Номер провадження: 22-ц/785/9807/14
Головуючий у першій інстанції Жуган
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського
С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Одеської міської
ради, треті особи - П'ята Одеська
державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про встановлення факту
володіння будівлею на праві власності
та визнання права власності в порядку
спадкування, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 22 жовтня 2014 року, -

встановила:

24 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Одеської міської
ради, треті особи - П'ята Одеська
державна нотаріальна контора,
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про встановлення факту
володіння будівлею на праві власності
та визнання права власності в порядку
спадкування.

Свої вимоги мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_4,
після смерті якої відкрилася спадщина
на житловий будинок АДРЕСА_4.

Позивач зазначає, що ОСОБА_4 отримала
дозвіл на право будівництва
індивідуального жилого будинку у
АДРЕСА_4 на підставі рішення Виконкому
Іллічівської районної ради №609 від
30.05.1959 року. 07.06.1960 року між ОСОБА_4 та
вищеназваним Виконкомом був укладений
договір про надання у безстрокове
користування земельної ділянки площею
490 кв.м для будівництва індивідуального
жилого будинку на праві приватної
власності жилою площею 21,25 кв.м.
Рішенням Виконкому Іллічівської
районної ради №142 від 10.11.1961 року у
зв'язку із самовільним спорудженням
ОСОБА_5 домоволодіння на ділянці,
наданій ОСОБА_4, вирішено залишити
ОСОБА_5 самовільно споруджене
домоволодіння на земельній ділянці
АДРЕСА_3 без виділення земельної
ділянки. Позивач вказує, що таким чином
домоволодіння АДРЕСА_2 було залишено у
власності ОСОБА_4, про що був зроблений
напис в будинковій книзі. Разом із тим,
ОСОБА_5 було виділено земельну ділянку
НОМЕР_1 та самочинно побудовано будинок
АДРЕСА_1, який було залишено у власності
ОСОБА_5, про що був зроблений
відповідний запис у відповідній
будинковій книзі.

З моменту будівництва зазначеної
будівлі його матір ОСОБА_4 проживала в
ній та обслуговувала її, оплачувала
комунальні платежі, там згодом був
прописаний і він. Відповідно до
відомостей будинкової книги будинку
АДРЕСА_4, запис про домоволодіння
ОСОБА_4 був зроблений з 07.06.1960 року.
04.08.1994 року на ім'я ОСОБА_4 Одеським
міжміським бюро технічної
інвентаризації було виготовлено
технічний паспорт на жилий будинок
АДРЕСА_4, який складається з жилих
приміщень літ. «А», площею 96,1 кв.м., та
надвірних споруд: душова літ. «Б»
площею 4,8 кв.м., сарай літ. «В» площею 13,6
кв.м., гараж літ. «Д» площею 31,6 кв.м.,
вбиральня літ. «Е» площею 2,3 кв.м.,
огорожа №1-3, мостіння літ. «І».

Позивач зазначає, що за життя ОСОБА_4
склала на його ім'я заповіт, яким
заповіла йому все належне їй майно, в
тому числі і житловий будинок АДРЕСА_4.

ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної
контори за отриманням спадщини, однак,
не має можливості отримати свідоцтво
про право на спадщину за заповітом
після смерті матері у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів на житловий будинок
АДРЕСА_4.

У зв'язку із вищевикладеними
обставинами, він не має можливості в
нотаріальному порядку отримати
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_4, тому
просить суд: встановити факт володіння
на праві власності ОСОБА_4 житловим
будинком АДРЕСА_4, який складається з
жилих приміщень літ. «А», площею 96,1
кв.м., та надвірних споруд: душова літ.
«Б» площею 4,8 кв.м., сарай літ. «В» площею
13,6 кв.м., гараж літ. «Д» площею 31,6 кв.м.,
вбиральня літ. «Е» площею 2,3 кв.м.,
огорожа №1-3, мостіння літ. «І»; визнати
за ОСОБА_2 право власності в порядку
спадкування на житловий будинок
АДРЕСА_4, який складається з жилих
приміщень літ. «А», площею 96,1 кв.м., та
надвірних споруд: душова літ. «Б»
площею 4,8 кв.м., сарай літ. «В» площею 13,6
кв.м., гараж літ. «Д» площею 31,6 кв.м.,
вбиральня літ. «Е» площею 2,3 кв.м.,
огорожа №1-3, мостіння літ. «І» .

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Одеської міської ради, треті особи -
П'ята Одеська державна нотаріальна
контора, Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації» Одеської
міської ради про встановлення факту
володіння будівлею на праві власності
та визнання права власності в порядку
спадкування було відмовлено у повному
обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу у якій просить
рішення суду скасувати, постановити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що ОСОБА_4
до моменту своєї смерті не набула права
власності на спірне приміщення, а
відповідно її спадкоємці не набувають
права власності на визначене нерухоме
майно у порядку спадкування.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Позивач просив встановити факт
володіння на праві власності
спадкодавцем - його матір'ю ОСОБА_4
житловим будинком АДРЕСА_4, який
складається із жилого приміщення літ. А
площею 96,1 м2; та надвірних споруд:
душової літ. Б; сараю літ. В; гаражу літ.
Д; уборної літ Е; огорожі 1-3; мостіння -1,
та визнати за ним право власності у
порядку спадкування на це майно.

Виходячи з того, що дозвіл на
проведення будівельних робіт
надавався ОСОБА_4 на будівництво
житлового приміщення площею 21, 25 м2 без
права спорудження надвірних будівель і
після завершення будівництва ОСОБА_4 у
встановленому порядку не зверталась до
органу місцевого самоврядування про
здачу будинку в експлуатацію, районний
суд підставно прийшов до висновку про
те, що домоволодіння є незавершеним
будівництвом і не є об'єктом
спадкування.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні
обставини по справі, рішення суду
відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК
України, а тому не вбачає підстав для
його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319
ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 жовтня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області:

Н.А. Кононенко

С.П.
Гайворонський

С.М. Сегеда