22-ц/775/1641/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Пустовойт
Доповідач Лоленко А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької
області у складі:

головуючого судді
Лоленко А.В.

суддів
Бугрим Л.М., Зайцевої С.А.

при секретарі
Одинцові Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Іллічівського районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 08
жовтня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
індексації заробітної плати з
компенсацією, середнього заробітку за
час затримки виплати індексації,-

в с т а
н о в и в :

Рішенням Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької
області від 08 жовтня 2014 року
вищезазначений позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на користь
позивача середній заробіток за час
затримки виплати індексації
заробітної плати з компенсацією в
розмірі 1050 грн. з утриманням з цих сум
податків та обов»язкових платежів при
їх виплаті.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
задовольнити його вимоги в повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача -
ОСОБА_2, який підтримав доводи
апеляційної скарги, заперечення
представника відповідача-Новгородську
В.В., перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону
України «Про оплату праці», заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 33 Закону України "Про
оплату праці" встановлено, що в період
між переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.
Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» (в редакції на час
виникнення правовідносин), згідно з
нормами ст. ст. 1, 2 якого індексація
грошових доходів населення - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів й
послуг. Об'єктом індексації грошових
доходів населення є оплата праці
(грошове забезпечення) як грошовий
дохід громадян, одержаний ними в
гривнях на території України і який не
має разового характеру.

Згідно до ч. ч. 1-4 ст. 4 Закону України
«Про індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення проводиться в разі,
коли величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101%.
Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону. Для проведення подальшої
індексації грошових доходів населення
обчислення індексу споживчих цін
починається за місяцем, у якому індекс
споживчих цін перевищив поріг
індексації, зазначений у частині
першій цієї статті. Підвищення
грошових доходів населення у зв'язку з
індексацією здійснюється з першого
числа місяця, що настає за місяцем, у
якому опубліковано індекс споживчих
цін.

На підставі ч. 5 ст. 4 зазначеного
Закону, в разі якщо грошові доходи
населення підвищено з урахуванням
прогнозного рівня інфляції
випереджаючим шляхом, при визначенні
обсягу підвищення грошових доходів у
зв'язку із індексацією враховується
рівень такого підвищення у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Згідно до п. 1-1 «Порядку проведення
індексації грошових доходів
населення», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня
2003 року № 1078, обчислення індексу
споживчих цін для проведення
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком
починаючи з 6 березня 2003 року (дати
опублікування Закону України від 6
лютого 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»).

Крім того, за ст. 34 Закону України
«Про оплату праці» компенсація
працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку із порушенням строків
її виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» підприємства,
установи і організації всіх форм
власності та господарювання
здійснюють компенсацію громадянам
втрати частини доходів у випадку
порушення встановлених строків їх
виплати, у тому числі з вини власника
або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» компенсація
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом (1 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід
розуміти грошові доходи громадян, які
вони одержують на території України і
які не мають разового характеру, серед
яких, крім іншого, заробітна плата
(грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати» сума компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться).

Структуру заробітної плати
визначено статтею 2 Закону України «Про
оплату праці», якою передбачено
існування основної заробітної плати,
додаткової заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат. Додаткова заробітна плата,
зокрема, це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці, яка включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників, входять до складу фонду
додаткової заробітної плати згідно з п.
п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики
заробітної плати», затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України від 13 січня 2004 року
№ 5.

Таким чином, суми індексації
заробітної плати та компенсація втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати є складовими частинами
заробітної плати (додатковою
заробітною платою).

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач з 18.08.1983 року по 29.07.2011 року
перебував у трудових відносинах з ПАТ
"ММК ім. Ілліча" і за цей період йому
нараховувалась і виплачувалась
заробітна плата.

Задовольняючи позов ОСОБА_1
частково, суд першої інстанції виходив
з доведеності підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
індексації по заробітній платі за
період з березня 2003 року по липень 2006
року, яка не була своєчасно сплачена
позивачу, що тягне за собою
відповідальність відповідача у
вигляді сплати працівникові
компенсації за затримку виплати цих
сум недоплаченої частини заробітної
плати. Оскільки вказана сума в розмірі
171,08 грн. була в добровільному порядку
виплачена ОСОБА_1 по видатковому
ордеру від 15.05.2014 року , вона судом не
стягувалась.

Крім того, суд першої інстанції
дійшов висновку, що оскільки
відповідач не виплатив належні
позивачу при звільненні суми у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України, є
підстави для стягнення на користь
ОСОБА_1 середнього заробітку за час
затримки розрахунку. При цьому розмір
зазначеного середнього заробітку суд
визначив з урахуванням спірної суми, на
яку позивач мав право, частки, яку він
становив у заявлених вимогах,
істотності цієї частки порівняно із
середнім заробітком, а також керуючись
принципами справедливості та
співмірності.

Такий висновок суду першої інстанції
є правильним та відповідає обставинам
справи.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, вирішуючи спір,
повно, всебічно та об'єктивно перевірив
доводи сторін, надані ними докази, дав
їм належну оцінку і дійшов
обґрунтованого висновку про
необхідність стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні.

Посилання апелянта на те, що
середній заробіток повинен бути
сплачений в повному обсязі не може
бути прийнятий судом до уваги, оскільки
є спір між сторонами про його розмір.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішенням суду є законним і
обґрунтованим і підстав для його
скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313 ЦПК
України, апеляційний суд,-

у х в
а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Іллічівського районного
суду міста Маріуполя Донецької
області від 08 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: