АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4121/14
інстанції: Бородіна Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В,
Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Київського районного суду міста
Харкова від 17 квітня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, комунального
підприємства «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації», за участю
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
комунального підприємства
«Жилкомсервіс», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10
про відновлення порушеного права, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_7
звернувся до суду із вказаним позовом,
який уточнив у березні 2014 року.

Просив: визнати перепланування
квартири АДРЕСА_1 самочинними та
незаконними. Зобов'язати відповідачів
відновити первісний стан квартири, а
саме: відновити перегородку між
коридорами 1 і 7; перенести перегородку
між приміщеннями 1 і 16, відновивши площу
приміщення 1 до 8,6 кв.м., демонтувати
санвузол 7а, забезпечивши первісну
єдність коридорів 7 і 7в загальною
площею 10,6 кв.м.; відновити шафи 15 і 17
площею 1 кв.м. кожну; відновити
перегородку між приміщеннями 3 і 7в,
переставивши дверне полотно в отвір
між приміщеннями 3 і 7, демонтувати в
цьому отвірі шафу 7б, демонтувати
перегородку між приміщеннями 10 і 12.
Визнати технічний паспорт, виданий
відповідачам комунальним
підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» (далі - КП
«ХМБТІ») у березні 2013 року, недійсним.

В обґрунтування позову посилався на те,
що він є співвласником спірної
квартири. Відповідачі без належних
дозволів, погодженої і затвердженої
документації провели її
переобладнання і перепланування, чим
порушили його право користування
приміщеннями загального користування
у вказаній квартирі. Серед інших
порушень порушили технічні умови і
правила безпечного користування
системою газопостачання, внаслідок
чого у квартиру з травня 2013 року не
подається газ.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, в особі своїх представників,
проти позову заперечували, посилаючись
на те, що перепланування квартири
здійснили на підставі чинного на той
час судового рішення.

Співвідповідач - КП «ХМБТІ» у письмових
поясненнях проти визнання недійсним
технічного паспорту заперечував,
посилаючись на те, що він виготовлений
з урахуванням наявних на той час змін у
спірній квартирі.

Притягнуті до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
КП «Жилкомсервіс», ОСОБА_12, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, до суду не з'явились.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 17 квітня 2014 року
позов задоволено частково.

Постановлено зобов'язати відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 поновити
первісний стан кв.АДРЕСА_1, для чого:
відновити перегородку між коридорами
№№1 та 7; перенести перегородку між
приміщеннями №№1 та 16 , забезпечивши
відновлення площі приміщення № 1 до 8,6
кв.м.; демонтувати санвузол № 7а,
забезпечивши первісну єдність
коридорів № 7 та № 7в в загальній площі
10,6 кв.м.; відновити шафи №15 та №17 площею
1,0кв.м. кожної; відновити перегородку
між приміщеннями №3 і №7в, переставивши
двірне полотно в отвір між
приміщеннями №3 і №7, демонтувавши в
цьому отворі шафу №7б; демонтувати
перегородку між приміщеннями №10 і № 12.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять рішення
суду першої інстанції у частині
задоволення позову ОСОБА_7 скасувати та
ухвалити нове, яким ОСОБА_7 у позові у
цій частині відмовити. В іншій частині
рішення залишити без змін. При цьому
посилаються на: недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили,
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не подали.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України - у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не знаходить
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції
встановлено і не заперечується
сторонами, що квартира АДРЕСА_1
належить сторонам на праві спільної
часткової власності, у якій їм
належить:

- ОСОБА_7 і ОСОБА_14 - по 23/200 частин
кожному;

- ОСОБА_12 і ОСОБА_10 - 15/100;

- ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
62/100 частин.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 14 лютого 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 до ОСОБА_3, яка діяла в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про поновлення
порушеного права задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
звільнити приміщення №?12 площею 5,3 кв.м.
у квартирі АДРЕСА_1 від сантехнічних
приладів та відновити його первісний
стан для можливості його загального
користування. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3, яка діяла в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
до ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_10 про
поділ квартири в натурі відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 5 вересня 2012
року рішення Київського районного суду
міста Харкова від 14 лютого 2011 року
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_12, ОСОБА_16 про відновлення
порушеного права відмовлено. Позов
ОСОБА_3, яка діяла в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 про розподіл квартири в
натурі задоволено. Проведено розподіл
квартири АДРЕСА_1. Постановлено
призвести розподіл квартири АДРЕСА_1 в
натурі. Виділити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_6 на їх ідеальну частку, що
складає 62/100 частин у квартирі АДРЕСА_1
наступні приміщення:

- житлову кімнату № 2, площею 29, 8 кв.м. ,

- житлову кімнату № 14, площею 12, 8 кв.м.,

- житлову кімнату № 16, площею 25, 1 кв.м.,

- коридор № 1, площею 8, 4 кв.м.,

- шафи № 15, площею 1,0 кв.м.,

- шафи № 17, площею 1,0 кв.м.,

- кухні № 12, площею 8,0 кв.м.,

- ванни № 13, площе. 3,3 кв.м.,

- коридор № 13, площею 2,7 кв.м. ,

- частини коридору № 7, площею 6,5 кв.м.,

- вбиральні , площею 1,2 кв.м.,

загальною площею 99,8 кв.м., що на 2,1 кв.м.
(29,8 + 12,8 + 25,1 + 8,4 + 1,0 + 1,0 + 8,0 + 3,3 + 2,7 + 6,5 + 1,2)
менше, ніж припадає на їх ідеальну
частку.

Виділити ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12,
ОСОБА_10 на їх ідеальні частки на 38/100
частин у квартирі АДРЕСА_1:

- житлову кімнату № 3, площею 25, 5 кв.м.,

- житлову кімнату № 4, площею 16,8 кв.м.,

- ванну № 5, площею 4, 1 кв.м.,

- вбиральню № 6, площею 1, 3 кв.м.,

- шафу № 9, площею 0,7 кв.м.,

- коридор № 11, площею 3,1 кв.м.,

- балкон, площею 0,7 кв.м.,

- частину коридору № 8, площею 0, 5 кв.м.,

- частину коридору № 10, площею 6,1 кв.м.,

- частину коридору № 7, площею 4, 1 кв.м.,

загальною площею 64,9 кв.м. (25, 5 + 16, 8 + 4, 1
+ 1,3 + 8,5 + 0, 7 + 8,0), що на 2,1 кв.м. більше, ніж
припадає на їх ідеальну частку.

Для здійснення запропонованого
варіанту поділу провести наступні
переобладнання.

В приміщенні № 1 здійснити заміну
вхідного дверного блоку, зменшив
ширину дверного прорізу з 1,5 м на 1, 3 м.

Улаштувати вбиральню в приміщенні шафи
з улаштуванням унітазу та підключенням
до каналізаційної та водопровідної
мереж.

В приміщенні № 11 перенести балконний
блок та встановити віконний блок.

Демонтувати перегородки між
приміщеннями № 11 та № 10, № 10 та № 13, № 10
та №9, № 8 та № 7, № 10 та № 8, №9 та №8,
частково між № 10 та № 12.

Улаштувати дверний проріз між
приміщеннями № 9 та № 3.

Демонтувати дверний проріз між
приміщенням № 7 та №3.

Улаштувати полегшені перегородки між
приміщеннями № 10 та № 12, № 9 та № 8, №9 та
№ 7, переобладнавши, таким чином, у
приміщення:

- кухні, площею 8,0 кв.м.,

- кухні, площею 8,0 кв.м.,

- ванни, площею 3,3 кв.м.,

- коридору, площею 6,5 кв.м.,

- коридору, площею 8,5 кв.м.

Улаштувати перегородку в приміщенні №
14, переобладнавши, таким чином, у
приміщення:

- житлової кімнати, площею 12,8 кв.м.,

- коридору, площею 2,7 кв.м.

