті
проживав однією сім'єю з ОСОБА_2 не
тягнуть за собою юридичних наслідків,
бо до числа спадкоємців четвертої
черги не входить особа, яка хоча і
проживала спільно з спадкодавцем, але
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
іншою особою.

Така позиція також узгоджується з
роз'ясненнями, що містяться в п.5.1 Листа
Вищого Спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування».

Проживання заявника разом з своєю
сім'єю в будинку ОСОБА_2 було обумовлено
виконанням укладеного з ОСОБА_2
договору довічного утримання( ар.с.7), а
не будь-якими іншими обставинами, що і
підтвердив в судовому засіданні сам
заявник, а також свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 На виконання договору довічного
утримання заявник став власником
належного ОСОБА_2 домоволодіння
АДРЕСА_1.

Отже, законних підстав для
встановлення факту спільного
проживання заявника ОСОБА_1 з померлою
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 однією сім'єю
за період з 10 жовтня 1994 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року немає, а тому в
задоволенні заяви необхідно відмовити
за безпідставністю заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376, 1268, 1270,
1261-1265, 1223 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1,
зацікавлена особа Підліснівська
сільська рада Сумського району
Сумської області про встановлення
факту проживання однією сім'єю за
безпідставністю заявлених вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя