Дата документу 29.12.2014
Провадження № 2/320/4141/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
в складі:

головуючого - судді Васильцова О.В.,

при секретарі Назаренко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Мелітопольської міської ради
Запорізької області, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Мелітопольського міськрайонного суду
з позовною заявою до Мелітопольської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим,
що 25 грудня 1974 року позивачка вступила
до шлюбу з гр. ОСОБА_4.

28 серпня 1994 року відповідний шлюб було
розірвано, проте після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом
та вели спільне господарство.

26 грудня 1997 року шлюб між позивачкою та
ОСОБА_4 був повторно зареєстровано у
відділі РАЦС м. Мелітополя Запорізької
області.

Від даного шлюбу подружжя має дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У червні 1978 року ОСОБА_4 для проживання
сім'ї була надана однокімнатна
кооперативна квартира за адресою:
АДРЕСА_2, яка згодом була перепланована
у двокімнатну квартиру.

Членом кооперативу був ОСОБА_4.

У період шлюбу до 1992 року за спільні
сумісні кошти позивачки та ОСОБА_4 було
повністю сплачено вартість квартири за
адресою: АДРЕСА_2.

28 червня 1996 року ОСОБА_4 отримав в ЖБК - 40
довідку №16 про виплату пайового внеску
та на підставі цієї довідки було
виготовлено технічний паспорт та
реєстраційне посвідчення КП «МБТІ».

Квартира за адресою: АДРЕСА_2 є спільною
сумісною власністю позивачки та
ОСОБА_4, тому позивачка вважає, що вона
має право на ? частину відповідної
квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, після чого
була відкрита спадщина на належне йому
майно, а саме на ? частину квартири за
адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4
спадкоємцями першої черги є: 1) дружина
ОСОБА_1; 2) син ОСОБА_2; 3) син ОСОБА_3.

У встановлений законом строк і порядку
позивачка прийняла спадщину після
смерті її чоловіка ОСОБА_4, шляхом
звернення з відповідною заявою до
Мелітопольської державної
нотаріальної контори.

Сини померлого ОСОБА_4 спадщину не
приймали та не претендують на неї.

Позивачка не має змоги отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на квартиру, у зв'язку з тим, що
померлий ОСОБА_4 за життя не отримав
свідоцтво про право власності.

Вирішити відповідне питання у
позасудовому порядку неможливо, тому
позивачка була вимушена звернутись з
позовною заявою до суду.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, проте від неї надійшла заява
про розгляд справи за її відсутності на
позові наполягає у повному обсязі
(а.с.31).

Представник відповідача у судове
засідання не з'явилась, проте від неї
надягла заява про розгляд справи за її
відсутності (а.с.27).

Від третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшли
заяви, в яких вони просять розглянути
справу за їх відсутності, позовні
вимоги підтримують у повному обсязі
(а.с.32-33).

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України
у разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов обґрунтований,
підтверджений матеріалами справи, а
тому підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

25 грудня 1974 року позивачка ОСОБА_1 (до
шлюбу ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_3 вступила до
шлюбу з гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.9).

28 серпня 1994 року відповідний шлюб було
розірвано, проте після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом
та вели спільне господарство, та 26
грудня 1997 року шлюб між позивачкою та
ОСОБА_4 був повторно зареєстровано у
відділі РАЦС м. Мелітополя Запорізької
області, що підтверджується свідоцтвом
про одруження НОМЕР_3 (а.с.10).

У червні 1978 року ОСОБА_4 для проживання
сім'ї була надана однокімнатна
кооперативна квартира за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується ордером
№0154 від 06 липня 1978 року, який був
виданий виконавчим комітетом
Мелітопольської міської ради (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України у
разі викупу квартири член
житлово-будівельного (житлового)
кооперативу стає її власником.

До 1992 року за спільні сумісні кошти
позивачки та ОСОБА_4 було повністю
сплачено вартість квартири за адресою:
АДРЕСА_2. 28 червня 1996 року ОСОБА_4
отримав в ЖБК - 40 довідку №16 про виплату
пайового внеску та на підставі цієї
довідки було виготовлено технічний
паспорт та реєстраційне посвідчення КП
«МБТІ» (а.с.12-13).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_4 (а.с.17).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4
спадкоємцями першої черги є: 1) дружина
ОСОБА_1; 2) син ОСОБА_2; 3) син ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Сини померлого ОСОБА_4 спадщину не
приймали та не претендують на неї.

Відповідно до листа КП «ММБТІ» №3156
станом на 01.01.2013 рік право власності на
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2, зареєстрована в цілому за
ОСОБА_4 на підставі реєстраційного
посвідчення б/н від 25 жовтня 1996 року
виданого ММБТІ, наданого на підставі
довідки №16 ЖБК № 40 від 28 червня 1996 року
(а.с.19).

24 червня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до
Мелітопольської державної
нотаріальної контори із заявою про
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру після
смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2
(а.с.37).

Державний нотаріус Мелітопольської
державної нотаріальної контри ОСОБА_5
ухвалила постанову, в якій відмовила
гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право
власності за законом на квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, у
зв'язку з тим, що відсутній
правовстановлюючий документ
спадкодавця на квартиру (а.с.20).

Судом встановлено, що позивачка та її
чоловік ОСОБА_4 володіли на праві
спільної сумісної власності квартирою
за адресою: АДРЕСА_2. Після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_1
звернулась до Мелітопольської
державної нотаріальної контори із
заявою про отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, проте
державний нотаріус Мелітопольської
державної нотаріальної контри ОСОБА_5
ухвалила постанову, в якій відмовила
гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право
власності за законом у зв'язку з тим, що
відсутній право установчий документ
спадкодавця на спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що є всі підстави для задоволення
позову ОСОБА_1 до Мелітопольської
міської ради Запорізької області,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 57, 60, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської
міської ради Запорізької області,
треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), право
власності в порядку спадкування на ?
частину квартири АДРЕСА_2, яка належала
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ:
О.В.Васильцов