Справа № 636 / 114 / 14-ц
У Х В А Л А

про скасування заочного рішення

17 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області

у складі :
головуючого – судді Ковригіна О.С.

при
секретарі Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Чугуївського
міського суду Харківської області від
27 березня 2014 року, по цивільній справі
за позовом ПАТ «ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № 00095/RKH від 22.08.2008
року, позовні вимоги були повністю
задоволені та стягнуто з відповідачів
заборгованість у розмірі 1 046 138, 56 грн.
та судовий збір в сумі 3 441, 00 грн.

29.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою про перегляд заочного рішення
Чугуївського міського суду
Харківської області від 27.03.2014 року, в
якій просила рішення скасувати, а
цивільну справу за позовом ПАТ «МАРФІН
БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
призначити до розгляду в загальному
порядку.

Згідно Ухвали Чугуївського міського
суду Харківської області від 19.06.2014
року заяву ОСОБА_1 слід вважати
неподаною та повернуто заявнику, на що
ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

07.08.2014 року ухвалою апеляційного суду
Харківської області ухвалу
Чугуївського міського суду
Харківської області від 19.06.2014 року
скасовано, справу направлено до суду
першої інстанції для вирішення питання
щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що вона не мала можливості
з’явитися в судове засідання оскільки
не була належним чином повідомлена про
розгляд справи, внаслідок чого судом
було порушено її право на реалізацію її
процесуальних прав та надання доказів,
які мають істотне значення для
вирішення справи.

Заявниця в судовому засіданні
підтримала доводи поданої заяви,
просила заочне рішення суду від 27.03.2014
року винесене по цивільній справі за
позовом ПАТ «ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором скасувати, при
цьому пояснила, що суд при винесенні
рішення користувався представленими
позивачем розрахунками, які не
відповідають дійсності, отже судове
рішення є незаконним та
необґрунтованим.

Представник ПАТ «МАРФІН БАНК» ОСОБА_4 в
судовому засіданні проти поданої заяви
заперечувала, просила залишити заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
без задоволення, а заочне рішення
Чугуївського міського суду
Харківської області від 27.03.2014 року
вважати таким, що набрало законної
сили. Через канцелярію суду 17.11.2014 р.
представником Банку були також подані
письмові заперечення на заяву про
перегляд заочного рішення, в яких він
зазначив, що заочне рішення від 27.03.2014
року є законним, обґрунтованим, під час
винесення заочного рішення судом були
правильно застосовані норми чинного
законодавства та з’ясовані всі
обставини, що мають значення для
вирішення справи. Крім того,
представником позивача зазначено, що
відповідачам було відомо про
заборгованість, проте вони навмисно
зловживають своїми процесуальними
правами і не виконують процесуальні
обов’язки, зокрема, не з’являються на
виклик суду, чим штучно затягують
розгляд справи з метою продовжувати
користуватись кредитними коштами та не
сплачувати Банку борг в розмірі 1 046138,56
грн.

Вислухавши сторони, перевіривши та
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
про скасування заочного рішення
задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК
України суд розглядає справу не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін чи інших осіб,
які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
докази подаються сторонами і іншими
особами, які беруть участь у справі.

Судовим розглядом справи встановлено,
що 22.08.2008 р. між ВАТ «МОРСЬКИЙ ОСОБА_5»,
правонаступником за всіма правами та
обов’язками якого є ПАТ «МАРФІН БАНК»
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір № 00095/RKH, згідно п.1.1 якого
Позивач надав ОСОБА_1 кредит у вигляді
не поновлюваної кредитної лінії у сумі
598 584, 25 грн. з яких на споживчі потреби 484
380,00 грн., а також у сумі 114 204, 25 грн. на
сплату страхових внесків. Процентна
ставка за користування кредитом
становить 23,5 % річних, кінцева дата
повернення кредиту - 21.03.2027 р.

В якості забезпечення виконання
зобов’язань за вказаним кредитним
договором з ОСОБА_3 був укладений
договір поруки № 00119rKH від 22.08.2008 р.
відповідно до умов договору поруки
поручитель відповідає перед Банком за
виконання зобов'язань за кредитним
договором в тому ж розмірі , що і
боржник.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_1 від своєчасного виконання
зобов'язань ухилялася, отже Банком
було подано позовну заяву про
стягнення заборгованості за кредитним
договором до боржника ОСОБА_1 та
поручителя ОСОБА_3, яка на дату
винесення заочного рішення від 27.03.2014
року складає 1 046 138, 56 грн.

З пояснень відповідача ОСОБА_1
вбачається, що дійсно між Банком та
нею було укладено кредитний договір
згідно п.1.1 якого ОСОБА_1 отримала
кредит у вигляді не поновлюваної
кредитної лінії на споживчі потреби 484
380,00 грн., ОСОБА_3 виступив її
поручителем перед Банком шляхом
укладання договору поруки від 22.08.2008
року, вона також пояснила, що не
заперечує, що має заборгованість
перед Банком, проте не знає скільки
саме, але за її власною думкою ця сума
має бути менше, а ніж зазначено у
рішенні. В той час будь-яких
розрахунків чи квитанцій щодо сплати
заборгованості та заперечень на позов
Банку щодо розрахунку, ОСОБА_1 суду не
надала.

Крім того, ОСОБА_1 посилалась також на
цивільну справу за позовом Банку до
неї, щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки (нежитлові приміщення,
що належать ОСОБА_1С.), що розглядалась
у Жовтневому районному суді м. Харкова,
де сторони дійшли мирової угоди, в той
час, для суду дану мирову угоду, на яку
вона посилається - ОСОБА_1 не надала.

Представник Банку щодо позиції ОСОБА_1
пояснив суду те, що жодних мирових угод
між Банком та ОСОБА_1 станом на 17.11.2014
року не укладалося.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України – заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з’явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Посилання ОСОБА_1 на поважність причин
відсутності в судовому засіданні
матеріалами справи не підтверджується,
хоча ОСОБА_1 і зазначає, що вона
фактично не мешкає за адресою
реєстрації (Харківська область,
Чугуївський район, селище
Новопокровка, тов. «Арсенал», б. 92),
однак підтвердження того, що вона
мешкає фактично за іншою адресою суду
не надано. Крім того, судові засідання
перед ухваленням заочного рішення
проводились неодноразово, а в
матеріалах справи міститься газета
«Слобідський край» з судовим
оголошенням щодо виклику відповідачів
в судове засідання.

Також безпідставними суд вважає
посилання ОСОБА_1 на те, що є мирова
угода між Банком та нею, яку вона не
надала, як не надала і будь які інші
розрахунки на підтвердження своїх
доводів викладених в поданій заяві про
скасування заочного рішення.

Оскільки ОСОБА_1 не надано доказів, які
б могли вплинути на результат розгляду
справи, а посилання на поважність
причини неявки в судові засідання
матеріалами не підтверджуються, суд не
знаходить підстав для скасування
заочного рішення.

На підставі вищевказаного, керуючись
ст. 77, 229, 231, 232 ЦПК України

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного
рішення – залишити без задоволення.

Роз’яснити заявнику, що заочне рішення
може бути ним оскаржено в загальному
порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя –