Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Другої Львівської державної
нотаріальної контори про визнання
недійсним договору дарування та
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду
Львівської області від 21 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, Другої
Львівської державної нотаріальної
контори про визнання недійсним
договору дарування та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 02 квітня 2014 року
позов задоволено. Поновлено ОСОБА_4
строк звернення до суду, як такий, що
пропущений з поважних причин. Визнано
недійсним договір дарування від 12
жовтня 1998 року на 3/5 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений
державним нотаріусом Другої
Львівської державної нотаріальної
контори Ленишин У.М., зареєстрований в
реєстрі за № 1-3978. Визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 07 жовтня 2004
року видане ОСОБА_5 на 2/5 частини
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Львівської державної
нотаріальної контори Кутельмах О.Ф.,
зареєстроване в реєстрі за № 3-1685.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 21 липня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано і
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково. Визнано недійсним
договір дарування від 12 жовтня 1998
року на 3/5 частини житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, посвідчений державним
нотаріусом Другої Львівської
державної нотаріальної контори
Ленишин У.М., зареєстрований в реєстрі
за № 1-3978, - в частині 4/15 часток
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом від 07 жовтня
2004 року видане ОСОБА_5 на 2/5 частини
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Львівської державної
нотаріальної контори Кутельмах О.Ф.,
зареєстроване в реєстрі за № 3-1685,
- в частині 1/15 частки житлового будинку
з відповідною частиною господарських
будівель, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1. У задоволенні решти позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
рішення апеляційного суду залишити без
змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржуване рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому його
необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Львівської
області від 21 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана