Справа №263/9787/14ц
Провадження №2/263/3394/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі: судді Ікорської Є.С. при
секретарі Корзініній О.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
Маріупольської міської ради до ОСОБА_1
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки та приведення її до
придатного для використання стану, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки та
приведення її до придатного для
використання стану. В обґрунтування
заявлених вимог зазначив, що 17.03.2014 року
спеціалістами відділу землеустрою та
охорони земель управління земельних
відносин міської ради була проведена
перевірка дотримання вимог земельного
законодавства України ОСОБА_1, про що
було складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
17.03.2014 року. Згідно з актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 17.03.2014 року
встановлено, що відповідачем
самовільно зайнято та
використовується земельна ділянка під
розміщення гаражу загальною площею
0,002112 га із земель житлової та
громадської забудови, підпорядкованих
Маріупольській міській раді, біля
будинку АДРЕСА_1 без
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку. У зв'язку з
вищенаведеним відповідачу було
спрямовано вказівку від 17.03.2014 року
№23/2014, відповідно до якого відповідач
повинен усунути порушення діючого
законодавства України. Відповідачем
вимоги припису виконані не були, у
зв'язку з чим, працівниками сектору
землеустрою та охорони земель відділу
регулювання земельних відносин
міської ради 25.04.2014 року вдруге
складено акт перевірки вимог
земельного законодавства. У зв'язку з
вищенаведеним позивач просив суд
зобов'язати відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
на якій розміщено гараж загальною
площею 0,002112 га із земель житлової та
громадської забудови, підпорядкованих
Маріупольській міській раді біля
будинку АДРЕСА_1 та привести її у
придатний для використання стан,
включаючи знос гаражу.

В судовому засіданні представник
позивача присутній не був - надав на
адресу суду заяву з проханням
розглянути справу у його відсутності,
позов підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач
присутній не був по невідомій суду
причині, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

За таких обставин, з урахуванням
думки представника позивача, який не
заперечував проти заочного розгляду
справи, суд ухвалив заочно розглянути
справу у відсутності відповідача за
наявними в справі доказами.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
заявлених вимог, при цьому суд виходив
з наступного.

17.03.2014 року спеціалістом відділу
землеустрою та охорони земель
управління земельних відносин міської
ради складено акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства,
відповідно до якого зазначено, що
ОСОБА_1 самовільно зайнята та
використовується земельна ділянка із
земель житлової та громадської
забудови під розміщення гаражу площею
0,002112 га біля будинку АДРЕСА_1 без
правовстановлюючих документів, що є
порушенням ст.125,126,212 Земельного
кодексу України (а.с.4).

17.03.2014 року спеціалістом відділу
землеустрою та охорони земель
управління земельних відносин міської
ради винесена вказівка №23/2014 щодо
усунення порушень земельного
законодавства ОСОБА_1 до 16.04.2014 року
(а.с.6).

25.04.2014 року спеціалістом відділу
регулювання земельних відносин
міської ради повторно складено акт
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства, відповідно до якого
зазначено, що вимоги припису №23/2014 від
17.03.2014 року ОСОБА_1 не виконано,
самовільно зайнята земельна ділянка із
земель житлової та громадської
забудови під розміщення гаражу, площею
0,002112 га біля будинку АДРЕСА_1 не
звільнена та не приведена у придатний
для використання стан (а.с.5).

Згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Судом встановлено, що дозвільних
документів на право користування
спірною земельною ділянкою у
відповідача немає.

Відповідно до ст. 116 Земельного
Кодексу України громадяни, юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

У відповідності зі ст. 126
Земельного Кодексу України право
власності на земельну ділянку
засвідчується державними актами;
цивільно-правовою угодою щодо
відчуження земельної ділянки,
укладеною в порядку, встановленому
законом, у разі набуття права
власності на земельну ділянку за такою
угодою; свідоцтвом про право на
спадщину. Право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою. Право оренди земельної
ділянки посвідчується договором
оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону.

Відповідно до п.22 постанови пленуму
ВСС від 30.03.2012 року №6 «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи щодо реагування та притягнення
винної особи до відповідальності.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення позову,
оскільки відповідач самовільно зайняв
земельну ділянку із земель житлової та
громадської забудови під розміщення
гаражу, площею 0,002112 га біля будинку
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 30, 59, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.116,125,126 ЗК України,
постановою пленуму ВСС від 30.03.2012 року
№6 «Про практику застосування судами
статті 376 Цивільного кодексу України
(про правовий режим самочинного
будівництва)», суд -

ВИРІШИВ:

Позов Маріупольської міської ради
до ОСОБА_1 про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки та
приведення її до придатного для
використання стану - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку із
земель житлової та громадської
забудови біля будинку АДРЕСА_1, де
розміщений гараж площею 0,002112 га, та
привести її у придатний для
використання стан шляхом знесення
гаражу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Маріупольської міської ради судовий
збір в сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Позивачем по справі заочне рішення
може бути оскаржено до Апеляційного
суду Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участі у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:

Є.С. Ікорська