печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

16 грудня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Середа
К.О.,

при секретарі: Герасименко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до
Печерського районного суду м. Києва із
позовом до ОСОБА_1 8752 грн. 69 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 28 серпня 2010 року, з яких: 6313
грн. 85 коп. кредитна заборгованість; 1265
грн. 85 коп. заборгованість по процентах
за користування кредитними коштами; 280
грн. 00 коп. заборгованість по комісії за
користування кредитними коштами; 500
грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина); 392
грн. 99 коп. штрафу (процентна складова).
Крім того, публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1
витрати з оплати судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування
позовних вимог публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» зазначило, що 28 серпня 2010
року, ОСОБА_1 стала клієнтом ПАТ КБ
«ПриватБанк» та отримала кредитну
картку «Універсальна». 24 вересня 2012
року відповідачу було переоформлено
кредитну картку на престижну кредитну
картку «Gold» відповідно до тарифів якої
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12000
грн. 00 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
«Gold», зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитним лімітом. Проте на даний час
відповідач не виконує взятих на себе
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором щодо вчасного повернення
суми кредиту та плати за його
користування (відсотків), що призвело
до виникнення заборгованості, яку
позивач просить стягнути з відповідача
в примусовому порядку.

Представник публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» в судове засідання не
з'явився, про місце день і час розгляду
справи повідомлений належним чином
(а.с. 51), через канцелярію суду 16.12.2014
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності у заочному порядку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася,
про місце день і час розгляду справи
повідомлялася належним чином, в
порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК
України (а.с. 50), про причини неявки суду
не повідомла.

Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

За викладених підстав, а також
враховуючи згоду представника
позивача на заочний розгляд справи, суд
визнав можливим провести заочний
розгляд справи у відсутності сторін на
підставі наявних в справі доказів.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28
серпня 2010 року ОСОБА_1 стала клієнтом
ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись
та ознайомившись з умовами та
правилами надання банківських послуг,
підписавши Анкету-Заяву про приєднання
до умов та правил надання банківських
послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно
якої отримала кредитну картку
«Універсальна». 24 вересня 2012 року
відповідачу було переоформлено
кредитну картку на престижну кредитну
картку «Gold», відповідно до тарифів якої
ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 12000
грн. 00 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
«Gold», зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитним лімітом. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»,
«Правилами користування платіжною
карткою», затверджених наказом №
СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами
Банку», які викладені на банківському
сайті, складає між ОСОБА_1 та банком
договір, що підтверджується підписом в
заяві (а.с. 7-33)

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих
на себе зобов'язань, виникла
заборгованість, яка згідно наданого
публічним акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»
розрахунку (а.с. 5-6) станом на 30 червня 2014
року становила 8752 грн. 69 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 28 серпня 2010 року, з яких: 6313
грн. 85 коп. кредитна заборгованість; 1265
грн. 85 коп. заборгованість по процентах
за користування кредитними коштами; 280
грн. 00 коп. заборгованість по комісії за
користування кредитними коштами; 500
грн. 00 коп. штрафу (фіксована частина); 392
грн. 99 коп. штрафу (процентна складова).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, при чому зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу
України позичальник, що своєчасно не
повернув суму позики, зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
статті 625 цього Кодексу. В свою чергу,
частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України, визначено, що боржник який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити три проценти
річних від простроченої суми та
інфляційні втрати.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредити) позичальникові у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

При цьому, слід зазначити, що ч. 2
вказаної статті наголошує, що до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
«Позика», якщо інше не встановлено
параграфом 2 «Кредит» і не випливає із
суті кредитного договору.

Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідачем не було надано належних
доказів в розумінні ст. ст. 58, 59 ЦПК
України, на підтвердження погашення
заборгованості.

За таких підстав, коли встановлено, що з
вини відповідача зобов'язання перед
позивачем не виконано, відповідач в
односторонньому порядку відмовився
виконувати взяті на себе зобов'язання
щодо погашення кредиту та відсотків,
суд приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, відповідно до
ст. 88 ЦПК України, витрати понесені
позивачем з оплати судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп. підлягають
стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610, 612, 629, 1048,
1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 169, 212,
213, 214, 215, 223, 224-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного
товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (,
МФО 305299) 8 752 (вісім тисяч сімсот
п'ятдесят дві) грн. 69 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 28 серпня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (,
МФО 305299) 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
витрат з оплати судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
К.О. Середа