Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В., Мостової Г.І., Попович
О.В., Ступак О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті
особи: Відкрите акціонерне товариство
«Астра Банк», ОСОБА_8, про поділ майна
подружжя, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - на
рішення апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом та просила визнати за
нею право власності на Ѕ частини
житлового будинку АДРЕСА_2 у м.
Василькові Київської області, стягнути
з відповідача на її користь 24 004 грн у
рахунок поділу автомобіля НОМЕР_1,
визнати за відповідачем право
власності на житловий будинок та
земельні ділянки площею 0,2300 га, 0,3700 га,
0,1800 га - для будівництва та
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_3 Баранівського району
Житомирської області, автомобіль
НОМЕР_2.

На обґрунтування вимог позивач ОСОБА_6
посилалася на те, що вона з
відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005
року по 01 червня 2012 року, зазначене
майно було придбане ними під час
перебування у шлюбі, а тому є спільною
сумісною власністю подружжя.

Відповідач звернувся до суду із
зустрічним позовом, в якому просив
визнати за ним право приватної
власності на Ѕ частини житлового
будинку по АДРЕСА_2 у м. Василькові
Київської області, визнати за ним та
ОСОБА_6 по Ѕ частини житлового будинку
АДРЕСА_3 Баранівського району
Житомирської області та земельні
ділянки площею 0,2300 га, 0,3700 га, 0,1800 га -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_3, визнати
за ним право власності на автомобіль
НОМЕР_1, та стягнути з нього на користь
ОСОБА_6 Ѕ частини грошових коштів у сумі
16 668 грн 71 коп., сплачених ними за
автомобіль згідно з кредитним
договором.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що Ѕ
частини житлового будинку з
господарськими будівлями по АДРЕСА_2 у
м. Василькові Київської області є його
особистою власністю, оскільки придбана
за кошти вилучені від продажу його
квартири, а інше майно є їх спільною
сумісною власністю з позивачкою, тому
підлягає поділу в рівних частках. Також
просив визнати за ним право власності
на автомобіль «HYUNDAI Accent», оскільки
зазначений автомобіль знаходиться в
його користуванні, а позивачу згоден
виплатити Ѕ частини сплачених за
автомобіль коштів.

Рішенням Васильківського районного
суду Київської області від 18
грудня 2013 року первісний позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на Ѕ
частини житлового будинку по АДРЕСА_2 у
м. Василькові. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_6 право на Ѕ частини
грошових коштів у сумі 16 668 грн 71
коп., сплачених за кредитним договором
від 23 жовтня 2008 року, укладеним між
ОСОБА_7 та Відкритим акціонерним
товариством «Астра Банк».

Визнано за ОСОБА_7 право власності на
автомобіль НОМЕР_1, на земельні ділянки
площею 0,1800 га, 0,2300 га, 0,3700 га та житловий
будинок по АДРЕСА_3. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року скасовано
рішення Васильківського районного
суду Київської області від 18
грудня 2013 року в частині поділу будинку
та земельних ділянок ухваленням в цій
частині нового рішення, яким позов
ОСОБА_6 та зустрічний позов ОСОБА_7
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_2 у м.
Василькові Київської області.

Визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 право
власності за кожним по Ѕ частині
житлового будинку 54, 8 кв. м. та
земельних ділянок: площею 0,3700 га,
кадастровий номер № :05:0010117,
площею 0,1800 га, кадастровий номер
№:05:0010118, площею 0,2300 га,
кадастровий номер №:05:0010116, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_3

Рішення суду першої інстанції в
частині розподілу автомобіля НОМЕР_3, -
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_9 -порушує питання про
скасування рішення суду апеляційної
інстанції із залишенням у силі рішення
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач з
відповідачем перебували у шлюбі з 05
березня 2005 року по 01 червня 2012 року.

Сторони мають двох неповнолітніх
дітей: дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Під час перебування у зареєстрованому
шлюбі відповідач відповідно до
договору купівлі-продажу від 14 жовтня
2005 року, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_12 та
реєстрованого в реєстрі за № 83, продав
належну йому на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
22 листопада 2004 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_13, квартиру
АДРЕСА_1, що належала йому на праві
приватної власності та не була
спільним майном подружжя, продаж
квартири здійснено за 207 050 грн (а. с. 54-55).

Цього ж дня відповідно до договору
купівлі-продажу від 14 жовтня 2005 року
відповідач придбав разом з матір'ю
ОСОБА_8 по Ѕ частини будинку по АДРЕСА_2
в м. Василькові. Вказану частину
будинку було придбано відповідачем за 7
000 грн (а. с. 7-8).

Відповідно до будинкової книги у
вказаному будинку зареєстровані та
проживають ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та
неповнолітні діти ОСОБА_10, ОСОБА_11

Відповідно до договору купівлі-продажу
від 17 жовтня 2008 року відповідачем
придбано житловий будинок, що
знаходиться за адресою:
АДРЕСА_3, Баранівський район
Житомирської області, та земельні
ділянки площею 0,2300 га; 0,3700 га; 0,1800 га.
Вказане майно придбано відповідачем за
6 000 грн.

23 жовтня 2008 року між відповідачем та
Акціонерним товариством «Астра Банк»
був укладений кредитний договір №
06001, відповідно до умов якого банк
надав позичальникові кредит у сумі 63 810
грн під 15 % річних терміном до 23 жовтня
2015 року з метою придбання автомобіля.
Відповідачем було придбано у кредит
автомобіль «HYUNDAI Accent» та подружжям під
час перебування у шлюбі було виплачено
за вказаним договором грошові кошти у
сумі 33 337 грн 41 коп. На час ухвалення
рішення заборгованість відсутня,
позичальник повністю виконав
зобов'язання перед банком за цим
кредитним договором.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. Способи та порядок поділу
майна, яке є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, визначені
ст. 71 СК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 71 СК
України, якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Суд першої інстанції, задовольняючи
частково первісний та зустрічний
позов, виходив з того, що спірну частину
будинку по АДРЕСА_2 в м. Василькові було
придбано відповідачем за 7 000 грн, що є
незначними коштами і не може вказувати
на те, що придбана за особисті кошти
відповідача та є його приватною
власністю.

Також суд першої інстанції, враховуючи
інтереси неповнолітніх дітей, які
проживають з позивачкою, відійшов від
рівності часток майна подружжя,
збільшивши частку майна позивачки.

Враховуючи, що в матеріалах справи
відсутні докази про те, що відповідач
не дбав про матеріальне забезпечення
сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив
спільне майно, витрачав його на шкоду
інтересам сім'ї, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для відступлення від засади
рівності часток подружжя.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 57 СК
України особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто та житло,
набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок
його приватизації відповідно до Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині поділу будинку по
АДРЕСА_2 у м. Василькові, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що обов'язок доведення
того, що майно під час перебування у
шлюбних відносинах придбане за кошти,
які належали одному із подружжя і є
його особистою власністю, покладений
на останнього, та повно, всебічно
дослідив фактичні обставини справи, не
дав належну оцінку доказам у їх
сукупності і встановивши, що
відповідач відповідно до договору
купівлі-продажу від 14 жовтня 2005 року
продав належну йому квартиру АДРЕСА_1,
що належала йому на праві приватної
власності та не була спільним майном
подружжя, цього ж дня відповідно до
договору купівлі-продажу від 14 жовтня
2005 року відповідач придбав разом з
матір'ю по Ѕ частини будинку по АДРЕСА_2
в м. Василькові, у процесі апеляційного
розгляду свідок ОСОБА_16 пояснила, що
надавала брокерські послуги
відповідачу та третій особі і
підтвердила факт отримання
відповідачем коштів за квартиру та
придбання за отримані кошти цього ж дня
будинку у м. Василькові, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що Ѕ
частини спірного будинку не належить
до спільної сумісної власності
подружжя, а є особистою власністю
відповідача, тому підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про
визнання цього майна спільною
власністю подружжя та його поділ,
відсутні.

Задовольняючи зустрічні позовні
вимоги про визнання за ОСОБА_7 та ОСОБА_6
права власності за кожним по Ѕ частини
житлового будинку 54,8 кв. м та земельних
ділянок: площею 0,3700 га, кадастровий №
:05:0010117, площею 0,1800 га, кадастровий
№:05:0010118, площею 0,2300 га,
кадастровий №:05:0010116, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_3,
Баранівський район, Житомирська
область, суд апеляційної інстанції
правильно виходив з того, що вказане
вище майно відповідно до ст. ст. 60, 61 СК
України об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та підлягає поділу.

Доводи касаційної скарги висновків
суду в цій частині не спростовують та
зводяться до переоцінки доказів, що не
відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України,
оскільки суд касаційної інстанції
позбавлений можливості встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Присудження
одному з подружжя грошової компенсації
замість його частки у праві спільної
сумісної власності на майно, зокрема на
житловий будинок, квартиру, земельну
ділянку, допускається лише за його
згодою, крім випадків, передбачених
Цивільним кодексом України.

Суд апеляційної інстанції,
встановивши, що відповідачем було
придбано у кредит автомобіль «HYUNDAI Accent»
та подружжям під час перебування у
шлюбі було виплачено за вказаним
договором грошові кошти у сумі 33 337 грн
41 коп., керуючись ст. ст. 60, 61 СК України,
обґрунтовано вважав, що вказаний
автомобіль є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, який
підлягає поділу, та на підставі ч. ч. 2, 4,
5 ст. 71 СК України дійшов обґрунтованого
висновку про задоволення первісних і
зустрічних вимог про визнання за
ОСОБА_7 права власності на цей
автомобіль.

Разом з тим суд апеляційної інстанції,
встановивши, що є згода позивача на
отримання грошової компенсації у
розмірі сплачених грошових коштів під
час перебування у шлюбі на погашення
кредиту за придбаний автомобіль та
відповідна позовна вимога про
стягнення, позивач просить залишити
автомобіль на праві власності за
відповідачем, а відповідач у
зустрічному позові просить залишити
автомобіль на праві власності за ним та
стягнути з нього на користь позивача
грошову компенсацію, неправильно
залишив без змін рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про
стягнення грошової компенсації у
розмірі 24 004 грн у рахунок поділу
автомобіля НОМЕР_1, та в частині
задоволення зустрічних позовних вимог
ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_6 права на
Ѕ частини грошових коштів у сумі 16 668
грн 71 коп., сплачених за кредитним
договором від 23 жовтня 2008 року,
укладеним між ОСОБА_7 та ВАТ «Астра
Банк».

Відповідно до ст. 341 ЦПК України суд
касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення і ухвалити
нове рішення або змінити рішення, якщо
застосовано закон, який не поширюється
на ці правовідносини, чи не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те що в справі не
вимагається додаткової перевірки
доказів, обставини справи встановлені
судом повно й правильно, але допущено
помилку в застосуванні норм
матеріального права, рішення
Васильківського районного суду
Київської області від 18 грудня 2013 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 15 квітня 2014 року в частині
позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення
грошової компенсації у розмірі 24 004 грн
у рахунок поділу автомобіля НОМЕР_1, та
в частині зустрічних позовних вимог
ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_6 права на
Ѕ частини грошових коштів у сумі
16 668 грн 71 коп., сплачених за кредитним
договором від 23 жовтня 2008 року,
укладеним між ОСОБА_7 та ВАТ «Астра
Банк», скасувати з ухваленням в цій
частині нового рішення, яким
задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_6 про стягнення грошової
компенсації.

В іншій частині первісних позовних
вимог ОСОБА_6 про стягнення грошової
компенсації та зустрічних позовних
вимог ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_6
права на Ѕ частини грошових коштів у
сумі 16 668 грн 71 коп., сплачених за
кредитним договором від 23 жовтня 2008
року, укладеними між ОСОБА_7 та ВАТ
«Астра Банк», - відмовити.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Київської області від 15 квітня 2014
року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 335, п. 5 ч. 1 ст. 336, ст. ст.
341, 346 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного
суду Київської області від 18 грудня 2013
року та рішення апеляційного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
в частині позовних вимог ОСОБА_6 про
стягнення грошової компенсації у
розмірі 24 004 грн у рахунок поділу
автомобіля НОМЕР_1, та в частині
зустрічних позовних вимог ОСОБА_7 про
визнання за ОСОБА_6 права на Ѕ частини
грошових коштів у сумі 16 668 грн 71 коп.,
сплачених за кредитним договором від 23
жовтня 2008 року, укладеним між ОСОБА_7 і
Відкритим акціонерним товариством
«Астра Банк», скасувати із ухваленням в
цій частині нового рішення.

Задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_6 про стягнення грошової
компенсації у рахунок поділу
автомобіля НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_7, ІПН НОМЕР_4, що
зареєстрований за адресою: 08600, АДРЕСА_2,
м. Васильків, Києво-Святошинський
район, Київська область, на користь
ОСОБА_6, ІПН НОМЕР_5, яка зареєстрована
за адресою: 08600, АДРЕСА_2, м. Васильків,
Києво-Святошинський район, Київська
область, грошову компенсацію у сумі 16 668
(шістнадцять тисяч шістсот шістдесят
вісім) грн 71 коп. та судовий збір у сумі
243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

В іншій частині первісних позовних
вимог ОСОБА_6 про стягнення грошової
компенсації та зустрічних позовних
вимог ОСОБА_7 про визнання за ОСОБА_6
права на Ѕ частини грошових коштів у
сумі 16 668 грн 71 коп., сплачених за
кредитним договором від 23 жовтня 2008
року, укладеним між ОСОБА_7 і Відкритим
акціонерним товариством «Астра Банк», -
відмовити.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Київської області від 15 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.О. Дьоміна М.В.
Дем'яносов Г.І. Мостова О.В. Попович
О.В. Ступак