інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/1980/14 Категорія: 41 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Веремчук Л. М.

суддів - Овсієнка А.А.,
Лівандовської-Кочури Т. В.,

при секретарі Черняк О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього
підприємства Телерадіокомпанія "Аверс"
відкритого акціонерного товариства
"Корпорація "Аверс", товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтернет
Інвест", електронного інтернет-видання
"Під прицілом" про захист честі,
гідності та ділової репутації за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 26 листопада 2014
року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волиської області від 26 листопада
2014 р. відмовлено в задоволенні
даного позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати це
рішення та постановити нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
на незаконність даного рішення,
зокрема, що суд неповно з'ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, з таких
підстав.

Місцевим судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
статтях за авторством ОСОБА_2 в мережі
Інтернет у домені «ІНФОРМАЦІЯ_3.» під
назвами «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5»,
«ІНФОРМАЦІЯ_6» висвітлила події щодо
розслідування комісією
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Волинській
області ДТП, яка мала місце на дорозі
Київ-Чоп 27 листопада в селі Обарів
Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року відповідач ДП ТРК
«Аверс» ВАТ «Корпорація «Аверс»
розмістив статтю цієї ж журналістки
про її враження про хід розслідування
вищезазначеного ДТП під час засідань
комісії з розслідування нещасного
випадку від головуванням позивача
ОСОБА_1

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1
зазначає, що своїми висловами у статті
«ІНФОРМАЦІЯ_4»:

- «день фатальної поїздки у загиблого
водія не був вихідним»;

- «адже члени органу категорично
стали на бік підприємця»;

- «голова комісії ОСОБА_1 не зважає на
факти та документи, представлені
ріднею загиблого»;

у статтях «ІНФОРМАЦІЯ_5» та
«ІНФОРМАЦІЯ_6»:

- «особливо допомагає «чесно»
розібратися у справі голова комісії
ОСОБА_1»;

- « неймовірними зусиллями її голова
ОСОБА_1 затягував час, переносив
засідання, вигадував причини, аби
допомогти «доброму» роботодавцю»;

- « ОСОБА_1 довелося змушувати усіх
переголосовувати аж 4 рази»;

відповідачі поширили недостовірну
(неправдиву) та негативну інформацію
щодо нього, чим прямо порушили його
немайнові права - право на повагу до
честі та право на недоторканість
ділової репутації.

Згідно ч. з ст. 277 ЦК України негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе
протилежного.

За змістом ст. 297 ЦК України кожен має
право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканними. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону
України «Про інформацію» ніхто не
може бути притягнутий до
відповідальності за висловлення
оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком
наклепу, є висловлювання, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості.

При вирішені питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суд повинен визначити характер такої
інформації та з'ясувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням.

Виходячи із змісту ст.277 ЦК України не є
предметом судового захисту оціночні
судження, думки, переконання, критична
оцінка певних фактів і недоліків, які,
будучи вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецендентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, в якій
зазначено, що кожен має право на
свободу вираження поглядів. Це право
включає свободу дотримуватися своїх
поглядів, одержувати і передавати
інформацію та ідеї без втручання
органів державної влади і незалежно
від кордонів.

Критичне висловлювання автора статті
про те, що «члени органу категорично
стали на бік підприємця», «день
фатальної поїздки у загиблого водія не
був вихідним»; «голова комісії ОСОБА_1
не зважає на факти та документи,
представлені ріднею загиблого»;
«особливо допомагає «чесно»
розібратися у справі голова комісії
ОСОБА_1»; «неймовірними зусиллями її
голова ОСОБА_1 затягував час, переносив
засідання, вигадував причини, аби
допомогти «доброму» роботодавцю»; «
ОСОБА_1 довелося змушувати усіх
переголосовувати аж 4 рази» є особистим
ставленням журналіста до професійних
якостей позивача та є оціночним
судженнями.

Якщо особа вважає, що оціночні судження
або думки, поширені в засобі масової
інформації, принижують її гідність,
честь чи ділову репутацію, а також інші
особисті немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй частиною
першою статті 277 ЦК та відповідним
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи
(стаття 37 Закону про пресу, стаття 65
Закону України "Про телебачення і
радіомовлення") у тому ж засобі масової
інформації з метою обґрунтування
безпідставності поширених суджень,
надавши їм іншу оцінку.

Розслідування факту ДТП, яке проводила
комісія держгірпромнагляду під
головуванням позивача ОСОБА_1 мало
суспільний інтерес, а тому підлягало
ретельному громадському контролю. Тому
члени комісії, в тому числі і її голова
зазнали громадської критики у засобах
масової інформації з приводу того, як
вони виконують свої функції.

Твердження журналіста про те, що «день
фатальної поїздки у загиблого водія не
був вихідним» не стосується особи
позивача, а тому не може бути
підтвердженим чи спростуваним при
розгляді даної справи.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що інформація, спростування
якої вимагає позивач, є оціночними
судженнями автора статтей, оскільки не
містить фактичних даних. Крім того,
висловлена думка автора статті не
носить брутального, принизливого чи
непристойного характеру, що принижує
гідність, честь позивача або інших
осіб.

Правильність оцінки назв публікацій не
може бути предметом думок та оцінок
інших осіб, а тому їх правильність не
може визнаватись в судовому порядку.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін, оскільки воно ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не містять
передбачених законом підстав для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити,

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 26 листопада 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: