Справа № 346/5250/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

в складі : судді
Васильковського В.В.

секретаря           Фесюк
О.О.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в місті Коломиї цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк “ПриватБанк” до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

представник позивача, звернувшись до
суду з даним позовом, посилається на те,
що згідно укладеного договору № б/н від
15 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ
“ПРИВАТБАНК ” та ОСОБА_2, останньому
надано кредит в сумі 8800 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Стверджує, що відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом з «Умовами та
правилами надання банківських послуг»
від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які
викладені на банківському сайті
позивача, складає між ним та Банком
Договір, що підтверджується підписом у
заяві. Відповідач умови договору не
виконав, внаслідок чого виникла
заборгованість в розмірі 31555,51 грн., яка
складається з 21392,69 грн. заборгованість
за кредитом; 7780,85 грн. заборгованість по
процентам за користування кредитом;
403,14 грн. заборгованість з пені та
комісії за користування кредитом, а
також 500 грн. штраф (фіксована частина)
та 1478,83 грн. штраф (процентна складова).

Просить позов задовольнити та стягнути
з відповідача на користь ПАТ КБ
“ПриватБанк ” борг за кредитним
договором та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги заперчив і пояснив, що
банк не надав жодних доказів, які б
свідчили про отримання ним грошових
коштів в сумі 8800 грн. Надана банком
заява від 15.07.2014 року стосується
споживчого кредиту на купівлю товару,
який він отримав 15.07.2010 року в розмірі
1469 грн. 57 коп. Вказаний кредит він
оплатив.

З’ясувавши обставини, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов’язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов’язується повернути кредит та
сплатити проценти. У разі невиконання
позичальником обов’язків,
встановлених договором позики,
позикодавець має право вимагати від
позичальника дострокового повернення
позики та сплати процентів.

За ст.. 1055 ЦК України, кредитний договір
укладається у письмовій формі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Суд приходить до висновку, що надана
позивачем анкета-заява про приєднання
до Умов та правил надання банківських
послуг від 15.07.2014 року (а.с.13) не є
доказом укладення кредитного договору
на суму 8800 грн., оскільки стосується
відносин сторін щодо надання та
отримання споживчого кредиту в розмірі
1469,27 грн., який ОСОБА_2 отримав на строк з
15.07.2010 року по 30.01.2011 року. Даний факт
підтверджується наданими відповідачем
заявою позичальника, страховим
договором та довідкою про умови
кредитування (а.с.183-185).

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України,
представнику позивача судом було
роз’яснено право на надання
додаткових доказів на підтвердження
отримання Відповідачем кредиту, однак
представник позивача таких доказів не
надав, в судовому засідання зіслався на
розрахунок заборгованості як на
підтвердження отримання ОСОБА_2
кредиту в розмірі 8800 грн. та
заборгованості по вказаному кредиту.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог.

Згідно ст.. 57 ЦПК України, доказами є
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги та
заперечення сторін.

Суд вважає, що сам по собі розрахунок
заборгованості (а.с.8-12) не може бути
належним доказом, який би
підтверджував вимоги позивача, тому в
задоволенні позову слід відмовити за
недоведеністю.

На підставі ст.ст. 1047, 1054, 1055 ЦК України
та керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк “ПриватБанк” до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення .

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
апеляційного оскарження.

Суддя

Васильковський В. В.