Справа № 175/3287/14-ц
Провадження № 2/175/1256/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

18 листопада 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у сел. Ювілейному цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року позивачка звернулася до
суду з позовною заявою про стягнення
боргу, в якій просила постановити
рішення, яким стягнути з відповідача на
її користь суму основного боргу у
розмірі 12000 грн., суму інфляції у
розмірі 1062 грн., та трьох процентів
річних у розмірі 88 грн. 76 коп., а також
судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказала на те, що 29 листопада 2013 року
між нею та ОСОБА_2 був укладений договір
позики, згідно якого вона передала
відповідачу грошові кошти у сумі 12000
грн., а відповідач зобов'язався
повернути їй борг частинами до 01 травня
2014 року. Однак, відповідачем не було
повернуто борг. Тому вона вважає, що за
порушення зобов'язань відповідач
повинен сплатити ще суму індексу
інфляції та 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Представник позивачки за довіреністю
ОСОБА_3 надав суду заяву в якій просив
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином у
встановленому законом порядку, що
підтверджується поштовим
повідомленням (а.с.22), а тому зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі та на
підтвердження укладення договору та
його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший
документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової
суми.

Як встановлено в судовому засіданні, 29
листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
був укладений договір позики,
підтверджений розпискою, за яким
відповідач взяв у позивача 12000 грн. та
зобов'язався їх повернути до 01 травня
2014 року (а.с.24). До теперішнього часу
ОСОБА_2 гроші позивачці не повернула.
Таким чином, борг відповідача на день
розгляду справи складає суму 12000 грн.,
яку необхідно стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З розписки вбачається, що відповідач
зобов'язався повернути борг до 01 травня
2014 року. Час прострочення виконання
відповідачем грошового зобов'язання
становить період з 02 травня 2014 року,
тобто наступного дня після закінчення
строку виконання зобов'язання, по 31
липня 2014 року (день подачі позову).
Починаючи з цієї дати належить
здійснювати розрахунок 3% річних, сума
яких на підставі ст. 625 ЦК України
складає 88 грн. 76 коп., яку ОСОБА_2
зобов'язаний сплатити на користь
ОСОБА_1 за прострочення виконання
грошового зобов'язання.

Що стосується індексу інфляції, то з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути
індекс інфляції за період з січня 2014
року по липень 2014 року (межі позовних
вимог) у розмірі 1062 грн.

Таким чином, загальна сума, яка
належить до сплати позивачу,
визначається наступним чином: основний
борг у розмірі 12000 грн., сума інфляції у
розмірі 1062 грн., та три проценти річних
у розмірі 88 грн. 76 коп. а всього, сума
боргу складає 13150 грн. 76 коп.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача повинно бути стягнено
сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 625, 1046-1051 ЦК України, ст. 10, 57-60, 79, 88,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 13150
грн. 76 коп., що складається з суми
основного боргу у розмірі 12000 грн., сума
інфляції у розмірі 1062 грн., та три
проценти річних у розмірі 88 грн. 76 коп.,
а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп., а всього стягнути 13394 грн. 36 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :
Озерянська Ж.М.