АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8302/2014
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Оніщука М.І.,

суддів
Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі
Сливка А.В.,

за участю:

представника позивача
Присяжнюка А.Ю.,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 10 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ПАТ «Родовід Банк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
в якому просило стягнути з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 28.4.1/АК-025.07.2 від 23.01.2007 в сумі 10 347,13
доларів США та 51 694,83 грн. пені, три
відсотка річних та інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що 23.01.2007 між ВАТ
«Родовід Банк», правонаступником якого
є ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_3
укладений кредитний договір №
28.4.1/АК-025.07.2 про відкриття
відновлювальної кредитної лінії на
загальну суму 31 392 доларів США з
терміном погашення до 23.01.2012 та сплатою
10% річних за користування кредитними
коштами. 06.11.2008 між сторонами укладено
додаткову угоду до кредитного
договору, відповідно до якої внесено
зміни до п. 1.5 кредитного договору в
результаті чого збільшено відсоткову
ставку за користування кредитом до 12%
річних.

Проте ОСОБА_3 договірні зобов'язання,
передбачені кредитним договором в
частині повернення кредиту та сплати
процентів за користування наданими
коштами не виконала, внаслідок чого
утворилась заборгованість, яка
складається з: суми заборгованості за
кредитом - 8 916,54 доларів США, суми
заборгованості за відсотками - 1 430,59
доларів США, суми простроченої
заборгованості плати за кредитом - 7 998,88
грн., загальної суми пені за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості - 38 545,25 грн., загальної
суми 3% річних від суми простроченої
кредитної заборгованості - 4 818,47 грн. та
суми інфляційних витрат від суми
простроченої плати по кредиту - 332,23 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 10.04.2014 позов
задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Родовід Банк»
заборгованість за договором кредиту №
28.4.1/АК-025.07.2 від 23.01.2007 в сумі 10 347,13
доларів США (по тілу кредиту та
відсотках) та 51 694,83 грн. (пеня, 3% річних),
а також витрати по сплаті судового
збору в сумі 1 343 грн. 25 коп., а всього 10 347
долврів США 13 центів та 53 038 грн. 08 коп.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та неповне дослідження судом
матеріалів справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову в
частині стягнення суми пені за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості у розмірі 38 545,25 грн.,
суми простроченої заборгованості за
кредитом у розмірі 7 998,88 грн., загальної
суми 3% річних від суми простроченої
кредитної заборгованості у розмірі 4
818,47 грн. та суми інфляційних витрат від
суми простроченої плати по кредиту у
розмірі 332,23 грн. Зазначає, що в судовому
засіданні нею було визнано позов лише в
частині суми заборгованості за
кредитом та сумою заборгованості за
відсотками. Крім того, вважає, що
позивач звернувся до суду з позовом з
порушенням строку позовної давності.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні підтримали
апеляційну скаргу з викладених в ній
підстав та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував за її
безпідставністю та необґрунтованістю
і просив рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши
пояснення сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржено відповідачем в
частині стягнення пені, простроченої
заборгованості плати за кредитом,
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання,
визначені кредитним договором щодо
вчасного повернення кредиту та плати
за його користування (відсотків), що
призвело до виникнення заборгованості,
яка підлягає, в силу вимог договору та
закону, стягненню з відповідача. Крім
того, з відповідача підлягає стягненню
пеня передбачена договором, три
відсотки річних від простроченої суми
та інфляційні втрати, у відповідності
до ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з
рішенням суду лише в частині стягнутої
суми пені, натомість в іншій частині
рішення суду є законним і
обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що 23.01.2007 між ВАТ «Родовід
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Родовід Банк», що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичних осіб (а.с 20) та ОСОБА_3
укладений кредитний договір №
28.4.1/АК-025.07.2 про відкриття
відновлюваної кредитної лінії на
загальну суму 31 392 доларів США з
терміном погашення до 23.01.2012 та сплатою
10% річних за користування кредитними
коштами.

06.11.2008 між сторонами укладено додаткову
угоду до кредитного договору,
відповідно до якої внесено зміни до п.
1.5 кредитного договору в результаті
чого збільшено відсоткову ставку за
користування кредитом до 12% річних.

Банк виконав свої зобов'язання за
кредитним договором в повному обсязі
та надав ОСОБА_3 кредитні кошти, що
підтверджується заявою на видачу
готівки № 426_1621 від 23.01.2007, проте
відповідач, в порушення вимог закону та
умов договору зобов'язання з
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків за їх користування не
виконав.

З наданих позивачем та перевірених
судом розрахунків заборгованість
відповідача станом на 14.12.2013 становить:
за кредитом - 8 916,54 доларів США, за
відсотками - 1 430,59 доларів США,
прострочена заборгованість плати за
кредитом - 7 998,88 грн., пеня за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості - 38 545,25 грн., три
відсотки річних від суми простроченої
кредитної заборгованості - 4 818,47 грн. та
інфляційні втрати від суми
простроченої плати по кредиту - 332,23 грн.

