Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Маляренка А.В., Писаної Т.О.,Нагорняка
В.А., Юровської Г.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» про стягнення
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Бабушкінського
районного суду м.
Дніпропетровська від 26 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК
Дніпрообленерго») на її користь
70 тис. грн на відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказувала на те,
що 14 січня 2014 року її квартиру АДРЕСА_1
було відключено від електропостачання
згідно з повідомленням про припинення
постачання внаслідок заборгованості.
Позивач заперечила наявність
заборгованості за спожиту енергію, що
підтвердила квитанціями про сплату,
однак майстер, який здійснював
відключення, повідомив їй про
нараховану заборгованість за
самовільне підключення у 2011 році
до електричної мережі.

Оскільки позивач заперечує наявність
будь-якої заборгованості, законних
підстав для припинення постачання
електроенергії та будь-яких
попереджень про таке відключення,
вважає неправомірними дії відповідача,
внаслідок чого їй завдана моральна
шкода. Ця шкода полягає у тому, що вона
як інвалід другої групи була вимушена
пересуватись квартирою без світла на
милицях. Оскільки своєчасно сплачувала
за спожиту електроенергію та навіть
мала переплату, через дії відповідача
була змушена нервувати, доводячи
відсутність будь-якої заборгованості,
погано спала, у неї підвищився
кров'яний тиск, постійно відчувала
головний біль.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення
скасувати і передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає відхиленню на таких
підставах.

Судами встановлено, що позивач є
споживачем електричної енергії на
підставі договору від 07 березня 2003 року
про користування електричною енергією
для побутових споживачів
Дніпропетровської області (а.с. 46).

14 січня 2014 року працівниками
відповідача на ім'я позивача складено
повідомлення про припинення
постачання електроенергії АДРЕСА_2, у
зв'язку із наявною заборгованістю і
цього ж дня було здійснено відключення.

Також судами встановлено, що у позивача
відсутня заборгованість за фактично
спожиту нею електроенергію, однак 23
лютого 2012 року відповідачем складено
акт № Д001975 про виявлення самовільного
підключення обладнання споживача
через прилади обліку після відключення
(а. с. 57). На підставі цього акта
відповідачем нараховані збитки у
розмірі 1529,53 грн.

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 04
березня 2014 року позовні вимоги ПАТ
«ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості залишені без
розгляду на підставі заяви
представника позивача.

Протоколом від 21 січня 2014 року № 114
засідання комісії Дніпропетровського
РЕМ по розгляду актів про порушення
споживачем Правил користуванням
електричною енергією для населення акт
від 23 лютого 2012 року № Д001975
визнано економічно недоцільним,
поновлено постачання електроенергії.
Згідно з протоколом від 20 травня 2014
року № 131 засідання вказаної комісії
було анульовано бланк акта від 23 лютого
2012 року № Д001975.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що відсутня вина відповідача у
заподіянні моральної шкоди позивачу.

Крім цього, апеляційний суд також
відзначив, що відшкодування моральної
шкоди не передбачено укладеним між
сторонами договором від 07
лютого 2003 року та додатковою угодою від
22 січня 2014 року.

Так, згідно з вимогами ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Відповідно до пунктів 43-44, 46 Правил
користування електричною енергією для
населення (далі - Правила), затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357,
енергопостачальник несе
відповідальність за шкоду, заподіяну
споживачу або його майну, в розмірі й
порядку, визначених законодавством. У
разі тимчасового припинення
електропостачання з вини
енергопостачальника він несе
відповідальність згідно з умовами
договору у розмірі двократної вартості
недовідпущеної електричної енергії, у
разі порушення прав споживачів
енергопостачальник несе
відповідальність згідно із
законодавством та договором.

Такого виду відповідальності
електропостачальника за ненадання чи
неналежне надання послуг як
відшкодування споживачеві моральної
шкоди укладений між сторонами договір
про користування електричною енергією
не передбачає.

Відносини з приводу постачання
фізичним особам електричної енергії
регулюються статтями 22, 711, 714, 1209, 1210
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про електроенергетику» та
Правилами, які не передбачають
відшкодування моральної шкоди у разі
порушення зобов'язання з постачання
електричної енергії.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов правильного висновку, що
підстав для задоволення заявленого
позову про відшкодування моральної
шкоди за відсутності відповідних умов
у договорі немає, та обґрунтовано
залишив у силі рішення місцевого суду
про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 26
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 23
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. СитнікСудді:
А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Г.В. Юровська