Провадження №2/522/8348/13
Приморський районний суд м. Одеси, у
головуючого - судді Домусчі Л.В.,
при секретарі -Герасименко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщення, -
Позивач 09.09.2014 року звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, а
саме квартирою АДРЕСА_1. В
обґрунтування позову вказує, що йому на
підставі договору купівлі-продажу від
01.06.1998 року належить квартира АДРЕСА_1.
Згодом, 22.07.1998 року він зареєстрував
своє місце проживання у вищевказаній
квартирі, а також зареєстрував своїх
синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 З 10.03.1999 року ОСОБА_2 змінив
своє фактичне місце проживання і не
проживає за вказаною адресою, на
сьогоднішній день його фактичне місце
проживання та перебування не відомо.
ОСОБА_3 з 24.10.2004 року також змінив своє
фактичне місце проживання і на
сьогоднішній день він проживає за
адресою: АДРЕСА_3. З позивачем проживає
та зареєстрована з 18.06.2014 року його
онука ОСОБА_4 Отже, відповідачі не
мешкають в квартирі, але зареєстровані
в ній, речей належних їм в квартирі
немає, також вони не сплачують за
комунальні послуги, в наслідок чого
втратили право користування житлом
відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав позов та просив його
задовольнити. При цьому пояснив, що
відповідачі його сини, він їх прописав
в квартирі, але вони довгий час не
мешкають в ній. Зараз вони з ним не
спілкуються. Відповідачі оформили
кредити та їх розшукують та банки
погрожують забрати квартиру. Якщо до
нього не зверталися з приводу
повернення кредитів, він не виписував
би з квартири синів. Але на даний час їх
виписка необхідна, якщо вони потім
звернуться до нього щодо прописки, він
знову їх зареєструє в квартирі.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
судового засідання був повідомлені
належним чином, поважних причин неявки
суду не представили. Суд у зв'язку з
неявкою відповідачів та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання,
ухвалив слухати справу у відсутності
ОСОБА_3 та ОСОБА_2., згідно ч.4 ст.169 ЦПК
України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК
України при заочному розгляді на
підставі наявних у справі доказів.
Суд заслухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу № 180 від 01.07.1998 року.
(а.с. 8-9). 06.07.1998 року позивачем право
приватної власності на зазначену
квартиру у встановленому порядку було
зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН» ,
запис 342 стор. 180, кн.5доп к.
Як вбачається з копії технічного
паспорту від 08.06.1998 року, житлова площа
2- кімнатної усієї квартири - 34,2 кв.м.,
загальна площа квартири 49,5 кв.м. (а.с.
З довідки (виписки з домової книги про
склад родини та прописку) Ф № 1 б/д
вбачається, що в АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_1, син - ОСОБА_3. 1971 р.н., син - ОСОБА_2
1980 р.н. та онука - ОСОБА_4.1991р. (а.с. 18).
Як вбачається з наданих свідоцтв про
народження (а.с. 6.7). у позивача є сини -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3,
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
також вказав, що йому не відомо де зараз
мешкає його син ОСОБА_2, він не проживає
разом з ним з 10.03.1999 року. Син ОСОБА_3
проживає з 24.10.2004 року за адресою:
АДРЕСА_3 у своїй подруги, проте вони вже
тривалий час не спілкуються з
невідомих причин, але саме у зв'язку з
отриманими ним кредитами до нього
постійно навідуються колектори.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання
суду пояснила, що позивач є її
чоловіком, у нього є троє синів: ОСОБА_8,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Старший син ОСОБА_8
іноді їм телефонує, спілкується з
батьком. ОСОБА_2 давно пішов з дому та їм
про його місце перебування нічого не
відомо. А ОСОБА_3 мешкає за іншою
адресою, мешкає з дівчиною, але він ніде
не працює, оформив кредит та на їх
адресу приходять листи з вимогами
Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання
суду пояснила, що вона є сусідка ОСОБА_1
та мешкає в їх будинку з 1997 року. Знає
ОСОБА_3, але він давно не мешкає з
батьками. Сина ОСОБА_2 вони ніколи не
бачила і тільки чула про нього що він
Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання
суду пояснив, що він сусід ОСОБА_1 з 1998
року. Знає, що у позивач є сини, але в
квартирі речей відповідачів не має та
вони давно не мешкають в квартирі.
Відповідно ст.405 ЦК України члени
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.
Відповідно до статті 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник
володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
суду з вимогою про заборону вчинення
нею дій, які можуть порушити
його право, або з вимогою про вчинення
певних дій для запобігання
Відповідно до ст. 391 ЦК України, Власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім'ї власника
будинку (квартири) належать дружина, їх
діти і батьки. Членами сім'ї власника
будинку (квартири) може бути визнано й
інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з власником будинку
(квартири) і ведуть з ним спільне
Судом встановлено, що відповідачі
покинули житло добровільно.
За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, провадиться в
судовому порядку внаслідок
відсутності цієї особи понад шість
місяців без поважних причин.
Враховуючи, що відповідачі оплату
комунальних платежів не здійснюють,
фактично в квартирі позивача не
проживають більш ніж один рік,
порушують право власності позивача,
оскільки він не може вільно
розпоряджатися своїм майном, суд
вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Керуючись ст..41 Конституції України,
ст.ст. 71,72, 150,156 ЖК України; ст.ст. 1, 3, 316,
317, 318, 319, 321, 328, 386, 391, 405 ЦК України,
ст.ст.3,4,10, 11,15, 58, 60, 88 ч.1, ч.4 169, 208, 209, 212-215,
218, 224- 226 ЦПК України, , суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщення -
задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7. такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення суду набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

11.12.2014