У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Фінансова
ініціатива» (далі - ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива») про стягнення коштів за
договором банківського вкладу, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 24 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 25 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому
просив стягнути з ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» неповернутий банківський
вклад в сумі 137 тис. грн та в сумі
46 720,65 доларів США згідно
договорів № 156691 та № 156692, укладених 14
грудня 2012 року, а також 3 % річних за
період з 12 лютого 2013 року до 29 травня 2013
року в розмірі 396 доларів США.

В обґрунтування позову зазначав, що 14
грудня 2012 року між ним та ПАТ КБ
«Фінансова ініціатива» було укладено
договір банківського вкладу № 156692 на
суму 200 доларів США та договір
банківського вкладу та № 156691
на суму 1 тис. грн, з правом внесення
додаткових внесків (поповнень) до 19
грудня 2013 року. Відповідно до договорів
ним було внесено 1 тис. грн, а також
додатково поповнено депозит 20 грудня
2012 року на суму 150 тис. грн; та внесено 200
доларів США, а також 3 січня 2013 року
додатково поповнено депозит на суму 25
034 доларів США, а 18 січня 2013 року
- на суму 46 500 доларів США. Протягом дії
договору ним неодноразово знімалися
кошти із депозиту. 12 лютого 2013 року він
звернувся до ПАТ КБ «Фінансова
ініціатива» із заявою про повернення
депозитного вкладу, а саме: 1 083 грн та 46
720,65 доларів США, проте останній у
порушення умов договорів депозитних
коштів не повернув. На підставі цього
він звернувся до суду за захистом та
просив позов задовольнити.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 24
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 25 квітня 2014 року, позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на
користь ОСОБА_3 кошти: за договором
банківського вкладу від 14 грудня 2012
року № 156691 в розмірі 1 083 грн 37 коп; за
договором банківського вкладу від 14
грудня 2012 року № 156692 у розмірі 201,84
доларів США та 1,60 долара США - 3 %
річних. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У задоволенні решти
позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов у повному
обсязі.

Касаційні скарги підлягають
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодися й суд апеляційної
інстанції, виходив із того, що доказів
про укладення додаткових договорів на
внесення депозитних сум не надано,
грошові кошти по них не надходили та не
обліковувались, відбитки печатки на
квитанціях нанесені не тією печаткою,
зразки якої надані в якості
порівняльного матеріалу, що
підтверджується висновком експертизи,
а квитанція не відповідає вимогам
закону, оскільки не містить
обов'язкових реквізитів.

Судами установлено, що 14 грудня 2012 року
між ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива» та ОСОБА_3 було
укладено договір банківського вкладу
№ 156691, за умовами якого банк прийняв
від вкладника кошти у розмірі 1 тис. грн.
строком до 19 грудня 2013 року. Зазначена
сума була внесена у касу банка, що
підтверджується випискою по особовому
рахунку з 14 грудня 2012 року по 12 лютого
2013 року.

20 грудня 2012 року між ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» та ОСОБА_3 було укладено
додатковий договір банківського
вкладу № 156691, за умовами якого банк
прийняв від вкладника кошти у розмірі
150 тис. грн. Доказів внесення позивачем
зазначених коштів не надано, зазначена
операція не відображена і в даних
бухгалтерського обліку.

Також 14 грудня 2012 року між ПАТ «КБ
«Фінансова ініціатива» та ОСОБА_3 було
укладено договір банківського вкладу
№ 156692, за умовами якого банк прийняв
від вкладника кошти у розмірі 200
доларів США. Зазначена сума була
внесена у касу банка, що
підтверджується випискою по особовому
рахунку з 14 грудня 2012 року по 12 лютого
2013 року.

3 січня 2013 року між ПАТ «КБ «Фінансова
ініціатива» та ОСОБА_3 було укладено
додатковий договір банківського
вкладу № 156692, за умовами якого банк
прийняв від вкладника кошти у розмірі 25
034 доларів США, а 18 січня 2013 року - 46 500
доларів США. Доказів внесення
позивачем зазначених коштів не надано,
зазначена операція не відображена і в
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та
інших нормативно-правових актах
визначення договору банківського
вкладу, - банківський вклад (депозит) -
це кошти в готівковій або
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку, які
підлягають виплаті вкладнику
відповідно до законів України та умов
договору (стаття 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є
реальним, оплатним договором і
вважається укладеним з моменту
прийняття банком від вкладника або
третьої особи на користь вкладника
грошової суми (вкладу).

За змістом ст. 1059 ЦК України договір
банківського вкладу укладається у
письмовій формі.

Письмова форма договору банківського
вкладу вважається додержаною, якщо
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки або сертифіката
чи іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

У разі недодержання письмової форми
договору банківського вкладу цей
договір є нікчемним.

Пунктом 1.4. Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 3 грудня 2003
року № 516, (далі - Положення)
передбачено, що залучення банком
вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадного
(депозитного) сертифіката; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею іншого документа, що
підтверджує внесення грошової суми або
банківських металів і відповідає
вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції
про ведення касових операцій банками
України, затвердженої постановою
Правління Національного банку України
від 01 червня 2011 року № 174 передбачено,
що банк (філія, відділення) зобов'язаний
видати клієнту після завершення
приймання готівки квитанцію (другий
примірник прибуткового касового
ордера) або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.
Квитанція або інший документ, що є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі, має
містити найменування банку (філії,
відділення), який здійснив касову
операцію, дату здійснення касової
операції (у разі здійснення касової
операції в післяопераційний час - час
виконання операції або напис чи штамп
"вечірні" чи "післяопераційний час"), а
також підпис працівника банку (філії,
відділення), який прийняв готівку,
відбиток печатки (штампа) або
електронний підпис працівника банку
(філії, відділення), засвідчений
електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п.
1.4. Положення, п. 2.9 глави 2
розділу IV Інструкції письмова форма
договору банківського вкладу
вважається додержаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту. При цьому квитанція (другий
примірник прибуткового касового
документа) або інший документ є
підтвердженням про внесення готівки у
відповідній платіжній системі.

ПАТ "КБ "Фінансова Ініціатива"
посилався на те, що по бухгалтерському
обліку банку зазначені позивачем
поповнення рахунку не відображені,
грошові кошти в касу банку не
надходили, підписи на квитанціях не
належать уповноваженим особам банку,
відбиток печатки на них не відповідає
відбитку печатки банку.

Для підтвердження цієї обставини була
призначена судова експертиза.

Висновком експерта від 20 лютого 2014 року
№ 401-П встановлено, що підписи в графі
«Начальник відділення» у договорах
банківського вкладу та додаткових
договорах банківського вкладу, а також
відбитки печатки нанесені однією ж і
тією особою та печаткою. Також відбитки
печатки «Прибуткова-видаткова каса №
1» у квитанції від 14 грудня 2012 року
№ 1767 на суму 200 доларів США та
підписи в аналогічній графі квитанції
від 14 грудня 2012 року № 1762 на суму 1 тис.
грн., у квитанції від 14 грудня 2012 року №
1768 на суму 96 тис. грн., у квитанції від 24
грудня 2012 року № 6773 на суму 30 тис. грн.,
у квитанції від 24 грудня 2012 року № 6780 на
суму 10 тис. грн., нанесені однією ж і
тією печаткою. Відбитки печатки
«Прибутково-видаткова каса №1» у
квитанції від 14 грудня 2012 року
№ 1767 на суму 200 доларів США та підписи в
аналогічній графі квитанції від 14
грудня 2012 №1762 на суму 1 тис. грн., у
квитанції від 14 грудня 2012 року
на суму 30 тис. грн., у квитанції від 24
грудня 2012 року на суму 10 тис., нанесені
не тією печаткою, зразки якої надані в
якості порівняльного матеріалу.

Також зазначено, що підписи в графах
«Підписи банку» у квитанції від 14
грудня 2012 року № 1767 на суму 200 доларів
США та у квитанції від 14 грудня 2012 року
№ 1762 на суму 1 тис. грн., у квитанції від
14 грудня 2012 року № 1768 на суму 96 тис. грн.,
у квитанції від 24 грудня 2012 року № 6780
на суму 10 тис. грн., у квитанції № 1865 про
здійснення валютно-обмінної операції
від 14 грудня 2012 року виконані однією
особою.

Таким чином, правильним є висновок
суду, що доказів на укладення
додаткових договорі та внесення
депозитних коштів у розмірі 96 тис грн.
згідно квитанції від 14 грудня 2012 року №
1768; 30 тис. грн. згідно квитанції від 24
грудня 2012 року № 6773; 10 тис. грн. від 24
грудня 2012 року № 6780; 25 034
доларів США та 46 500 доларів США не
надано, зазначені операції не
відображені в даних бухгалтерського
обліку.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що рішення суду
апеляційної інстанцій ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 24 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 25 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта