Ухвала іменем україни 17 грудня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М. суддів:
Маляренка А.В., Нагорняка В.А., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
Комунального підприємства теплових
мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 08 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Комунальне
підприємство теплових мереж
«Криворіжтепломережа» (надалі - КПТМ
«Криворіжтепломережа») звернулося до
суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за опалення та гаряче
водопостачання.

В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначив, що відповідач
користувався послугами за надання
опалення та гарячого водопостачання,
однак за період з 27 жовтня 2008 року по 06
квітня 2013 року не сплачував за вказані
послуги, в результаті чого утворилася
заборгованість у розмірі 25 154
грн 69 коп. Крім зазначеної суми позивач
просив стягнути з

ОСОБА_4 на свою користь пеню за
несвоєчасне виконання зобов'язання в
розмірі 1 730 грн 51 коп, суму збитків від
інфляції - 124 грн 84 коп., 3 %
річних у сумі 552 грн 02 коп. та судовий
збір.

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу від 08
липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 серпня
2014 року, в задоволенні позовних вимог
КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
теплову енергію відмовлено.

У касаційній скарзі КПТМ
«Криворіжтепломережа» просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився і апеляційний суд, виходив із
того, що позовні вимоги є
безпідставними, оскільки договір на
постачання теплової енергії було
укладено з ОСОБА_4 як з фізичною особою,
однак заборгованість за послуги
нарахована як суб'єкту господарювання.

Проте погодитись із такими висновками
судів попередніх інстанцій не можна,
оскільки суд дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення судів не
відповідають.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про право
власності від 16 березня 2012 року,
зареєстрованого в реєстрі прав
власності на нерухоме майно 18 квітня 2012
року та виданого замість договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
Другою криворізькою державною
нотаріальною конторою 14 березня 2008
року, зареєстрованого в реєстрі за
№ 2-1157, ОСОБА_4 є власником приміщення
магазину непродовольчих товарів після
реконструкції квартири, загальною
площею 55,6 кв. м, по АДРЕСА_1 (а. с. 58).

10 квітня 2013 року між ОСОБА_4 та КПТМ
«Криворіжтепломережа» було підписано
договір на постачання теплової енергії
для потреб опалення, вентиляції,
гарячого водопостачання і пари № 3660
(далі - Договір) (а. с. 10).

Пунктом 1.3 Договору визначено, що
постачальник - КПТМ
«Криворіжтепломережа» відпускає
споживачеві - ОСОБА_4 теплову енергію на
об'єкти, вказані в таблиці № 2, згідно з
встановленим планом теплоспоживання з
10 вересня 2008 року по 31 грудня 2014 року.
Оплата здійснюється з моменту
зазначеного періоду дії Договору.

Отже між сторонами виникли
правовідносини з приводу постачання
теплової енергії, які регулюються
Законами України «Про
теплопостачання», «Про
житлово-комунальні послуги» та
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 (далі -
Правила).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно п. 18 Правил розрахунковим
періодом для оплати послуг є
календарний місяць. Плата за послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
встановлена відповідальність за
несвоєчасне здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги у вигляді
пені у встановлених законом чи
договором розмірах.

Така ж відповідальність за несвоєчасне
здійснення платежів за надання послуг
з теплопостачання встановлена і у п. 23
Правил.

Крім того, відповідно до загальних умов
виконання зобов'язання, установлених
ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно
виконуватись належним чином згідно з
умовами договору та вимогами ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства. Недотримання таких
вимог призводить до порушення
зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1
ст. 903 ЦК України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

На підтвердження своїх
позовних вимог позивачем було надано
до суду акти, відповідно до яких КПТМ
«Криворіжтепломережа» надає послуги з
теплопостачання, в тому числі
мешканцям будинку по АДРЕСА_1 з 2008 року
(а. с. 19 - 40).

Як вбачається з
розрахунку КПТМ «Криворіжтепломережа»
станом на 30 квітня 2013 року
заборгованість за послуги
теплопостачання за адресою: квартира
АДРЕСА_1, за період з 27 жовтня 2008 року по
06 квітня 2013 року складає 25 154 грн 69
коп (а. с. 8).

З урахуванням положень
ст. 257 ЦК України позивач може
звернутися до суду про стягнення
заборгованості за надані послуги за
останні три роки до моменту звернення
до суду з позовом, тобто з березня 2011
року по лютий 2014 року.

Як вбачається із
заперечень на позовну заяву,
відповідач не заперечував, що послуги
із теплопостачання йому надавались,
проте не погоджувався із розрахунком
заборгованості, тарифами, на підставі
яких було здійснено вказаний
розрахунок. На підтвердження своїх
заперечень посилався на те, що належне
йому приміщення було реконструйовано
під магазин лише 14 березня 2012 року, а
заборгованість нараховано за тарифами
як для суб'єкта господарювання за весь
період.

Разом з тим суд
належної оцінки доводам сторін не дав,
не перевірив, за який період та за
якими тарифами має бути здійснено
розрахунок, зважаючи на те, що
відповідач взагалі не сплачував за
послуги з теплопостачання, які йому
надавались, дійшов передчасного
висновку про відмову в задоволенні
позову в повному обсязі.

Апеляційний суд у
порушення вимог ст. 303 ЦПК України
доводи апеляційної скарги не
перевірив, недоліків суду першої
інстанції не усунув.

За таких обставин рішення судів не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства теплових мереж
«Криворіжтепломережа» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 08 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 серпня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Г.В. Юровська