Улаштувати дверні прорізи між
приміщеннями № 12 та № 13, № 8 та № 13, № 7
та №13.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6
улаштувати міжквартирну перегородку
між трикімнатною та двокімнатною
квартирою, провести переобладнання,
зазначені у п.1, 2, 6, 7, 14 (а.с.11-14 т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 лютого 2013 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 5 вересня 2012 року скасовано,
а рішення Київського районного суду
міста Харкова від 14 лютого 2011 року
залишено в силі. При цьому суд
касаційної інстанції зазначив, що
перепланування і переобладнання у
квартирі АДРЕСА_1 здійснено ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 без дотримання
вимог ст.152 ЖК Української РСР, без
відповідного рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради на
проведення переобладнання і
перепланування та відповідних
дозволів пожежної інспекції, газового
господарства (а.с.7-8 т.1).

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 14 лютого 2011 року і
ухвала Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 лютого 2013 року
набрали законної сили і відповідно до
ст.124 Конституції України, ст..14 ЦПК
України є обов'язковими для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Проте, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
здійснили перепланування, зазначені у
рішенні апеляційного суду Харківської
області від 5 вересня 2012 року, про що
свідчить технічний паспорт, виданий КП
«ХМБТІ» 19 березня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

За приписами ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України
право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

Судом встановлено і підтверджується
вказаними чинними судовими рішеннями,
що ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6
здійснили перепланування квартири, яка
знаходиться у спільній частковій
власності без згоди інших
співвласників та з порушенням
встановленого законом порядку.

Відповідно до ст.152 ЖК Української РСР
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Перепланування і переобладнання
спірної квартири відповідачі
здійснили без відповідного рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради, без погодження з органами
санітарного та пожежного нагляду,
управління містобудування та
архітектури Департаменту
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради і без дотримання Порядку
перепланування і (або) переобладнання
жилих будинків та жилих приміщень у
місті Харкові, затвердженого рішенням 5
сесії Харківської міської ради 6
скликання №162/11 від 23 лютого 2011 року
(а.с. 51-57 т.2).

Перепланування і переобладнання
квартири, що знаходиться у спільній
частковій власності, порушує права
інших співвласників, про що свідчить
технічний звіт про стан будівельних
конструкцій ПП «Спецбудпроект-І»
(а.с.12-27 т.2).

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. Власність зобов'язує.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам
та гідності громадян, інтересам
суспільства.

Згідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

З огляду на наведене, суд підставно
задовольнив позов співвласника
квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_7 та зобов'язав
відповідачів поновити первісний стан
квартири.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що перепланування квартири
відповідачі здійснили на підставі
чинного на той час рішення
апеляційного суду Харківської області
від 5 вересня 2012 року, на висновки суду
не впливають.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 лютого 2013 року
вказане рішення апеляційного суду
Харківської області скасовано.

Скасоване судове рішення є незаконним
з дня його ухвалення.

До того ж, перепланування приміщення
№?12 площею 5,3 кв.м. у спірній квартирі
відповідачі здійснили до вказаного
рішення апеляційного суду.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 11 червня 2014 року, яке
не набрало законної сили, задоволено
позов ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
припинення права спільної часткової
власності, поділ нерухомого майна,
визнання приміщення ізольованим та
визнання права власності на ізольовану
квартиру.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд першої та апеляційної інстанції
повинен був зупинити провадження у
справі до набрання вказаним рішенням
законної сили, не ґрунтуються на
матеріалах справи і вимогах Закону.

Чинними рішенням Київського районного
суду міста Харкова від 14 лютого 2011 року
і ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 лютого 2013 року
перепланування і переобладнання
здійсненні відповідачами у квартирі,
яка знаходиться у спільній частковій
власності, визнанні незаконними.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 11 червня 2014 року не
спростовує висновки зазначених
судових рішень, які набрали законної
сили, про незаконність перепланувань,
переобладнань, здійснених
відповідачами.

Рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування не має.

Керуючись п.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Київського
районного суду міста Харкова від 17
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: