У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Олійник А.С.,
Кузнєцова В.О.,
Наумчука М.І.,

провівши попередній розгляд цивільної
справи за позовом Цюрупинської міської
ради Херсонської області до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні власністю та зустрічним
позовом ОСОБА_4 до Цюрупинської міської
ради Херсонської області, третя особа -
органі опіки та піклування
Цюрупинської міської ради Херсонської
області, про визнання права
користування додатковою жилою площею,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного
суду Херсонської області від 10 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Цюрупинська міська рада
звернулась до суду з указаним позовом,
просила зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5
усунути перешкоди в користуванні
кімнатою № АДРЕСА_1, шляхом звільнення
кімнати № 305-б від їх особистих речей та
надання вільного доступу до вказаного
жилого приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
Цюрупинська міська рада є власником
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_4
було видано ордер на кімнату № 305-а у
секції № 305 гуртожитку, а кімнату № 305-б
із цієї секції вона займає без належних
правових підстав.

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зустрічним позовом, із
урахуванням уточнених позовних вимог
просила визнати за нею право на
проживання у кімнаті № АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
на підставі рішення Цюрупинського
міськвиконкому № 254 від 20 серпня 2008
року їй видано ордер на зайняття
кімнати № АДРЕСА_1, а на підставі
рішення № 294 від 24 вересня 2008 року -
ордер на зайняття кімнати № 305-б її
брату ОСОБА_7 у цьому ж будинку.

У квітні 2009 року ОСОБА_7 зняв з
реєстрації своє місце проживання,
після чого у кімнатах № 305-а та № 305-б
проживали ОСОБА_8 із матір'ю та
неповнолітньою дочкою.

Відповідно до рішення Цюрупинської
міської ради № 98 від 16 травня 2012 року
проведено перепланування та об'єднано
кімнати № 305-а та № 305-б, після чого
кімнатний блок № 305 став окремою
квартирою без розподілу на окремі
кімнати.

У грудні 2012 року у неї народилась друга
дитина - ОСОБА_9

Вказані обставини є підставою для
визнання за нею права на проживання у
кімнаті № АДРЕСА_1.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 лютого 2014
року в позові Цюрупинської міської
ради відмовлено. Зустрічний позов
ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4
право користування додатковою жилою
кімнатою № 305-б, загальною площею 12,5
кв.м., яка знаходиться у будинку №
АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 10 квітня 2014
року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення зустрічного
позову скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення про відмову в
позові. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Статтею 332 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відмовляючи в первісному позові, суд
першої інстанції виходив із того, що
Цюрупинська міська рада не довела факт
зайняття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спірної
кімнати у гуртожитку на час звернення
до суду, оскільки надала акти
обстеження житлово-побутових умов у
гуртожитку за 2011 рік.

Ухвалюючи нове рішення у справі,
апеляційний суд погодився з висновками
суду першої інстанції в частині
вирішення первісного позову. Крім того,
апеляційний суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
зустрічного позову ОСОБА_4 з тих
підстав, що в матеріалах справи
відсутнє рішення про надання ОСОБА_4
спірного жилого приміщення у
гуртожитку; вона не перебуває на обліку
осіб, які потребують поліпшення
житлових умов.

Зазначені висновки апеляційного суду
відповідають встановленим обставинам
справи та положенням ст. ст. 116, 128, 129 ЖК
Української РСР.

З огляду на викладене, касаційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 10 квітня 2014 року - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 332, 335, 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 10 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
А.С.
Олійник

В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук