Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Ситнік О.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Берегометський
деревообробний комбінат» про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «Піреус Банк МКБ»
звернулось до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 21 травня
2008 року між ним та ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат» укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав товариству
невідкличну відновлювальну кредитну
лінію в розмірі 2 000 000 доларів США
терміном з 21 травня 2008 року по 20
травня 2011 року. Сторони 25 грудня 2012 року
уклали додаткову угоду № 2 до
кредитного договору, відповідно до
умов якої максимальний ліміт
заборгованості за кредитним договором
складає 2 500 000 доларів США з 25
грудня 2008 року до 20 травня 2013 року. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором позивач
21 травня 2008 року уклав з ОСОБА_5 договір
поруки, відповідно до умов якого
останній зобов'язався відповідати всім
належним йому майном та коштами перед
ПАТ «Піреус Банк МКБ» за виконання ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» усіх зобов'язань за
кредитним договором у розмірі 2 000
000 доларів США. Товариство не виконало
належним чином свої зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим 21
березня 2011 року позивач надіслав на
адресу боржника та поручителя вимоги
про сплату боргу за кредитним
договором та договором поруки, проте
зобов'язання залишаються невиконаними.
Загальна сума заборгованості за
кредитним договором складає 5 508 324,44
доларів США та 60 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 14 травня 2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з
ТОВ «Берегометський деревообробний
комбінат» заборгованість за кредитним
договором у розмірі 5 508 324,44 доларів США
та 60 000 грн. У задоволенні решти позову
відмовлено. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Піреус Банк
МКБ», посилаючись на порушення судами
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
місцевого суду в частині відмови у
задоволенні позову до ОСОБА_5 та ухвалу
апеляційного суду скасувати, ухвалити
нове рішення, яким стягнути солідарно з
відповідачів 2 000 000 доларів США.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу ОСОБА_5 зазначає, що
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими, у процесі розгляду
справи судами не порушені норми
матеріального та процесуального права,
а тому ці судові рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Доводи касаційної ПАТ «Піреус Банк
МКБ» не дають підстав для висновку про
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що внаслідок невиконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором виникла заборгованість
перед банком у розмірі 5 508 324,44 доларів
США, проти якої боржник не заперечує та
винесені місцевим і апеляційним судами
судові рішення не оскаржує.

Відмовляючи у задоволенні вимог до
поручителя, суди виходили із того, що
порука припинилась внаслідок підстав,
передбачених частинами 1 та 4 ст. 559
ЦК України.

Так, судами встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат» укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав товариству
невідкличну відновлювальну кредитну
лінію в розмірі 2 000 000 доларів США
терміном виконання з 21 травня 2008 року
по 20 травня 2011 року. Сторони 25 грудня 2012
року уклали додаткову угоду № 2 до
кредитного договору, відповідно до
умов якої максимальний ліміт
заборгованості за кредитним договором
складає 2 500 000 доларів США та остаточне
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту - 20 травня 2013 року.
Встановивши обставини, що банк
звернувся до поручителя з позовом у
березні 2014 року, після шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання, суди
обґрунтовано дійшли висновку, що
порука припинилась на підставі ч. 4 с. 559
ЦК України.

Такий висновок суду співпадає із
правовою позицією Верховного Суду
України, висловленою у постанові від 17
вересня 2014 року справа № 6-170цс13, яка
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, судами встановлено, що
додатковою угодою від 25 грудня 2012 року
№ 2 до кредитного договору були внесені
зміни, якими було збільшено суму
кредиту до 2 500 000 доларів США без згоди
поручителя, збільшено строк і плату за
кредит, що є самостійною підставою для
припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559
ЦК України. Доводи касаційної скарги,
що порука поручителя була обмежена 2 000
000 доларів США, не відповідає змісту
пунктів 1.1, 3.1, 5.1 договору поруки від 21
травня 2008 року (а. с. 36-37), відповідно до
яких поручитель відповідає перед
кредитором за виконання боржником усіх
зобов'язань за кредитним договором у
сумі, що дорівнює 2 млн доларів США, а
також всіх інших сум (відсотки, пені та
штрафи, якщо такі будуть), підтверджені
кредитним договором та додатковими
угодами до нього всім належним йому
майном та коштами, що знаходяться на
його поточних та/або депозитних
рахунках, а термін дії договору - до
повного виконання зобов'язань за
кредитом з урахуванням додаткових угод
до нього. Це підтверджено вимогами
банку до поручителя від 21 березня 2013
року № 627/03-ІІІ та № 630/03-ІІІ (а. с.
38-39, 44-46) про дострокове виконання
зобов'язань, у яких кредитор вимагав
від поручителя повної
відповідальності, а не обмеженої.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому їх слід
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 14 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 06 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.В. Маляренко О.М. СитнікТ.О. Писана