Відповідачем в суді першої інстанції
визнана сума заборгованості за
кредитом та відсотками, а також в суді
апеляційної інстанції відповідач
фактично не заперечував щодо
нарахованих сум простроченої
заборгованості за кредитом, трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
що передбачено умовами договору та
вимогами ст. 625 ЦК України.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 61 ЦПК
України, обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

З наведеного вбачається, що судом
першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач виконав
належним чином свої зобов'язання за
кредитним договором, натомість,
відповідач, в односторонньому порядку,
відмовилась виконувати взяті на себе
зобов'язання щодо вчасного повернення
кредиту та сплати відсотків за його
користування. Таким чином, в суді
першої інстанції знайшов
підтвердження факт неналежного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань за кредитним договором, а
отже, суд цілком правомірно дійшов
висновку про необхідність стягнення з
відповідача суми кредиту, відсотків за
його користування, простроченої
заборгованості плати за кредитом,
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат.

Щодо стягнутої судом суми пені, то її
розмір є завищеним і не відповідає
вимогам закону, з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства. Розмір неустойки,
встановлений законом, може бути
збільшений у договорі (частини 1, 2 ст. 551
ЦК України).

Пунктом 3.9. кредитного договору
передбачено, що за порушення строків
повернення кредитів, сплати процентів
чи плати за проведення розрахунків,
позичальник зобов'язується сплачувати
банку за кожен день пеню у розмірі
подвійної процентної ставки,
встановленої у пункті 1.5. цього
Договору, від суми простроченого
платежу.

За загальним правилом період, за який
нараховується пеня за прострочення
виконання зобов'язання, не може
перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України). При цьому виходячи з правової
природи пені, яка нараховується за
кожен день прострочення, право на позов
про стягнення пені за кожен окремий
день виникає щодня на відповідну суму,
а позовна давність за позовом про
стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК
України обчислюється по кожному дню, за
який нараховується пеня, окремо,
починаючи з дня, коли кредитор дізнався
або повинен був дізнатися про
порушення права.

Позивач звернувся до суду 07.06.2013 (а.с. 22)
та просив стягнути пеню за весь час
прострочення станом на 14.12.2012, яка була
стягнута судом першої інстанції. Разом
з цим, пеня підлягала стягненню лише в
межах одного року до дня пред'явлення
позову з урахуванням заявлених
позовних вимог та в їх межах.

Стягнувши пеню за весь час
прострочення суд неправильно
застосував норму п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України.

Так, з урахуванням того, що позивач
звернувся до суду 07.06.2013, а пеня
підлягає стягненню в межах одного року
до дня пред'явлення позову, то період
нарахування пені становить з 07.06.2012 по
07.06.2013. Однак, з огляду на те, що
позивачем заявлено вимоги про
стягнення пені станом на 14.12.2012, то
період за який підлягає стягненню пеня
слід визначити з 07.06.2012 по 14.12.2012, що
згідно наданого позивачем та
перевіреного судом апеляційної
інстанції розрахунку становить 11 366
грн. 91 коп. (10 362 грн. 34 коп. пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
по кредиту та процентам + 1 004 грн. 57 коп.
пеня за несвоєчасне погашення плати за
обслуговування кредиту).

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Отже, з огляду на викладене та
враховуючи зміст резолютивної частини
рішення суду де вказано загальну суму
пені, три відсотки річних та
інфляційних втрат, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
зміни рішення суду в частині стягнутої
суми пені, яка підлягає зменшенню. В
іншій частині рішення суду слід
залишити без змін, оскільки воно
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Друзь Ніни Іванівни -
задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 10 квітня 2014 року -змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Київ, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід банк» (м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, 1-3, ) 8
916 (вісім тисяч дев'ятсот шістнадцять)
доларів США 54 центи - заборгованості по
кредиту та 1 430 (одна тисяча чотириста
тридцять) доларів США 59 центів -
заборгованості по відсоткам, а всього
стягнути 10 347 (десять тисяч триста сорок
сім) доларів США 13 центів.

Стягнути з ОСОБА_3 (м. Київ, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід банк» (м. Київ, вул.
Північно-Сирецька, 1-3, ) 7
998 (сім тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім)
грн. 88 коп. - простроченої
заборгованості за кредитом, 11 366
(одинадцять тисяч триста шістдесят
шість) грн. 91 коп. - пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по кредиту,
процентам та плати за обслуговування
кредиту, 4 818 (чотири тисячі вісімсот
вісімнадцять) грн. 47 коп. - три відсотки
річних, 332 (триста тридцять дві) грн. 23
коп. - інфляційні втрати та 1 343 (одну
тисяча триста сорок три) грн. 25 коп. -
судового збору, а всього стягнути 25 859
(двадцять п'ять тисяч вісімсот
п'ятдесят дев'ять) грн. 74 коп.

В іншій частині рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10 квітня 2014
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді