АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9608/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Цаберябий Б. М. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Криничанського
районного суду Дніпропетровської
області від 08 вересня 2014 року за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ПАТ «Державний
ощадний банк України» звернулося з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості(а.с.1-3).

Позивач зазначав, що 28 листопада 2007
року на підставі заяви ОСОБА_2 про
надання кредиту від 20.11.2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Лівобережне відділення
№8420 ВАТ «Ощадбанк», назва якого
змінена Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України», та ОСОБА_2 укладено договір
відновлюваної кредитної лінії №217/07.

Згідно умов договору банк відкрив
позичальнику відновлювану кредитну
лінію в розмірі 160 000,00 грн. строком на
п'ять років, зі сплатою процентів за
користування кредитними коштами в
розмірі 15,5%(п.1.1).

Відповідно до п.1.2 кредитного
договору кредит надається на споживчі
потреби, окремими частинами(траншами)
за відновлюваною кредитною лінією, у
період до 27.11.2008 року. Сукупна вартість
кредиту, графік платежів, вид і предмет
кожної супутньої послуги та їх
обгрунтування визначені в додатку
№№1-2 до цього договору і є його
невід'ємною частиною.

На дату закінчення вказаного періоду
визначається сума фактичної
заборгованості за кредитом, яка
підлягає погашенню згідно з графіком
до останнього числа кожного місяця ,
починаючи з грудня 2007 року. Остаточним
терміном повернення кредиту є 27
листпада 2012 року.

Відповідно до п.1.3 кредитного
договору сторони погодили суму ліміту
кредиту і визначили його в розмірі 160
000,00 грн.

В якості забезпечення повернення
кредитних коштів, процентів за
користування кредитними коштами та
інших платежів, передбачених кредитним
договором, з ОСОБА_3 28 листопада 2007 року
укладено договір поруки №217/07-П, за
умовами якого поручитель зобов'язався
перед банком відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань позичальником за
кредитним договором, а також
додатковими угодами до нього, що можуть
бути укладені у майбутньому.

Банк належним чином виконав
зобов'язання по видачі кредиту, так, 28
листопада 2007 року позичальник отримала
грошові кошти у розмірі 160 000,00 грн.; 08
січня 2008 року - отримала грошові кошти у
розмірі 13 300,00 грн.; 03 березня 2008 року -
отримала грошові кошти у розмірі 26 000,00
грн.

Посилаючись на викладені обставини
та вказуючи на те, що позичальник
порушила умови кредитного договору,
позивач просив стягнути солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за
кредитним договором №217/07 від 28
листопада 2007 року, що утворилась станом
на 05 липня 2013 року у сумі 1 518 107,02 грн., у
тому числі: по кредиту - 134757,78 грн.; по
процентам - 108442,59 грн.; по сплаті
комісійних - 4560,00 грн.; пеня - 198852,86 грн.;
інфляційні втрати - 1036832,22 грн.; 3% річних
- 32661,57 грн.; збитки - 2000,00 грн., та
сплачений судовий збір у сумі 3441,00 грн.

Рішенням Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 08
вересня 2014 року стягнуто солідарно з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» заборгованість
станом на 05 липня 2013 року за кредитним
договором №217/07 від 28 листопада 2007 року,
у сумі 1 518 107,02 грн., яка складається із
заборгованості по кредиту - 134757,78 грн.;
заборгованості по відсоткам - 108442,59
грн.; сплаті комісійних - 4560,00 грн.; пені -
198852,86 грн.; інфляційних втрат - 1036832,22
грн.; 3% річних - 32661,57 грн.; збитків за
вчинення виконавчого напису - 2000,00 грн.;
судовий збір у сумі 3441,00 грн.(а.с.135-136).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, а саме щодо обставин
отримання кредитних коштів,
неправильність розрахунку
заборгованості за кредитом, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.149-151).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.526,527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За положеннями ст.ст.610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання(неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору.

Згідно ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або необхідними для договорів даного
виду, а також всі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст.554 ЦК України, згідно
якої у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
(субсидіарну)відповідальність
поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

По справі встановлено, що 28 листопада
2007 року на підставі заяви ОСОБА_2 про
надання кредиту від 20.11.2007 року(а.с.16)
між Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії Лівобережне відділення
№8420 ВАТ «Ощадбанк», назва якого
змінена на Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України»(а.с.44-47), та ОСОБА_2 укладено
договір відновлюваної кредитної лінії
№217/07 строком на п'ять років, зі сплатою
процентів за користування кредитними
коштами в розмірі 15,5%(а.с.17-20).

Відповідно п.1.1 договору банк відкрив
ОСОБА_2 відновлювану кредитну лінію в
розмірі 160 000,00 грн. та видав готівку у
вказаній сумі та 08 січня 2008 року видав
грошові кошти у розмірі 13 300,00 грн.; 03
березня 2008 року - грошові кошти у
розмірі 26 000,00 грн., що підтверджується
заявами ОСОБА_2 на видачу готівки,
розпорядженням операційному відділу
та видатковим касовим ордером, а також
висновком №678-14 судової почеркознавчої
експертизи від 22.04.2014 року, складеного
експертом Дніпропетровського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, згідно якого рукописний
текст на заявах на видачу кредиту та
підпис про отримання кредиту виконані
ОСОБА_2(а.с.24-28, 97-107).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №217/07 від 28
листопада 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Лівобережне відділення №8420 ВАТ
«Ощадбанк» та ОСОБА_3, а також боржником
ОСОБА_2, укладено договір поруки №217/07-П
від 28 листопада 2007 року, відповідно до
умов якого поручитель зобов'язався
перед банком відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань позичальником за
кредитним договором, а також
додатковими угодами до нього, що можуть
бути укладені у майбутньому(а.с.31).

Як вбачається із справи, ОСОБА_2 не
виконує умови договору щодо сплати
відповідних сум на погашення
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 05
липня 2013 року за кредитним договором
№217/07 від 28 листопада 2007 року
утворилась заборгованість, яку позивач
згідно розрахунку визначив у сумі 1 518
107,02 грн., у тому числі: по кредиту - 134 757,78
грн.; по процентам - 108 442,59 грн.; по сплаті
комісійних - 4 560,00 грн.; пеня - 198 852,86 грн.;
інфляційні втрати - 1 036 832,22 грн.; 3%
річних - 32 661,57 грн.(а.с.5-13).

Факт невиконання зобов'язання щодо
сплати грошових коштів, наявність
заборгованості за кредитним договором
та наведений позивачем розрахунок суми
заборгованості, позичальником не
спростовано.

Таким чином, встановивши вказані
обставини та докази в їх підтвердження,
суд прийшов до правильного висновку
про обгрунтованість позову ПАТ
«Державний ощадний банк України» про
стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
№217/07 від 28 листопада 2007 року.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній
скарзі на те, що отримані за кредитним
договором грошові кошти передавала
іншій особі, що могли підтвердити
свідки, яких суд не допитав, не можуть
бути взяті до уваги, оскільки кредитний
договір №217/07 від 28 листопада 2007 року
укладено саме з нею, ОСОБА_2, та нею
підписаний(а.с.18-20), грошові кошти
отримувала саме позичальник ОСОБА_2, що
підтверджується зазначеними доказами,
та саме ОСОБА_2, а не інша особа,
зобов'язана виконати умови договору
щодо погашення кредиту.

Твердження ОСОБА_2 щодо
неправильності розрахунку
заборгованості за кредитом не можуть
бути взяті до уваги, оскільки
розрахунку, який би спростовував
визначену позивачем заборгованість за
кредитним договором №217/07 від 28
листопада 2007 року не надано, такий
розрахунок, як зазначив в судовому
засіданні апеляційної інстанції
представник ОСОБА_2, відсутній.

Доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК
України, які б спростовували висновки
суду про задоволення позову ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
ОСОБА_2 у порядку, передбаченому ст.60
ЦПК України, не надано.

Отже, рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та нормам
діючого законодавства, що регулює
встановлені правовідносини, доказам у
справі суд дав оцінку відповідно до
положень ст.212 ЦПК України, підстав для
скасування судового рішення не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 08
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -