Справа № 203/5832/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м.Дніпропетровська, в складі:

Головуючого-судді -
Казака С.Ю.

при секретарі -
Місюра К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську подання
начальника Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська надійшло вказане
подання, в обґрунтування якого
зазначено, що в Кіровському відділі
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції перебуває на
виконанні виконавче провадження №34229602
відносно боржника – Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рєалді»,
відкрите за вимогою Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська №Ю-6 від
02.01.2014 року про стягнення боргу в сумі 956
грн. 79 коп., а всього з урахуванням
виконавчого збору 1052 грн. 46 коп.
Посилаючись на те, що керівник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рєалді» ОСОБА_1
ухиляється від виконання вимог,
відсутність коштів на рахунках
товариства та рухомого майна, заявник
просив винести ухвалу про тимчасове
обмеження останнього у праві виїзду за
межі України.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК
України суд негайно розглядає подання,
зазначене в ч.1 цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судове засідання представник
виконавчої служби не з’явився, про
причини неявки не повідомив. В зв’язку
з чим, суд вважає за можливе розглянути
подання за відсутності представника
виконавчої служби та у відповідності
до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Перевіривши викладені в поданні
доводи, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що подання
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції
задоволенню не підлягає за наступних
підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухиляння боржника від
виконання ним зобов’язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи за межі України –
до виконання зобов’язань за рішенням.

Згідно ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду громадян за кордон може бути,
зокрема, наступне: громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у видачі паспорта у випадках, якщо
діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання - до виконання зобов'язань,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань. Паспорт може бути
тимчасово затримано чи вилучено в
даному випадку.

Таким чином, відповідно до
зазначених вище положень закону,
боржника може бути обмежено у праві
виїзду за межі України в разі його
ухилення від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Тобто ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням є будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Як вбачається із матеріалів
справи, у Кіровському відділі
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції на примусовому
виконанні перебуває вимога Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м.Дніпропетровська №Ю-6 від
02.01.2014 року про стягнення боргу з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рєалді» в сумі 956
грн. 79 коп., а всього з урахуванням
виконавчого збору 1052 грн. 46 коп.

14.03.2014 року державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та згідно
останньої боржнику надано строк для
самостійного виконання рішення суду до
20.03.2014 року.

Посилаючись на те, що боржником
у добровільному порядку рішення суду
не виконано, кошти на рахунках
товариства та рухоме майно, на які може
бути звернуто стягнення відсутні,
виконавчою службою було поставлено
питання про обмеження керівника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рєалді» ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України.

Разом з тим, до подання не надано
доказів того, що боржником було
отримано постанову про відкриття
виконавчого провадження, його
обізнаність про наявність виконавчого
провадження та що він має змогу
виконувати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

В той час, як законом
передбачені юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявності факту невиконання
зобов'язань, а саме за ухилення від
виконання.

Також до подання не надано
підтверджень тому, що у боржника
відсутнє нерухоме майно, на яке може
бути звернуто стягнення.

Крім того, відповідно до ч.1
ст.377-11 ЦПК України та п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
суб’єктом звернення з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є державний
виконавець та вказане подання повинно
бути погоджене з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Згода начальника відділу ДВС на
внесення подання є однією з форм
реалізації ним функції контролю за
законністю виконавчого провадження, що
закріплена ст.83 Закону України «Про
виконавче провадження», відповідно до
положень якої начальник відділу
зобов'язаний перевірити законність та
обґрунтованість подання.

У випадку зміни державного
виконавця, після відкриття виконавчого
провадження, до подання мають бути
додані документи, які підтверджують, що
з поданням до суду звернувся саме той
виконавець, який здійснює виконання за
конкретним виконавчим документом.

В разі звернення з поданням до
суду начальника ВДВС у провадженні
якого перебуває виконавче провадження,
погодження такого подання не
вимагається.

Як вбачається, з наданих до
подання постанов про відкриття
виконавчого провадження, про арешт
майна та коштів боржника, виконавчого
провадження подано начальником
перебуває на виконанні у державного
виконавця Біловол В.О.

В той час, як подання подано
начальником Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_2

Таким чином, останнє подано без
дотримання вимог ч.1 ст.377-1 ЦПК України,
не уповноваженою особою.

В зв’язку з вищевикладеним, суд
приходить до висновку про необхідність
відмови в задоволенні поданого
клопотання.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.11,12,83 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.6
Закону України «Про порядок виїзду і
в’їзду в Україну громадян України»,
ст.ст.197,208-210,377-1 ЦПК суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання
начальника Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України – відмовити.

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена
в частині повернення позову до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

С.Ю.Казак