У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_5 про виселення за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (далі -
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 1 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 29 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернувся до суду із указаним
позовом, у якому просив примусово
виселити ОСОБА_5 із будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначав, що
рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 30
листопада 2009 року звернуто стягнення
на предмет іпотеки, а саме: житловий
будинок з господарськими будівлями та
гаражем, які знаходяться на земельній
ділянці площею 0,0590 га за адресою:
АДРЕСА_1, що належать на праві спільної
часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_5
Також, рішенням Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 22 грудня 2011 року
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та двох малолітніх дітей
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було виселено із
указаного будинку, і це рішення набрало
законної сили. ОСОБА_5, який є
співвласником іпотечного майна та був
відповідачем у справі щодо звернення
стягнення на іпотечне майно, фактично
проживає у спірному будинку та
відмовляється добровільно виселитись
із нього, прийнявши на відповідальне
зберігання речі, описані в будинку,
який підлягає примусовій реалізації.
Банком на ім'я ОСОБА_5 було направлено
письмову вимогу про його добровільне
виселення, однак вона залишилася без
виконання.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду за захистом.

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 1
липня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 29 серпня 2014 року, у
задоволенні позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є
безпідставним та не підлягає
задоволенню, керуючись при цьому
нормами ст. 109 ЖК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 1
липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Волинської області від 29
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта