У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зменшення розміру
аліментів на утримання дітей, дружини,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
зменшення розміру аліментів, які
стягуються на утримання дітей, дружини.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що відповідно до
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 31 серпня 2006
року з нього на користь ОСОБА_6
стягуються аліменти на утримання
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
ј частини з усіх видів заробітку
(доходів), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

На підставі рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 квітня 2013 року з ОСОБА_4
стягуються на користь ОСОБА_5 аліменти
на її утримання у розмірі ј частини з
усіх видів заробітку (доходів)
щомісяця, до досягнення дитиною
трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

На підставі рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 червня 2013 року з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
у розмірі ј частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказував, що загальний розмір
аліментів, які стягуються з нього,
становить 75 % заробітку, тому просив суд
зменшити розмір аліментів, які
стягуються з нього на утримання дітей,
дружини, до 1/6 частини доходів на
кожного стягувача, що буде зменшений до
Ѕ частини його заробітку.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 травня
2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, які на
підставі рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 31 серпня 2006 року стягуються з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Зменшено розмір аліментів, які на
підставі рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 червня 2013 року стягуються
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання
дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 1/6
частини з усіх видів його заробітку
(доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду із ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову в частині позовних вимог до неї,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Судами встановлено, що на підставі
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 31 серпня 2006
року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6
стягуються аліменти на утримання
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
ј частини з усіх видів його заробітку
(доходів), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

На підставі рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 квітня 2013 року з ОСОБА_4
стягуються на користь ОСОБА_5 аліменти
на її утримання у розмірі ј частини з
усіх видів його заробітку (доходів)
щомісяця, до досягнення дитиною
трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

На підставі рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 03 червня 2013 року з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
у розмірі ј частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісяця, але не
менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що у позивача
змінився сімейний стан, на його
утриманні перебуває двоє
неповнолітніх дітей, тому вважав, що
наявні підстави для зменшення розміру
аліментів, які стягуються на утримання
двох дітей, та який повинен складати 1/3
частини доходів позивача.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про зменшення розміру аліментів
на утримання ОСОБА_5, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що вказані
аліменти стягувалися до ІНФОРМАЦІЯ_3
року, тобто до досягнення дитиною
трирічного віку, та оскільки стягнення
аліментів припинено, то відсутні
підстави для задоволення позову в цій
частині.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Суди, встановивши, що на підставі
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 квітня 2013 року та рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 03 червня
2013 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5,
відповідно, стягувалися аліменти на
утримання дружини та стягуються
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, правильно вважали, що
після ухвалення рішення Котовського
міськрайонного суду Одеської області
від 31 серпня 2006 року про стягнення
користь ОСОБА_6 аліментів на утримання
дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
позивача змінився сімейний стан, на
його утриманні перебуває двоє
неповнолітніх дітей, та, керуючись ч. 1
ст. 182, ч. 1 ст. 192 СК України, дійшли
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення у частині позовних вимог про
зміну розміру аліментів, які
стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6
на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги, а
оскаржувані рішення суду у частині
позовних вимог про зміну розміру
аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_6 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають
залишенню без змін.

В іншій частині правильність рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
не перевіряється, оскільки сторонами
не оскаржувалося.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2014 року у частині
позовних вимог про зміну розміру
аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_6 на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук