УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко
С.О., Остапчука
Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Страховий
капітал» про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 09 липня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25 квітня 2012 року сталась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю транспортних засобів:
автомобіля «Porsche», д.н.з. НОМЕР_1, під
його керуванням, та автомобіля «Renault»,
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія
ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобіль «Porsche»,
д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні
пошкодження. Постановою Подільського
районного суду м. Києва від 24
травня 2012 року ОСОБА_4 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 застрахована у приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Страховий капітал» (далі -
ПрАТ «СК «Страховий капітал»).
Посилаючись на те, що вартість
ремонтно-відновлювальних робіт
становить 36 200 грн 24 коп., позивач просив
стягнути на його користь з ПрАТ «СК
«Страховий капітал» 18 100 грн 12 коп.
вартості відновлювального ремонту і 2000
грн моральної шкоди та з ОСОБА_4 18 100 грн
12 коп. шкоди, завданої внаслідок втрати
товарної вартості транспортного
засобу.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 27 травня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто на
користь ОСОБА_3 з ПрАТ «СК «Страховий
капітал» майнову шкоду в розмірі 18 100
грн 12 коп. та витрати, пов'язані з
проведенням експертизи, в розмірі 250
грн. У решті позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
09 липня 2013 року рішення Подільського
районного суду м. Києва від 27 травня 2013
року в частині відмови в позові
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення. Стягнуто на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_4 18 100 грн 12 коп. майнової
шкоди. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 листопада 2013
року рішення суду апеляційної
інстанції скасовано та залишено в силі
рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду України від
04 червня 2014 року ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року скасовано
та направлено справу на новий
касаційний розгляд.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків
апеляційного суду обставинам справи,
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову та стягнення з ПрАТ
«СК «Страховий капітал» на користь
ОСОБА_3 майнової шкоди, завданої
пошкодженням транспортного засобу
внаслідок ДТП, суд першої інстанції, з
яким погодився в цій частині й
апеляційний суд, виходив з умов
договору страхування й визнав
доведеним, що відповідальність з
відшкодування майнової шкоди позивачу
покладена на страховика.

Відмовляючи в позові в частині вимог до
ОСОБА_4, суд першої інстанції посилався
на те, що ліміт відповідальності за
договором страхування
цивільно-правової відповідальність не
перевищує майнової шкоди, завданої
позивачу внаслідок ДТП, тому відсутні
підстави для стягнення майнової шкоди
з ОСОБА_4

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови в позові до
ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове
рішення про задоволення позову,
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що власник джерела підвищеної
небезпеки має відшкодовувати
потерпілому вартість відновлювального
ремонту, що перевищує ліміт
відповідальності страховика.

Судами встановлено, що 25 квітня 2012 року
сталась ДТП за участю транспортних
засобів: автомобіля «Porsche», д.н.з.
НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та
автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок ДТП автомобіль «Porsche», д.н.з.
НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 24 травня 2012 року
ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної
відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 як власника наземного
транспортного засобу автомобіля
«Renault», д.н.з. НОМЕР_2, застрахована в
ПрАТ «СК «Страховий капітал» на
підставі поліса від 31 березня 2011 року
№ АВ/5019342 (а.с. 121).

Відповідно до звіту оцінки колісного
транспортного засобу (далі - КТЗ) від 03
травня 2012 року № 602, складеного
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5,
вартість майнових збитків, завданих
ОСОБА_3, складає 36 200 грн 24 коп., з яких
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу - 18 100 грн 12 коп.,
втрата товарної вартості автомобіля - 18
100 грн 12 коп. Вартість відновлювального
ремонту КТЗ складалася з вартості
запчастин, ремонтних робіт, фарбування
нових деталей. Коефіцієнт фізичного
зносу деталей транспортного засобу на
момент ДТП дорівнював 0. Початок
експлуатації автомобіля - квітень 2012
року.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. Інші збитки
вважаються застрахованими, якщо це
встановлено договором.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України
реальними збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
та Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 року

№ 142/5/2092 (далі - Методика), вартість
матеріального збитку (реальні збитки)
визначається як вартісне значення
витрат, яких зазнає власник у разі
пошкодження або розукомплектування
КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та
витрат, яких зазнає чи може зазнати
власник для відновлення свого
порушеного права користування КТЗ
(втрати товарної вартості).

Пунктом 32.7 ст. 32 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що шкоду, пов'язану з
втратою товарного вигляду
транспортного засобу, страховик не
відшкодовує.

Системний аналіз п. 32.7 ст. 32 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), ст.
22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК
України, п. п. 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає
можливість дійти висновків, відповідно
до яких власник пошкодженого внаслідок
ДТП транспортного засобу має право на
відшкодування в повному обсязі
завданої йому майнової шкоди. При
цьому, якщо цивільна відповідальність
заподіювача шкоди була застрахована,
але розміру страхового відшкодування
не вистачає для повного відшкодування
завданої майнової шкоди, у тому числі й
у разі встановлення законодавчих
обмежень щодо відшкодування шкоди
страховиком, то в такому разі майнова
шкода у вигляді втрати товарної
вартості транспортного засобу повинна
бути відшкодована особою, яка завдала
шкоду, в загальному порядку.

Оскільки від сплати відповідного
відшкодування законодавством
звільнено страховика, то згідно зі ст.
ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України його може бути
стягнуто з особи, яка завдала шкоду.

За таких обставин апеляційний суд,
повно та всебічно встановивши
обставини справи та дослідивши подані
сторонами докази, дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
з ОСОБА_4 на користь позивача розміру
втрати товарної вартості
транспортного засобу внаслідок ДТП.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права є
безпідставними, не спростовують
висновків апеляційного суду та не
дають підстав для скасування
оскаржуваного судового рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
09 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.П. Касьян

Судді:

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук