Справа № 161/9382/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Івасюта Л.В. Провадження №
22-ц/773/1587/14 Категорія: 24 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Козлюк З.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Волиньгаз» (далі - ПАТ
«Волиньгаз») про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_4 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ
«Волиньгаз» про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії -відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач ОСОБА_4 просить його
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити повністю, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи, які
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а
оскаржуване рішення - залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
01.08.2013 року між ОСОБА_1, ОСОБА_5
(Орендодавці) та ОСОБА_4 (Орендар) було
укладено договір оренди приміщень за
умовами якого орендодавці передали, а
орендар прийняв в строкове платне
користування виробничі та побутові
приміщення автомийки та косметичного
салону для автомобілів загальною
площею 640,2 кв.м., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1, м. Луцьк (а. с. 5-6).
Пунктом 1.2. передбачено, що метою
використання майна Орендарем є надання
послуг.

За умовами п. 2.4. вищезгаданого Договору
орендодавець взяв на себе зобов'язання
протягом трьох днів з моменту
підписання Договору передати за актом
прийому передачі Орендодавцеві майно в
стані, який забезпечує його нормальне
функціонування та можливість
використання такого майна за його
цільовим призначенням у відповідності
до мети, визначеної у п. 1.2.

З метою укладення договору з
газопостачання, ОСОБА_4, як орендар
приміщення, неодноразово звертався до
ПАТ «Волиньгаз» із заявами про
укладення його укладення, проте йому
було відмовлено, з підстав наявності
невиконаних договірних зобов'язань
попереднього орендаря ОСОБА_6, в
частині неоплати за спожитий природний
газ.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_4 на час виникнення
спірних правовідносин, а також на час
розгляду справи судом, не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності. Однак,
природний газ на орендованому ним
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, м. Луцьк
використовується не для побутових
потреб, а як паливо або сировина. Дана
обставина позивачем та його
представниками не оспорювалась та не
спростовувалась

Відтак на відносини, що виникли між
позивачем та відповідачем поширюється
дія Правил користування природним
газом для юридичних осіб, затверджених
Постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012 (далі -
Правила).

Згідно з п. 4.1 Правил постачання,
транспортування та розподіл
природного газу споживачам
здійснюється відповідно до укладених
договорів.

29 грудня 2012 року між ПАТ «Волиньгаз» та
ОСОБА_6 було укладено договір
№2013/ТП-ПР-1-625 про постачання природного
газу за регульованим тарифом для
обслуговування автомийки та
косметичного салону для автомобілів за
адресою: АДРЕСА_1, м. Луцьк (а. с. 12-15).

Відповідно до п. 1.1. ПАТ «Волиньгаз»
протягом 2013 року здійснювало ОСОБА_6
постачання природного газу для
забезпечення потреб останнього, який
зобов'язувався оплачувати вартість
газу у розмірах, строках, порядку та на
умовах, передбачених даним Договором.

В п. 10.1. даного Договору зазначено, що
він набирає чинності з дати підписання
та, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного
кодексу України, поширює свою дію на
відносини, що склались між сторонами з
01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013
року, а в частині проведення
розрахунків - до їх повного здійснення
(а. с. 54-57).

Отже, договором від 29 грудня 2012 року
№2013/ТП-ПР-1-625 визначено момент
закінчення його дії, а саме - повне
здійснення розрахунків за надані
послуги.

В результаті неналежного виконання
ОСОБА_6 взятих на себе згідно договору
на постачання природного газу за
регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625
зобов'язань, виникла заборгованість
перед ПАТ «Волиньгаз» в сумі 412337,53 грн.

28.06.2013 року господарським судом
Волинської області було ухвалено
рішення по справі № 903/816/13, яким
стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 заборгованість в сумі 412337,53 грн.,
донарахованих у зв'язку із втручанням в
роботу засобу вимірювальної техніки
(лічильник), який встановлений на
об'єкті газопостачання, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, м. Луцьк та судовий
збір в розмірі 8246,75 грн., а всього: 420584,28
грн. (а. с. 27-33).

Постановою другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції від 30 жовтня 2013 року
відкрито виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_6 заборгованості в
сумі 412337,53 грн. та судовий збір в
розмірі 8246,75 грн., а всього: 420584,28 грн.,
яка на даний час в добровільному
порядку боржником не виконується (а. с.
42).

05 серпня 2013 року та 23 жовтня 2013 року на
адресу ПАТ «Волиньгаз» надійшли заяви
ОСОБА_6, в яких він пропонував розірвати
договір про постачання природного газу
за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-1-625,
оскільки він фактично звільнив
приміщення салону для автомобілів
загальною площею 640,2 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, м.
Луцьк, передавши його в оренду іншій
особі (а. с. 46, 48).

Згідно з п. 6.8. Правил у разі звільнення
займаного приміщення та/або
остаточного припинення користування
природним газом споживач зобов'язаний
повідомити постачальника та (у разі
наявності відповідного договору)
газорозподільне/газотранспортне
підприємство не пізніше ніж за 20
робочих днів до дня звільнення
приміщення та/або остаточного
припинення користування природним
газом та надати заяву про розірвання
договору і в цей самий строк здійснити
оплату всіх видів платежів,
передбачених відповідними договорами,
до вказаного споживачем дня звільнення
приміщення та/або остаточного
припинення користування природним
газом включно.

Постачальник зобов'язаний припинити
постачання природного газу за
договором, а
газорозподільне/газотранспортне
підприємство -
розподіл/транспортування газу із
заявленого споживачем дня звільнення
приміщення та/або остаточного
припинення користування природним
газом.

У разі неповідомлення або
несвоєчасного повідомлення споживачем
постачальника та (у разі наявності
відповідного договору)
газорозподільного/газотранспортного
підприємства про звільнення
приміщення та/або остаточне припинення
користування природним газом споживач
зобов'язаний здійснювати оплату
спожитого об'єктами газоспоживання
природного газу та інших платежів,
виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються
договори відповідно до вимог
законодавства України, зокрема цих
Правил та нормативних документів,
після розірвання договорів із
споживачем, який звільняє приміщення.

З врахуванням наявної несплаченої
заборгованості за спожитий природний
газ у попереднього орендаря ОСОБА_6 та з
врахування вищенаведеного пункту
Правил, ПАТ «Волиньгаз» підставно та
обґрунтовано відмовило новому
орендарю приміщення за адресою:
АДРЕСА_1, м. Луцьк ОСОБА_4 в укладені
договору на постачання природного
газу.

Отже, в силу п. 6.8. Правил оскільки діє
договір із попереднім користувачем
підприємцем ОСОБА_7, а в останнього є
заборгованість за природний газ, то з
новим споживачем укладаються договори
відповідно до вимог законодавства
України, після розірвання договорів із
споживачем, який звільнив приміщення
та проведення з ним повного розрахунку
за спожитий газ.

Відтак, відмова відповідача щодо
укладення з ОСОБА_4 договору на
газопостачання автомийки та
косметичного салону для автомобілів,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, м.
Луцьк є правомірною та обґрунтованою, а
відтак заявлені позивачем вимоги є
безпідставними та необґрунтованими.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги про те, що не
виконання обов'язків ОСОБА_6 за
договором про постачання природного
газу не може обмежувати права ОСОБА_4 на
укладення договору, як побутового
споживача є власним тлумаченням норм
права, що регулюють дані
правовідносини, були предметом
дослідження суду першої інстанції і їм
суд в сукупності з іншими доказами по
справі дав правильну юридичну оцінку.

Фактично ОСОБА_6, передаючи в оренду
приміщення автомийки та косметичного
салону для автомобілів, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1, м. Луцьк, належним
чином не виконав взятих на себе за
договором зобов'язань, передавши в
оренду приміщення, яке у зв'язку з
наявністю боргу за спожитий природний
газ не може в повній мірі
використовуватись за його цільовим
призначенням.

Позивач не позбавлений можливості
захистити свої права та інтереси у
передбачений Законом спосіб,
звернувшись до суду з позовом до
попередніх орендарів приміщення
автомийки та косметичного салону для
автомобілів, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, м. Луцьк.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4
відхилити, а рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 18 вересня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: