Волноваський районний суд Донецької
РІШЕННЯ

І м е н м У к р а ї н и

23 грудня 2014 року м.
Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Аксьоненка В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

за участю представника позивача
Мірошнікової Т.А.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі
Волноваського районного суду
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
орган опіки та піклування Волноваської
міської ради про позбавлення
батьківських прав., -

В С Т А Н О В И В :

05.12.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, третя особа орган
опіки та піклування Волноваської
міської ради про позбавлення
батьківських прав.

Позивач зазначив, що відповідач
доводиться батьком дитини ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак з серпня 2013 року та
по теперішній час ОСОБА_4 не приймав
участі у його вихованні та утриманні,
не надає добровільної матеріальної
допомоги на утримання сина, не
цікавиться його життям, здоров'ям, не
поздоровляє його з днем народження та
інше. Вважає, що відповідач не виконує
покладені на нього обов'язки батька,
тому просить суд позбавити ОСОБА_3
батьківських прав та стягнути з нього
грошові кошти (аліменти) на утримання
сина в розмірі ? частини всіх видів
заробітку до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_2 та її представник -
адвокат Мірошнікова Т.А. на задоволенні
позовних вимог наполягали, надали
відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_4 в попереднє судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги визнав. (а.с. 17)

Орган опіки та піклування Волноваської
міської ради, був повідомлений
належним чином про час і місце розгляду
справи, однак в попереднє судове
засідання не з'явився, у письмовій
заяві просив суд розглянути справу за
відсутності свого представника (а.с. 20).

Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового
засідання за відсутності осіб, які
повинні брати участь у справі.

Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК
України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому статтею174 цього ж
Кодексу.

Згідно з часиною 4 статті 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини
у справі та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до статті 164 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо: вона, він не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення батьківських прав" № 3 від
30 березня 2007 року визначено, що
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують, та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Згідно частини 3 статті 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
статтей 57-60 ЦПК України.

У цьому випадку особа, яка подала позов
про позбавлення батьківських прав із
підстав, передбачених пунктом 2 частини
1 статті 164 СК України, повинна довести,
що батьки (один із батьків) ухиляються
від виконання своїх обов'язків з
виховання дитини. У свою чергу батьки
(один із батьків) мають довести, що вони
належним чином виконують свої
батьківські обов'язки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_5, в графі батьки
записані: батько - ОСОБА_4, мати ОСОБА_2,
що підтверджено відповідним
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
(а.с.5). До теперішнього часу
відповідачем по справі батьківство не
оспорено.

Судом встановлено, що відповідач
вихованням та утриманням своєї дитини
з серпня 2013 року не займався.

З акту обстеження житлово-матеріальних
умов позивача від 25.09.2014 року
вбачається, що позивач зареэстрована в
будинку АДРЕСА_2, на теперішній час
проживає в АДРЕСА_1 разом з сином
ОСОБА_5. Батько ОСОБА_4 разом з сім'єю не
проживає, вихованням сина не
займається (а.с.9).

Ухилення відповідача від виконання
своїх батьківських обов'язків зокрема
підтверджено інформацією завідуючої
"Дитячим навчальним закладом №47", з
якого також вбачається, що відповідач
не відвідує дідсадок, до якого ходить
ОСОБА_5, не приймає участі у зборах, не
цікавиться його життям, здоров'ям
дитини (а.с.11)

Відповідач зазначені обставини у
справі не оспорював, фактично їх
визнав, тому у відповідності до частини
1 статті 61 ЦПК України такі обставини не
підлягають доказуванню.

07.11.2014 року органом опіки та піклуванні
Волноваської міської ради складено
висновок, в якому зазначено, що ОСОБА_4
викликався до органу опіки для
профілактичних бесід, однак не
з'явився. Співробітники органу
виїздили за місцем його мешкання з
метою складання акту
матеріально-побутових умов, але вдома
нікого не було. Тому надати висновок
про доцільність позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав не виявилось
можливим через відсутність необхідної
інформації (а.с. 13), що судом
розцінюється як не бажання відповідача
змінити своє відношення до сина.

Відповідно до статті 51 Конституції
України та статті 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до їх
повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 СК України
за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Даючи оцінку вказаним доказам в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
відсутність поважних причин
невиконання відповідачем своїх
батьківських обов'язків та його
ухилення від виконання своїх
обов'язків, а саме: відповідач не
піклуються про фізичний розвиток
дитини, його вихованням, не забезпечує
необхідним харчуванням, медичним
доглядом, не створив належних
побутових умов, а тому суд дійшов
висновку про доведеність позовних
вимог щодо позбавлення відповідача
батьківських прав та стягнення з нього
грошових коштів (аліментів) на
утримання дитини.

На підставі статті 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судовий збір в сумі
243,60 грн., оскільки заявлені вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 150, 164, 166 Сімейного Кодексу
України, статтями 10, 60, 74, 76, 130, 174, 213-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця с. Ольшана, Городищенського
району Черкаської області),
батьківських прав у відношенні сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою:
АДРЕСА_1, паспорт громадянки України
серії НОМЕР_2, виданий Волноваським РВ
УМВС України в Донецькій області від
20.02.2013 року, ідентифікаційний
податковий номер НОМЕР_1 на утримання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
(однієї четвертої) частки його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30 (тридцять) відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 05.12.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір в сумі 243 (двохсот сорока
трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

Рішення допускається до негайного
виконання у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.І.Аксьоненко

23.12.2014