Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА
Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В.,
ЧУЖІ Ю.Г.

при секретарі МАРЧИШАКУ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгороді цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції в
Закарпатській області та Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.», треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору, на стороні
відповідачів Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» і ОСОБА_3, про
визнання недійсними прилюдних торгів,
за апеляційною скаргою Відділу ДВС
Хустського райуправління юстиції
Головного управління юстиції в
Закарпатській області на рішення
Хустського районного суду від 15 серпня
2014 р., -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 02.09.2013 звернувся до суду із
зазначеним позовом до Відділу ДВС
Хустського райуправління юстиції та ПП
«Нива-В.Ш.», зазначивши третьою особою,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні
відповідачів ПАТ «ОТП Банк». Ухвалою
Хустського районного суду від 05.11.2013
залучено до участі в справі ОСОБА_3 в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідачів. Позов
мотивувався наступним. Відділом ДВС
Хустського РУЮ здійснюється виконавче
провадження із примусового виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса Мукачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 від 27.02.2009
№ 262 про звернення стягнення на предмет
іпотеки - належну ОСОБА_1 нежитлову
будівлю, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, Хустського району, з метою
погашення вимог іпотекодержателя ПАТ
«ОТП Банк» в сумі 188688,70 грн, майно 16.04.2013
передано на реалізацію ПП «Нива-В.Ш.».

На 05.06.2013 були призначені прилюдні
торги з продажу указаного об'єкта за
стартовою ціною 184460,00 грн, які не
відбулися в зв'язку з відсутністю
купівельного попиту. 25.06.2013
держвиконавець провів уцінку майна на
25% до суми 138345,00 грн. 22.07.2013 проводилися
повторні прилюдні тоги з реалізації
майна за стартовою ціною 138345,00 грн, які
не відбулися з тієї ж причини, що і
перші. 25.07.2013 майно було вдруге уцінене
зі зменшенням ціни на 48% від початкової
вартості, до суми 95919,20 грн. Треті
прилюдні торги, що були призначені на
19.08.2013, відбулися, майно було продане за
стартовою ціною 95919,20 грн переможцю
торгів ОСОБА_3, копію протоколу
проведення цих торгів позивач одержав
30.08.2013. Результатом прилюдних торгів є
правочин щодо купівлі-продажу майна,
тому торги, що відбулися 19.08.2013, слід з
підстав, передбачених ст. 203 ч. 1, ст. 215 ч.
1 ЦК України, визнати недійсними
внаслідок недодержання в момент
вчинення правочину вимог
законодавства, що регулює порядок
реалізації майна.

Так, реалізація предмета іпотеки після
звернення стягнення на нього за
виконавчим написом нотаріуса
здійснюється з урахуванням положень
Закону України «Про іпотеку», які мають
перевагу перед іншими актами
законодавства, що регулюють порядок
реалізації майна під час виконавчого
провадження. Організатор торгів
порушив вимоги ст. 43 ч. 3 цього Закону
щодо публікації не пізніше ніж за 15
днів до початку торгів щонайменше в
двох друкованих засобах масової
інформації за місцезнаходженням
предмета іпотеки повідомлення про
проведення прилюдних торгів. Торги 05.06.,
22.07 і 19.08.2013 проводилися без публікації
таких повідомлень. Це зменшило
можливості для участі у торгах
потенційних покупців, вплинуло на ціну
реалізації майна, тому недотримання
правил щодо поінформованості
невизначеного кола осіб про проведення
торгів є істотним порушенням, що
вплинуло на результат торгів.

Вищезгаданим Законом передбачалося, що
за результатами перших прилюдних
торгів другі торги проводяться
протягом одного місяця після перших
торгів на тих самих умовах, проте, із
можливістю зменшення ціни майна не
більш ніж на 25% (ст. 49 ч. 2). До цієї норми
були внесені зміни, які набули чинності
16.10.2011 і якими передбачено, що за
результатами других торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх торгів, при цьому,
початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх торгах може бути
зменшена не більш ніж на 50% початкової
вартості. Однак, ці зміни до закону не
поширюються на кредитні договори,
укладені до набрання ними чинності. Між
тим, кредитний договір, на погашення
боргу за яким було звернено стягнення
на предмет іпотеки, був укладений
23.03.2006, тобто, до набрання чинності
змінами до Закону. Тому держвиконавець
і організатор торгів повинні були
діяти відповідно до редакції Закону, що
була чинною до внесення до нього змін.
Оскільки вимоги закону не були
дотримані, то щодо других торгів був
порушений строк їх проведення (через 47
днів після перших торгів), після других
торгів держвиконавцем була проведена
повторна уцінка майна на 48% від
початкової вартості, а організатором
торгів були проведені треті прилюдні
торги, тоді як можливість здійснення
таких дій попередньою редакцією закону
та Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом Мінюсту
України від 27.10.1999 № 68/5, не
передбачалася.

Посилаючись на ці обставини та
вказуючи, що відповідні дії
держвиконавця та організатора торгів
були вчинені з порушенням вимог
законодавства і вплинули на результат
торгів, позивач просив визнати
прилюдні торги від 19.08.2013 з примусової
реалізації належного йому нерухомого
майна - нежитлового приміщення, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
Хустського району, недійсними.

Рішенням Хустського районного суду від
15.08.2014 позов задоволено: визнано
недійсними прилюдні торги від 19.08.2013 з
примусової реалізації належного
ОСОБА_1 нерухомого майна - нежитлового
приміщення, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, Хустського району.

Відділ ДВС Хустського райуправління
юстиції рішення суду оскаржив,
зазначає в апеляції, що прилюдні торги
були проведені з дотриманням
установленого порядку, жодних порушень
при безпосередній реалізації майна не
було встановлено. Публікації про
прилюдні торги були здійснені у
друкованих засобах масової інформації
з урахуванням періодичності їх виходу
в світ один раз на тиждень та за
відсутності щоденних газет, тобто, у
межах фактично можливих дат для
оприлюднення відповідної інформації,
тому строки публікацій не можуть
вважатися порушеними. З огляду на ці
обставини, доводи про порушення прав
боржника, які він наводив у позовній
заяві, необґрунтовані. Просить рішення
суду скасувати, у позові - відмовити.

У письмових запереченнях на апеляцію
позивач ОСОБА_1 вказує на її
необґрунтованість, просить скаргу
відхилити, рішення суду, який, на його
думку, мав належні підстави для
задоволення позову за правилами,
передбаченими для визнання правочинів
недійсними, залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення:
представників апелянта ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які скаргу підтримали;
представника третьої особи ОСОБА_3 -
ОСОБА_7, який апеляцію органу ДВС вважає
обґрунтованою, розглянувши справу за
правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у
відсутність інших учасників процесу,
оглянувши матеріали виконавчого
провадження ВП № 34222815, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
сторін, оцінивши докази в сукупності,
суд приходить до такого.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з його
обґрунтованості та доведеності. Однак,
погодитись із таким рішенням не можна,
оскільки своїх висновків суд дійшов
унаслідок неправильного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

За приписами Закону «Про виконавче
провадження» (Закон № 606-XIV, тут і далі
нормативні акти в редакції, чинній на
час виникнення відповідних юридичних
фактів), реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом, а примусове звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється державним виконавцем з
урахуванням положень Закону України
«Про іпотеку» (Закон № 898-IV) (ст. 54 ч.ч. 5,
8); реалізація арештованого нерухомого
майна здійснюється виключно шляхом
його продажу на прилюдних торгах (ст. 62
ч.ч. 1, 2).

Встановлено, що 23.03.2006 Акціонерний
комерційний банк «Райффайзенбанк
Аваль» і ОСОБА_1 уклали договір іпотеки
№ РМ-800/005/226, на підставі якого ОСОБА_1 у
забезпечення виконання своїх
зобов'язань за кредитним договором від
23.03.2006 № СМ-800/005/2006, укладеним цими ж
сторонами, передав банку в іпотеку
нежитлову будівлю загальною площею 206,1
кв. м, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, Хустського району. 27.02.2009
приватний нотаріус Мукачівського
районного нотаріального округу ОСОБА_4
вчинив за реєстровим № 262 виконавчий
напис, яким запропонував звернути
стягнення на указаний предмет іпотеки
з метою погашення вимог
іпотекодержателя закритого
акціонерного товариства (на даний час -
публічного акціонерного товариства)
«ОТП Банк», який є правонаступником АКБ
«Райффайзенбанк Аваль», загальною
сумою 23793,70 дол. США та 3114,28 грн, а також з
метою стягнення 2363,00 грн витрат за
складання виконавчого напису.

10.09.2012 гол. держвиконавцем Відділу ДВС
Хустського райуправління юстиції
Юришинцнем В.М. було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого напису приватного
нотаріуса ОСОБА_4 від 27.02.2009, загальний
розмір боргу в гривнях, що належить до
стягнення, був визначений у сумі 188688,77
грн із застосуванням на 18.02.2009 курсу
НБУ 1 дол. США/7,70 грн. Заявку на
реалізацію нерухомого майна на
прилюдних торгах Відділ ДВС Хустського
РУЮ направив до Управління ДВС
Головного управління юстиції в
Закарпатській області 16.04.2013.

07.05.2013 Відділ ДВС Хустського РУЮ уклав
із ПП «Нива-В.Ш.» договір № 0713115 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (предмета іпотеки), за яким ВДВС
передав організатору прилюдних торгів
вищезгадане нерухоме майно, а
організатор зобов'язався надати
послуги з організації і проведення
прилюдних торгів з реалізації
нерухомого майна в порядку,
передбаченому Законами № 606-XIV, № 898-IV,
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженим наказом Мінюсту
України від 27.10.1999 № 68/5 (реєстрація в
Мінюсті від 02.11.1999 за № 745/4038, Тимчасове
положення) (п.п. 1.1.-1.4. договору) (а.с.58-59).

Тимчасове положення визначає умови і
порядок проведення прилюдних торгів з
продажу нерухомого майна, на яке
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства (п. 1.1.), та
передбачає, зокрема, що: торги за
заявкою держвиконавця організовує і
проводить спеціалізована організація,
з якою органом державної виконавчої
служби укладено відповідний договір (п.
1.2.); організація та проведення
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки здійснюються з урахуванням
вимог Закону України «Про іпотеку» (п.
1.4.); прилюдні торги - продаж майна, за
яким його власником стає покупець, який
під час торгів запропонував за нього
найвищу ціну (п. 2.2.); після повного
розрахунку покупців за придбане майно,
на підставі протоколу про проведення
прилюдних торгів та копії документів,
що підтверджують розрахунок за
придбане майно, держвиконавець складає
акт про проведені прилюдні торги і
подає його на затвердження начальнику
відповідного органу державної
виконавчої служби (п. 6.1.); на підставі
цього акта нотаріус видає покупцеві
свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів (п. 6.4.); спори,
що виникають при реалізації нерухомого
майна, вирішуються у судовому порядку
(п. 7.4.).

Законом № 898-IV встановлено, що:
реалізація предмета іпотеки, на який
звертається стягнення за рішенням суду
або за виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», з дотриманням вимог
цього Закону (ст. 41); іпотекодержатель,
іпотекодавець, боржник та будь-який
учасник прилюдних торгів вправі
протягом трьох місяців з дня
проведення торгів оскаржити їх
результати в суді за місцезнаходженням
нерухомого майна (ст. 48).

Закон № 898-IV передбачає обов'язок
організатора прилюдних торгів не
пізніше ніж за 15 днів до дня початку
торгів опублікувати за
місцезнаходженням предмета іпотеки
принаймні в двох місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про проведення прилюдних
торгів (ст. 43 ч. 3). Пункт 3.5. Тимчасового
положення покладає на організатора
торгів обов'язки: не пізніше як за 15
днів до дня проведення торгів
опублікувати в порядку, визначеному
Положенням про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженим
наказом Мінюсту України від 20.05.2003 № 43/5
(реєстрація в Мінюсті від 21.05.2003 за №
388/7709) на відповідному веб-сайті
інформацію про нерухоме майно, що
реалізується; розмістити не пізніше 7
днів з моменту укладення договору про
реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів - не
пізніше 7 днів з моменту переоцінки
майна оголошення про проведення
прилюдних торгів; давав право
одночасно цю інформацію розмістити у
засобах масової інформації. Розділом 4
Положення про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень визначено, що
внесення відомостей до Єдиного реєстру
(крім відомостей про результати
проведення торгів) здійснюється не
пізніше ніж за 15 днів до дати
проведення торгів (п. 4.9.).

Прилюдні торги з реалізації нежитлової
будівлі за адресою АДРЕСА_1, Хустського
району за початковою ціною 184460,00 грн
були призначені на 05.06.2013 в м. Хусті, про
що ПП «Нива-В.Ш.» 17.05.2013 направило
повідомлення органу ДВС, боржнику
ОСОБА_1 і стягувачу ПАТ «ОТП Банк», в т.ч.
боржнику - рекомендованим листом з
повідомленням про вручення (а.с. 60, 67, 68).
Організатор торгів 16.05.2013 розмістив на
офіційному сайті Системи реалізації
конфіскованого та арештованого майна
(Система реалізації майна)
(https://trade.informjust.ua) повідомлення про торги
№ 498570 щодо прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна, про яке
йдеться, призначених на 05.06.2013 (а.с. 61).
Оголошення про ці торги були
опубліковані у газетах «Неділя» (№ 18 за
17-23.05.2013) і «Закарпатські оголошення» (№
18 за 17-23.05.2013) (а.с. 63-66). Таким чином,
офіційна інформація про перші прилюдні
торги була розміщена на сайті Системи
реалізації майна через 9 днів з дня
укладення договору про реалізацію
майна, за 20 днів до дня проведення
торгів, а у друкованих виданнях
інформація про торги була опублікована
за 13 днів до дня їх проведення.

05.06.2013 прилюдні торги не відбулися в
зв'язку з відсутністю купівельного
попиту, 25.06.2013 держвиконавець провів
уцінку майна на 25% до суми 138345,00 грн,
повторні прилюдні торги з реалізації
цього майна були призначені на 22.07.2013
(а.с. 69-71). Оприлюднення інформації про
повторні торги здійснювалося у тому ж
порядку, що і про перші торги: 04.07.2013 на
сайті Системи реалізації майна було
розміщено повідомлення про торги №
507678, оголошення були опубліковані у
газетах «Неділя» (№ 25 за 05-11.07.2013) і
«Закарпатські оголошення» (№ 25 за
05-11.07.2013) (а.с. 72, 74-77). 05.07.2013 відповідне
повідомлення було направлене
заінтересованим особам, в т.ч. боржнику
- рекомендованим листом з
повідомленням про вручення (а.с. 78, 79).
Отже, на сайті Системи реалізації майна
інформація була розміщена через 9 днів
з дня переоцінки майна, за 18 днів до дня
проведення торгів, а у друкованих
виданнях інформація про торги була
опублікована за 11 днів до дня їх
проведення.

22.07.2013 у зв'язку з відсутністю
купівельного попиту не відбулися і
повторні прилюдні торги, 25.07.2013
держвиконавець провів уцінку майна на
48% від початкової вартості майна до
суми 95919,20 грн, треті прилюдні торги з
реалізації майна були призначені на
19.08.2013 (а.с. 80-82). 01.08.2013 на сайті Системи
реалізації майна було розміщено
повідомлення про торги № 512828,
оголошення були опубліковані у газетах
«Неділя» (№ 29 за 02-08.08.2013) і
«Закарпатські оголошення» (№ 29 за
02-08.08.2013) (а.с. 83, 85-88). 02.08.2013 відповідне
повідомлення було направлене, зокрема,
боржнику рекомендованим листом з
повідомленням про вручення (а.с. 89, 90).
Тож, на сайті Системи реалізації майна
інформація була розміщена через 7 днів
з дня переоцінки майна, за 18 днів до дня
проведення торгів, а у друкованих
виданнях інформація про торги була
опублікована за 11 днів до дня їх
проведення.

