Справа № 203/2799/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року Кіровський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
- Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра
К.А.

за участю відповідачки - ОСОБА_1

представника відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
в квітні 2008 року мав намір придбати у
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житловий будинок
АДРЕСА_1. За усною домовленістю з ОСОБА_4
було вирішено, що він купує вказаний
будинок за 45000 доларів США, передасть
останній 19500 доларів США в якості
авансу, а решту суми буде сплачувати
рівними частинами щомісячно до повного
розрахунку на картковий рахунок ОСОБА_1
Також вони домовились, що після повної
оплати вартості домоволодіння,
укладуть договір купівлі-продажу та
посвідчать його нотаріально. 19.04.2008
року він передав ОСОБА_4 аванс в сумі 19500
доларів США та протягом 2009-2011 років
перераховував на картковий рахунок
ОСОБА_1 кошти в оплату вартості будинку
з розрахунку 200 доларів США в
перерахунку на національну валюту.
Всього на ім'я ОСОБА_1 було перераховано
49751 грн. 68 коп., що дорівнює 6390 доларам
США. 15.07.2011 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1
продали житловий будинок ОСОБА_5
Повернути кошти, які було ним сплачено
в рахунок вартості житлового будинку,
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлялась. В
зв'язку з цим, він звернувся до
Ленінського районного суду
м.Кіровограда з позовом про стягнення
коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на підставі
ст.ст.509,570 ЦК України. Рішенням
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 30.09.2013 року позовні
вимоги відповідача було задоволено
частково. З ОСОБА_1 стягнуто 49751 грн. 68
коп. В стягненні з ОСОБА_4 авансу в
розмірі 19500 доларів США відмовлено.
30.01.2014 року Апеляційний суд
Кіровоградської області скасував
рішення Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 30.09.2013 та ухвалив нове
рішення, яким частково задовольнив
його позовні вимоги. З ОСОБА_4 на його
користь було стягнуло 19500 доларів США
авансу, що еквівалентно 155863 грн. 50 коп. В
задоволенні позовних вимог про
стягнення авансу з ОСОБА_1 в сумі 49751
грн. 68 коп. відмовлено, оскільки вказані
позовні вимоги не ґрунтувались на
нормах матеріального права. Так, ОСОБА_1
не була зазначена у правовстановлюючих
документах на будинок АДРЕСА_1 його
власником або співвласником,
відповідно кошти в сумі 49751 грн. 68 коп.
відповідачка отримувала безпідставно.
В зв'язку з цим, оскільки ОСОБА_1 знала,
що не є власником домоволодіння та
тривалий час необґрунтовано
отримувала від нього аванс та не має
наміру повертати отримані суми,
позивач на підставі ст.1212 ЦК України
просив стягнути з останньої на його
користь кошти в сумі 49751 грн. 68 коп.,
набуті без достатньої правової
підстави.

В судове засідання позивач не
з'явився, в своєму позові просив
проводити розгляд справи без його
участі.

Відповідачка та представник
останньої в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечували з
підстав, викладених в письмових
запереченнях. Зокрема посилаючись на
те, що сплачені позивачем кошти в сумі
49751 грн. 68 коп. не є авансом та були
отримані в якості оплати за
користування домоволодінням.

Перевіривши викладені в позовній
заяві доводи, заслухавши пояснення
відповідачки та її представника,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що в квітні 2008 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було досягнуто
усної домовленості про купівлю-продаж
будинку АДРЕСА_1, який було отримано
останньою у спадщину після смерті
батьків, за ціною 45000 доларів США.

19.04.2008 року ОСОБА_3, передав ОСОБА_4
в якості авансу кошти в сумі 19500 доларів
США, а решту суми в розмірі 25000 доларів
США зобов'язався виплатити у день
оформлення договору купівлі-продажу
будинку, про що між останніми було
оформлено відповідний письмовий
договір у формі розписки.

29.08.2008 року ОСОБА_4 було отримано
свідоцтво про право власності на
будинок в порядку спадкування та 04.12.2008
року державний акт на право власності
на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Згідно розписки від 12.01.2008 року
ОСОБА_3 прийняв на зберігання будинок
АДРЕСА_1 строком на шість місяців з
зобов'язанням оплати комунальних
послуг та з наступним викупом за
обумовлену суму без права внесення
змін в добудови на земельній ділянці.

Протягом 2009-2011 років за
домовленістю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1
позивач проживав у спірному будинку та
сплачував на картковий рахунок ОСОБА_1
кошти в оплату комунальних послуг за
користування будинком, всього ним було
перераховано 49751 грн. 68 коп.

Після оформлення права власності на
будинок ОСОБА_4 неодноразово
пропонувала усно та направляла на
адресу ОСОБА_3, листи з пропозицією про
сплату решти коштів за будинок та
оформлення договору купівлі-продажу,
але ОСОБА_3 не погодився і звільнив
будинок 01.07.2011 року.

ОСОБА_4 після оформлення права
власності 15.07.2011 року продала будинок
іншій особі, про що оформила
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу.

Вказані обставини було встановлено
рішенням Апеляційного суду
Кіровоградської області від 30.01.2014 року
та в силу ч.3 ст.61 ЦПК України є такими,
що не потребують доказуванню при
розгляді даної цивільної справи.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення з останньої коштів в сумі
49751 грн. 68 коп., позивач в обґрунтування
правових підстав позову посилався на
ст.1212 ЦК України. При цьому, зазначав, що
вказані кошти є авансом, сплаченим
ОСОБА_1 у рахунок оплати за будинок.

Разом з тим, будь-яких доказів
відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України щодо наявності між ним та
ОСОБА_1 домовленостей про
купівлю-продаж будинку та сплату цих
коштів в якості авансу позивачем суду
надано не було.

Згідно письмової розписки від 19.04.2008
року вбачається, що домовленість про
купівлю-продаж будинку було досягнуто
саме між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Саме на
користь останньої позивачем сплачено
аванс в сумі 19500 доларів США. Також
вказаною розпискою визначено, що решту
суми в розмірі 25500 доларів США ОСОБА_3
зобов'язується виплатити в день
оформлення договору купівлі-продажу
будинку.

Також судовим рішенням від 30.01.2014 року
було встановлено, що згідно розписки
від 12.01.2008 року позивач, проживаючи в
будинку протягом 2009-2011 року сплачував
кошти в сумі 49751 грн. 68 коп. на картковий
рахунок ОСОБА_1 в якості оплати
комунальних послуг та за користування
будинком.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_1 зазначила, що перерахування
коштів на її картковий рахунок
проводилась за згоди ОСОБА_4, як
власника будинку. Вказані доводи
відповідачки позивачем не спростовано,
а відсутність будь-яких заперечень з
боку ОСОБА_4, зокрема під час розгляду
справи Ленінським районним судом
м.Кіровограда за позовом ОСОБА_3, щодо
перерахування коштів останнім на
картковий рахунок ОСОБА_1 в оплату
комунальних послуг та за користування
належним ОСОБА_4 будинком, свідчить про
її згоду з таким порядком оплати в
межах наданих їй ст.ст.319,383 ЦПК України
прав.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1
коштів в сумі 49751 грн. 68 коп., як авансу
за продажу будинку та на підставі ст.121
ЦК України, є безпідставними, не
підтверджені належними доказами та не
ґрунтуються на законі, а тому в
задоволенні позову ОСОБА_3 слід
відмовити повністю.

В зв'язку з відмовою в позові, сплачений
позивачем при його подачі судовий збір
слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.319,383,1212 ЦК України,
ст.ст.10,11,27,31,36,58-61,88,158,212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

С.Ю.Казак