Справа № 383/1418/14-ц
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 листопада 2014 року суддя
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області Бевз О.Ю.,
розглянувши заяву про забезпечення
позову по справі №383/1418/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

в с т а н о в и в :

10 листопада 2014 року, ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики, з яких сума основного боргу у
розмірі 1495995,42 гривень; відсотків 489870,56
гривень та інфляційні нарахування у
розмірі 101727,68 грн., що разом дорівнює 2 087
593,60 грн. на користь ОСОБА_1, мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1.

19 листопада 2014 року
надійшла заява про забезпечення
позову, згідно якої позивач попросив
накласти арешт на майно відповідача
ОСОБА_2, а саме:

- наклавши арешт на рухоме майно в тому
числі автотранспортні засоби, які
належать Відповідачу – ОСОБА_2;

–          наклавши арешт на нерухоме
майно – житловий будинок по провулку
Вишневий 1А, м. Бобринець, Бобринецького
району, який належить Відповідачу –
ОСОБА_2;

–          наклавши арешт на грошові
кошти на ім’я ОСОБА_2.

В обгрунтування заяви
позивач зазначає, що відповідач борг
повертати не бажає, отже існує висока
ймовірність укриття майна на яке може
бути накладено стягнення з метою
відшкодування суми боргу. Крім того
позивачу стало відомо, що 27.01.2014 року
Відповідач переформив шляхом
купівлі-продажу нерухомість, яка йому
належала на праві приватної власності,
а саме комплекс будівель, загальною
площею 3784 кв.м., який розташований в с.
Новоградівка Бобринецького району
Кіровоградської області.

Оглянувши матеріали справи
приходжу до висновку про необхідність
часткового задоволення заяви про
забезпечення заяви враховуючи
наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України
позов може забезпечуватися
накладанням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Виходячи із змісту вказаної
статті, арешт застосовується у
випадках забезпечення збереження
майна боржника, що підлягає наступній
передачі стягувачеві або реалізації.

Відповідно до роз’яснень п.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року “Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову”, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, з’ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася із такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідальності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону, як підприємець.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв’язку із застосуванням
відповідних заходів.

Між тим, застосовуючи
заявлені позивачем заходи у
забезпечення його позову, доводи
заявника щодо необхідності їх
застосування з урахуванням розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог,
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, ймовірності
виникнення утруднень при виконанні
можливого рішення, суд фактично має
з’ясувати, які наслідки можуть настати
для сторін у разі задоволення заяви про
забезпечення позову, так і у разі
відмови в її задоволенні.

Обираючи в якості заходів
забезпечення позову арешт на грошові
кошти, нерухоме майно, а саме житловий
будинок, транспортні засоби, суд
враховує не тільки можливість
спричинення відповідачеві збитків, але
й настання незворотніх наслідків, для
відповідача, оскільки останній буде
позбавлений того на що розраховує.

Враховуючи, що в разі
накладення заборони здійснення
будь-яких дій щодо відчуження майна
відповідача, та в разі задоволення
позову на користь позивача, права
останнього порушені не будуть, так як
даний захід забезпечення позову буде
більш достатнім ніж накладення арешту
на майно відповідача, а тому враховуючи
вищевикладене, суд вважає що
клопотання про забезпечення позову
підлягає частковому задоволенню.

З метою забезпечення
заявленого позову та з метою
запобігання утруднення чи
унеможливлення виконання рішення суду,
суд вважає можливим задовольнити заяву
позивача частково, заборонивши
відповідачу ОСОБА_2, вчиняти будь-які
дії, щодо відчуження майна, яке
зазначене позивачем у заяві про
накладення арешту та додатках до неї.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК
України, п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року „Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” суд, - -

У х в а л и в:

Заяву про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики задовольнити
частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти
будь-які дії на відчуження майна, а саме
на

транспортні засоби, які належать
Відповідачу – ОСОБА_2, а саме:

–          МАЗ 8114, зареєстрований
24.04.1993 року, ДНЗ 0872ФА;

–          ВАЗ 21213, зареєстрований
04.11.2003 року, свідоцтво ЕІС244814, ДНЗ 57702ОН;

–          ГАЗ-САЗ 3507, зареєстрований
04.11.2003 року, свідоцтво ЕІС244824, ДНЗ11688ОН;

–          ВАЗ 0, зареєстрований
22.09.2010 року, свідоцтво САА943676, ДНЗ ВА
1553АТ;

–          ГАЗ 66, зареєстрований
19.11.2010 року, свідоцтво САЕ219026, ДНЗ
ВА4061АТ;

–          ЗИЛ-ММЗ, зареєстрований
13.07.2012 року, свідоцтво САК842682, ДНЗ ВА
7155АК.

–

нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок по провулку
Вишневий, 1А м. Бобринець
Кіровоградської області, який належить
Відповідачу – ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право власності від
19.10.2006 року №90.

Копію ухвали для виконання
направити відділу державної
виконавчої служби Бобринецького
районного управління юстиції.

Копію ухвали для відома
направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в
судову палату з цивільних справ
апеляційного суду Кіровоградської
області, через Бобринецький районний
суд, шляхом подачі в 5 денний строк з
дня проголошення ухвали апеляційної
скарги.

Суддя

Бевз О.Ю.