19.08.2013 прилюдні торги з реалізації
нежитлової будівлі за адресою АДРЕСА_1,
Хустського району відбулися, майно
було продане покупцю ОСОБА_3 за 95919,20
грн, що зафіксовано протоколом
присутності на прилюдних торгах від
19.08.2013 та протоколом № 0713115-2 по
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, що є предметом іпотеки та є
власністю ОСОБА_1, складеними
організатором торгів ПП «Нива-В.Ш.»
(філія 07) (а.с. 92, 93). 30.08.2013 начальник ВДВС
Хустського РУЮ ОСОБА_5 затвердив Акт
про проведені прилюдні торги з
реалізації указаного арештованого
майна, який був складений на підставі
протоколу № 0713115-2 по проведенню
прилюдних торгів і з якого випливає,
зокрема, що ОСОБА_3 повністю
розрахувалася з придбане майно, кошти
від неї надійшли на депозитний рахунок
органу ДВС 28.08.2013. Факт надходження від
покупця коштів підтверджується також
адресованим суду першої інстанції
листом Управління ДКС України в
Хустському районі Закарпатської
області від 27.05.2014 № 406 (а.с. 159).

Відповідно до ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх судів України; суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України; при виборі правової
норми, що підлягає застосуванню до
спірних правовідносин, суд
зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої ст. 355
ч. 1 п. 1 цього Кодексу.

Результатом прилюдних торгів є
вчинення правочину (укладення угоди)
щодо купівлі-продажу майна. Відповідно
до норм ЦК України, особливості
укладення договорів на біржах,
аукціонах, конкурсах тощо
встановлюються відповідними актами
цивільного законодавства; до договору
купівлі-продажу на публічних торгах
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті; зміст договору
купівлі-продажу не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства; правомірність
правочину презюмується; правочин може
бути визнаний недійсним лише з підстав
і в порядку, передбачених законом (ст. 16
ч. 2 п. 2, ст. 203 ч. 1, ст.ст. 204, 215, 650, 655, ст. 656
ч. 4).

Оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням. Таку
правову позицію щодо визнання
прилюдних торгів недійсними внаслідок
недотримання вимог закону щодо
вчинення правочину про купівлю-продаж
майна з торгів висловив Верховний Суд
України у Постановах від 24.10.2012 (справа
№ 6-116цс12) і від 15.01.2014 (справа № 6-148цс13), а
відтак визнав вимогу про визнання
прилюдних торгів недійсними належним
способом захисту порушеного права.

Пред'являючи позов, ОСОБА_1
обґрунтовував його тим, що проведення
повторної уцінки майна та проведення
третіх прилюдних торгів з реалізації
предмета іпотеки неправомірні як такі,
оскільки кредитний договір, з якого
виникли спірні правовідносини, був
укладений до набрання чинності змінами
до Закону № 898-IV, що допускали
можливість проведення третіх торгів.
Утім, такі доводи не можуть бути
враховані.

На момент укладення кредитного
договору (23.03.2006) Закон № 898-IV
передбачав, що у випадку, коли перші
прилюдні торги не відбулися, а
іпотекодержатель не придбав предмет
іпотеки, другі торги проводяться
протягом одного місяця після перших
торгів на тих самих умовах, проте, із
можливістю зменшення початкової ціни
майна не більш ніж на 25% (ст. 49 ч. 2).
Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»
(Закон № 3795-VI), який набрав чинності
16.10.2011, частину 2 статті 49 Закону № 898-IV
було доповнено двома реченнями такого
змісту: «Якщо іпотекодержатель не
скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами других прилюдних торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх прилюдних торгах
може бути зменшена не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна».
Таким чином, було врегульовано питання
щодо можливості здійснення повторного
зменшення ціни продажу майна та
проведення третіх прилюдних торгів з
реалізації предмета іпотеки. Пунктом 2
Прикінцевих положень Закону № 3795-VI
було встановлено, що дія цього Закону
не поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності.

У Постанові від 23.04.2014 Верховний Суд
України висловив у справі № 6-26цс14
правову позицію, відповідно до якої
примусова реалізація заставленого
майна як стадія виконавчого
провадження є сукупністю дій і
правовідносин, урегульованих Законами
України «Про виконавче провадження»,
«Про іпотеку», ЦК України та іншими
нормативно-правовими актами, які в
процесі примусового виконання
виникають і реалізуються між органами
й посадовими особами, які здійснюють
примусову реалізацію судових рішень,
та особами, які беруть участь у
виконавчому провадженні чи
залучаються до проведення виконавчих
дій відповідно до Закону. Отже, з
урахуванням положень ч. 3 ст. 2 ЦПК
України правовідносини з примусової
реалізації заставленого майна повинні
регулюватися нормативними актами,
чинними на час вчинення певної
процесуальної дії, зокрема, проведення
прилюдних торгів (негайна дія
процесуальної норми права, чинної на
момент здійснення відповідної
процесуальної дії). Відтак, якщо
підставою для виникнення
правовідносин сторін є безпосередньо
не кредитний договір, а настання певної
події, передбаченої іншим договором -
договором іпотеки, наслідком якої є
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом проведення прилюдних торгів, на
правовідносини з реалізації
заставленого майна з прилюдних торгів,
які виникли після 16.10.2011, дія пункту 2
Прикінцевих положень Закону № 3795-VI не
поширюється та застосовуються
положення ч. 2 ст. 49 Закону № 898-IV у
редакції, чинній на час вчинення
відповідних виконавчих дій.

Таким чином, повторне зменшення ціни
продажу предмета іпотеки у межах,
визначених законом, і треті прилюдні
торги з реалізації нерухомого майна, що
відбулися 19.08.2013, були проведені
правомірно. На викладену вище правову
позицію зі спірного питання
представники органу ДВС обґрунтовано
послалися при розгляді справи
апеляційним судом.

Щодо інших доводів, якими мотивувався
позов, колегія суддів констатує таке.
Твердження позивача про те, що
оголошення про прилюдні торги,
проведення яких призначалося на 05.06.,
22.07. і 19.08.2013, не публікувалися в
місцевих друкованих засобах масової
інформації необґрунтовані та
спростовуються наявними в справі
доказами таких публікацій. Однак, у
всіх випадках такі оголошення виходили
в світ у газетах із незначними
запізненнями, що апелянт пояснив
щотижневою періодичністю виходу газет,
внаслідок чого не було можливості
вкластися у строки публікацій з
урахуванням дат, від яких ці строки
відраховувалися. Другі за рахунком
торги були проведені з порушенням
установленого для цього законом
місячного строку. У той же час,
матеріалами справи підтверджується, що
на офіційному сайті Системи реалізації
майна відповідна інформація та
оголошення про усі торги публікувалися
раніше установлених строків, що
відраховуються від дат проведення
торгів, відповідна інформація була
доступною. Учасники виконавчого
провадження також повідомлялися про
призначення торгів належним чином.
Враховуючи ці обставини, а також те, що
другі торги не відбулися і майно було
установленим порядком продане з третіх
прилюдних торгів, окремі порушення
порядку проведення торгів, на які
вказував позивач, не можна вважати
істотними, такими, що вплинули на
результат торгів та порушили права
боржника у виконавчому провадженні.

Насамкінець. Особа на власний розсуд
розпоряджається своїми цивільними та
процесуальними правами та здійснює
своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1
ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК
України). У справі за позовом
заінтересованої особи, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину, про визнання
правочину недійсним відповідачами є
сторони правочину. Орган ДВС не є
стороною правочину, що вчиняється за
результатами прилюдних торгів, його
сторонами є організатор торгів і
покупець, тому не ґрунтується на законі
пред'явлення вимоги до органу ДВС як до
сторони такого правочину. Боржник у
виконавчому провадженні пред'явив за
правилами оспорювання правочинів
позов про визнання недійсними
прилюдних торгів лише до одного
належного відповідача - ПП «Нива-В.Ш.»,
тоді як стороною договору
купівлі-продажу, укладеного за
результатами торгів, є і ОСОБА_3, прав та
обов'язків якої безпосередньо
стосується спір. До ОСОБА_3 позов не був
пред'явлений, а до участі в справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні відповідача суд залучив
ОСОБА_3 за її власною ініціативою (а.с.
95). У порядку, передбаченому ст. 10 ч. 4, ст.
33 ч. 1, ст. 160 ч. 2 ЦПК України, суд першої
інстанції не діяв, питання про участь
ОСОБА_3 у справі в належному
процесуальному статусі не обговорив,
її участь у справі як третьої особи не
відповідає її дійсному статусу, що ним,
за характером позову, мав бути
процесуальний статус відповідача.
Попри це, суд визнав недійсними
прилюдні торги, чим позбавив покупця
майна ОСОБА_3 правової підстави для
набуття права власності на придбане
майно, якою слугував укладений за
результатами торгів правочин. Орган
ДВС як сторона у справі та орган, що
уповноважений на здійснення
примусового виконання рішення про
звернення стягнення на майно та
відповідальний за результат
виконавчого провадження, складовою
частиною якого є прилюдні торги з
реалізації майна, мав правові та
процесуальні підстави для оскарження
рішення суду і обґрунтовано подав
апеляцію.

Не звернув суд уваги і на те, що третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, на стороні
відповідачів було заявлене ПАТ «ОТП
Банк», суд розглянув справу та ухвалив
рішення із зазначенням у процесуальних
документах саме такої третьої особи,
тоді як у матеріалах виконавчого
провадження наявні дані про заміну
ухвалою Хустського районного суду від
14.11.2011 сторони виконавчого провадження
з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг
Україна». Між тим, реально ПАТ «ОТП
Банк» не брало участі в справі, а участь
брав представник ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» (а.с. 114-116, 156, 160), хоча
процесуальне рішення про залучення
такого учасника до участі в справі не
ухвалювалося і правових підстав для
допуску відповідного представника до
участі в справі немає.

За умов, коли позов не був пред'явлений
до усіх сторін правочину, він не міг
бути задоволений незалежно від того,
якими фактичними обставинами та
правовими нормами він обґрунтовувався.
Викладені обставини в сукупності
виключали можливість задоволення
позову. Відтак, рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.ст.
57-60, 212-215 ЦПК України, для визнання за
необґрунтованими та недоведеними
вимогами прилюдних торгів, що
відбулися 19.08.2013, недійсними суд
належних і достатніх підстав не мав,
тому на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК
України апеляцію слід задовольнити,
рішення суду скасувати, у позові -
відмовити.

Ухвалою місцевого суду від 04.03.2014 були
встановлені заходи забезпечення
позову у вигляді арешту та заборони
відчуження у будь-який спосіб
нерухомого майна, розташованого в
АДРЕСА_1 Хустського району
Закарпатської області до вирішення
справи по суті (а.с. 130-132). Проте, потреба
у таких заходах перестала існувати,
оскільки рішення апеляційного суду про
відмову в позові набирає законної сили
з моменту проголошення, а накладення
арешту на майно особи, яка не є
відповідачем у справі, не узгоджується
з положеннями ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України.
Тому на підставі ст. 154 ч. 6, ст. 319 ЦПК
України ці заходи забезпечення позову
слід скасувати.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 2, 4,
ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Хустського
районного управління юстиції
Головного управління юстиції в
Закарпатській області задовольнити,
рішення Хустського районного суду від
15 серпня 2014 р. скасувати, у позові
ОСОБА_1 до Відділу ДВС Хустського
райуправління юстиції Головного
управління юстиції в Закарпатській
області та Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» про визнання недійсними
прилюдних торгів - відмовити.

Заходи забезпечення позову,
встановлені ухвалою Хустського
районного суду від 04.03.2014, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 121,80 грн на користь
Відділу ДВС Хустського райуправління
юстиції у відшкодування витрат по
оплаті судового збору та 1087,59 грн
судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскар жене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді