Справа №2/522/9459/14-ц
Провадження №2/522/6329/14
РІШЕННЯ|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання|

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л..

розглянувши |розгледівши| у
відкритому|відчиненому| судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»
про припинення договору поруки, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Райфайзен
Банк Аваль» в особі Одеської обласної
дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
(далі по тексту - ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», Банк), який є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», про
припинення договору поруки,
посилаючись на те, що 18.05.2005 року між
Банком та Фірмою «Медтерм» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (далі по тексту - ТОВ
«Медтерм»), яка постановою
господарського суду Одеської області
від 28.02.2013 року (справа №5017/2939/2012)
визнана банкрутом та введено
процедуру ліквідації, було укладено
Генеральну кредитну угоду №010/03/1702, в
рамках якої були укладені кредитні
договори, за яким він, позивач, виступив
поручителем за договорами поруки, а
саме:

- по договору поруки №12/3-0-1/282 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної від 25.05.2011
року за № 010/42-1/114;

- по договору поруки №12/3-0-1/285 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
24.04.2008 року №010/3-0-1/77;

- по договору поруки №12/42-1/152 від 25.03.2011
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
25.05.2011 року за № 010/42-1/114;

- по договору поруки №12/3-0-1/275 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про надання
кредиту під іпотеку комерційної
нерухомості №010/03-/659 від 24.11.2006 року;

- по договору поруки №12/42-1/248 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/007 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/42-1/252 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/008 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/42-1/256 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/009 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/3-0-1/317 від 22.10.2009
року в забезпечення зобов'язань
договором про надання гарантії платежу
№019/3-0-1/070 від 22.10.2011 року.

Позивач зазначив, що згідно
вищенаведених кредитних договорів та
договорів про надання гарантії
платежів, визначений порядок виконання
зобов'язань ТОВ «Медтерм» за цими
договорами, що забезпечується
заставою/іпотекою оформленою за
Генеральною кредитною угодою №010/03/1702
від 18.05.2005 року, які, на його думку,
повинні бути реалізовані в першу чергу.
Позивач вважає, що згідно договорів
поруки з ним, позивачем, та іншими
поручителями передбачено спільне
поручительство, що в силу положень
ст..ст.553,554 ЦК України передбачає
звернення до суду з позовом про
стягнення заборгованості солідарно з
боржника і його поручителів. Проте
Банком всупереч вимог Закону та
укладених кредитних договорів і
договорів поруки пред'явлено вимоги до
нього, позивача, не як до солідарного
боржника.

Позивач стверджує, що в процесі
проведення ліквідаційних процедур
боржника ТОВ «Медтерм» відповідно до
положень ст.49 Закону України «Про
відновлення неплатоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
відбуваються аукціони з продажу майна
ТОВ «Медтерм», в зв'язку з чим
зменшується розмір заборгованості
боржника перед Банком, проте
відповідач не повідомляє про це його,
позивача, чим порушує істотні умови
договору поруки, що є підставою для
розірвання договорів поруки між ним,
позивачем, та Банком. При цьому позивач
вважає, що Банк без згоди поручителя
змінив зобов'язання боржника,
внаслідок чого збільшився його обсяг
відповідальності, що є підставою для
припинення договорів поруки в порядку
ст.559 ЦК України. Позивач зазначає, що
укладаючи договори поруки, він знав, що
зобов'язання ТОВ «Медтерм» забезпечені
іпотечними договорами, згідно яких у
випадку невиконання зобов'язань
боржником все майно перейде у
власність Банку, однак останній
отримує гроші на погашення зобов'язань
по кредитному договору шляхом продажу
майна боржника не як іпотечного майна,
а як звичайного майна.

Позивач просить суд припинити договори
поруки, що були укладені на виконання
кредитних договорів по Генеральній
кредитній угоді №010/03/1702, а саме:

- договір поруки №12/3-0-1/282 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної від 25.05.2011
року за № 010/42-1/114;

- договір поруки №12/3-0-1/285 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
24.04.2008 року №010/3-0-1/77;

- договір поруки №12/42-1/152 від 25.03.2011 року
в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
25.05.2011 року за № 010/42-1/114;

- договір поруки №12/3-0-1/275 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про надання
кредиту під іпотеку комерційної
нерухомості №010/03-/659 від 24.11.2006 року;

- договір поруки №12/42-1/248 від 28.04.2011 року
в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/007 від 28.04.2011 року;

- договір поруки №12/42-1/252 від 28.04.2011 року
в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/008 від 28.04.2011 року;

- договір поруки №12/42-1/256 від 28.04.2011 року
в забезпечення зобов'язань договором
про надання гарантії платежу №019/42-1/009
від 28.04.2011 року;

- договір поруки №12/3-0-1/317 від 22.10.2009
року в забезпечення зобов'язань
договором про надання гарантії платежу
№019/3-0-1/070 від 22.10.2011 року.

У судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали, просять
його задовольнити на підставі
доводів, викладених в позові та
додаткових поясненнях до позову,
обґрунтовуючи позовні вимоги
положеннями ст.ст.553,554, 559 ЦК України та
п.22 Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин».

Представник відповідача ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» позов не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що
позовні вимоги є безпідставними та не
ґрунтуються на законі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов ОСОБА_1 про
припинення договорів поруки
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
розгляд і вирішення справ в судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК
України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
забезпечення Генеральної кредитної
угоди №010/03/1702 від 18.05.2005 року між
Банком та ТОВ «Медтерм», в рамках якої
укладалися кредитні договори та
договори про надання гарантії платежу,
були укладені договори поруки, за
умовами яких позивач зобов'язався
перед Банком відповідати за своєчасне
виконання боржником - ТОВ «Медтерм»
усіх його зобов'язань за кредитним
договорами та договорами про надання
гарантії платежу, а саме:

- по договору поруки №12/3-0-1/282 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної від 25.05.2011
року за № 010/42-1/114;

- по договору поруки №12/3-0-1/285 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
24.04.2008 року №010/3-0-1/77;

- по договору поруки №12/42-1/152 від 25.03.2011
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
невідновлювальної кредитної лінії від
25.05.2011 року за № 010/42-1/114;

- по договору поруки №12/3-0-1/275 від 31.10.2008
року в забезпечення зобов'язань за
кредитним договором про надання
кредиту під іпотеку комерційної
нерухомості №010/03-/659 від 24.11.2006 року;

- по договору поруки №12/42-1/248 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/007 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/42-1/252 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/008 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/42-1/256 від 28.04.2011
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/009 від 28.04.2011 року;

- по договору поруки №12/3-0-1/317 від 22.10.2009
року в забезпечення зобов'язань за
договором про надання гарантії платежу
№019/3-0-1/070 від 22.10.2009 року.

Сторони спору не заперечують, що ТОВ
«Медтерм» не виконало свої
зобов'язання перед Банком за
Генеральною кредитною угодою №010/03/1702
від 18.05.2005 року, зокрема, за кредитним
договором про відкриття
невідновлювальної кредитної від 25.05.2011
року № 010/42-1/114, за кредитним договором
про відкриття невідновлювальної
кредитної лінії від 24.04.2008 року
№010/3-0-1/77, за кредитним договором про
відкриття невідновлювальної кредитної
лінії від 25.05.2011 року за № 010/42-1/114, за
кредитним договором про надання
кредиту під іпотеку комерційної
нерухомості №010/03-/659 від 24.11.2006 року, за
договором про надання гарантії
платежу №019/42-1/007 від 28.04.2011 року за
договором про надання гарантії платежу
№019/42-1/008 від 28.04.2011 року, за договором
про надання гарантії платежу №019/42-1/009
від 28.04.2011 року, за договором про
надання гарантії платежу №019/3-0-1/070 від
22.10.2009 року.

Судом з'ясовано, що постановою
господарського суду Одеської області
від 28.02.2013 року відповідно до Закону
України «Про відновлення
неплатоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» божника ТОВ
«Медтерм» визнано банкрутом, відносно
нього відкрита ліквідаційна процедура,
вимоги Банку щодо заборгованості по
вищенаведеним кредитним зобов'язанням
визнано в повному обсязі у сумі 68 926 138,37
гривень.

Згідно умов договорів поруки, що є
предметом даного спору, позивач ОСОБА_1,
як поручитель, відповідає перед
кредитором-Банком солідарно з
Боржником за виконання кредитних
зобов'язань, у тому числі тих, що
виникнуть у майбутньому, які
випливають з умов кредитних договорів
та договорів про надання гарантії
платежу.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу

Згідно ч.1 та ч.3 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

За приписами статті 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем.. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

З огляду на вищевикладені норми закону
та з урахуванням принципу
диспозитивності (стаття 11 ЦПК України),
за яким суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб із зазначених ними
підстав та в межах заявлених ними вимог
(стаття 31 ЦПК України), суд не вбачає
правових підстав для припинення
договорів поруки, укладених ОСОБА_1 з
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
забезпечення зобов'язань боржника ТОВ
«Медтерм».

Крім того, слід зазначити, що у п. 9
Постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» судам
роз'яснено, що право вибору способу
судового захисту, передбаченого
законом або договором (дострокове
стягнення кредиту, стягнення
заборгованості, у тому числі шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про стягнення
заборгованості шляхом звернення
стягнення на предмет застави/іпотеки,
належні іпотекодавцю, який не є
позичальником, розірвання кредитного
договору, набуття права власності на
предмет іпотеки тощо) належить
виключно позивачеві (частина перша
статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена. Задоволення
позову кредитора про стягнення
заборгованості з поручителя не є
перешкодою для пред'явлення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

Таким чином, кредитор - ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» самостійно визначає спосіб
судового захисту та черговість
звернення до суду з позовами до
боржників, поручителів,
іпотекодавція/заставодавців, тощо.

За таких підстав, оцінивши всі зібрані
за справою докази у сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є необґрунтованими, такими, що
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.526,553,554,559 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60,63, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ|розв'язав|:

У задоволені позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Одеської обласної дирекції ПАТ
«Райфайзен Банк Аваль» про припинення
договору поруки, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд
м.Одеси. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
12.12.2014