Провадження № 2/522/7085/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом Одеської
міської ради до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Департаменту
державної архітектурно-будівельної
інспекції в Одеській області про
знесення самовільно збудованого
об'єкту нерухомості та звільнення
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада звернулась до суду
з позовною заявою, в подальшому
уточнивши її, до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Департаменту
державної архітектурно-будівельної
інспекції в Одеській області, в якій
просить зобов'язати відповідачку
знести самовільно збудований об'єкт
нерухомості, пл. 179 кв. м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати відповідачку звільнити
земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1,
від будівельних матеріалів та іншого
будівельного сміття.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що в результаті проведеної
перевірки було встановлено, що
відповідачкою було здійснено
самовільне будівництво об'єкту
нерухомості за вказаною вище адресою
шляхом знесення раніше збудованого
домоволодіння АДРЕСА_1 та будівництва
нового об'єкту нерухомості із
збільшенням плями забудови та
самовільним зайняттям земельної
ділянки. Позивач зазначає, що дозволу
на будівництво нового об'єкту
відповідачка не мала, їй було надано
лише дозвіл інспекцією ДАБК в Одеській
області від 01 березня 2011 року №100 на
виконання будівельних робіт з
реконструкції старого об'єкту, тобто
того, що існував. Водночас, як вказує
позивач, ОСОБА_1 було здійснено не
перебудову, а зруйновано існуючий
об'єкт та на його місті було збудовано
новий об'єкт. Позивач також зауважує, що
Одеською міською радою не приймалось
рішення щодо надання відповідачу
земельної ділянки у користування чи у
власність.

Представник Одеської міської ради у
судовому засіданні вищевказаний позов
підтримав у повному обсязі та просив
суд його задовольнити.

Представник відповідачки у судовому
засіданні позовні вимоги Одеської
міської ради не визнав, заперечував
проти їх задоволення з наступних
підстав.

В запереченнях та в судовому засіданні
представник відповідачки пояснив, що
протягом усього часу ведення
будівельних робіт на об'єкті, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, хід
їх виконання контролювався
компетентними державними органами,
зокрема - інспекцією ДАБК в Одеській
області, Управлінням охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації, прокуратурою
Одеської області. Крім цього, за ходом
виконання будівельних робіт
здійснювався авторський та технічний
нагляд. На підтвердження цього
відповідачкою були надані відповідні
дозвільні документи. Зокрема,
представник відповідачки послався на
наданий ним до матеріалів справи
висновок Науково-виробничого центру
«Екострой», складений за зверненням
Прокуратури Одеської області в межах
проведення відповідної перевірки.

В якості правового обґрунтування своїх
заперечень представник відповідачки
послався на норми ЗУ «Про планування і
забудову територій» щодо правового
статусу дозволу на виконання
будівельних робіт як документу, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання будівельних
робіт. Також зроблені посилання на
статтю 29 цього закону щодо поняття
самовільного будівництва, яким
вважається здійснення будівельних
робіт без дозволу на їх виконання.
Додатково, представник відповідачки
посилався на ст. 37 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» та вказав,
що за наявності дозволу на виконання
будівельних робіт, отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається. Також
зазначив, що дозволи на виконання
будівельних робіт, отримані до
набрання чинності цим Законом, є
чинними до завершення будівництва
об'єкта (п. 8 розділу 5). З огляду на
викладене, представник відповідачки
зазначив, що твердження Одеської
міської ради щодо самовільності
будівельних робіт за адресою спірного
об'єкту та щодо невідповідності
отриманої відповідачем проектної та
дозвільної документації законодавству
України, будівельним чи іншим нормам та
правилам, є безпідставними.

Представник Департаменту державної
архітектурно-будівельної інспекції в
Одеській області в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Дослідивши матеріли цивільної справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідачки,
суд вважає позовні вимоги Одеської
міської ради необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить
домоволодіння по АДРЕСА_1, що в цілому
складається з одного жилого будинку
літ. «А», загальною площею 81, 1 кв. м.,
жилою пл. 18, 1 кв. м., на підставі договору
купівлі-продажу від 27 грудня 2000 року та
договору крівлі-продажу від 28 серпня 2002
року (а. с. 21-23) та свідоцтва про право
власності на житло САА №448691, виданого
виконкомом Одеської міської ради від 06
жовтня 2004 року (а. с. 30).

Також судом встановлено, що
відповідачка ОСОБА_1 виконала
реконструкцію вищевказаного
домоволодіння шляхом надбудови
другого поверху на підставі дозволу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області №100 від 01 березня 2011
року на виконання будівельних робіт з
реконструкції домоволодіння по
АДРЕСА_1 на строк до 31 грудня 2012 року (а.
с. 38).

Актом Управління охорони об'єктів
культурної спадщини Одеської обласної
державної адміністрації від 11 липня 2012
року перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил було
підтверджено, що роботи виконуються
згідно затвердженої проектно-правової
документації та дозволу інспекції ДАБК
в Одеській області №100 від 01 березня 2011
року (а. с. 53).

Також листом Інспекції ДАБК в Одеській
області від 19 вересня 2012 року за №01/11-5979
була підтверджена чинність вказаного
дозволу до завершення будівництва з
посиланням на пункт 8 розділу V
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (а. с. 55). Вищевказаний
дозвіл є чинним, ніким не оскаржений та
не скасований.

Також судом встановлено, що на час
видачі відповідачці дозволу №100 (01
березня 2011 року) був чинним Закон
України «Про планування і забудову
територій», ч. 1 ст. 29 якого передбачала
дозвіл на виконання будівельних робіт,
який є документом, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, а самовільним
будівництвом вважається здійснення
будівельних робіт без дозволу на їх
виконання. У зв'язку з цим,
обґрунтованим є посилання
відповідачки на те, що наявність у неї
чинного Дозволу, дає право на
проведення відповідних будівельних
робіт.

При цьому суд також враховує, що згідно
ч. 2 ст. 37 ЗУ «Про регулювання
містобудівної діяльності» - за
наявності дозволу на виконання
будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається. Наведений
закон набрав чинності 12 березня 2011 року
та є чинним на теперішній час.

Щодо доводів позивача про виконання
ОСОБА_1 робіт зі створення нового
об'єкту будівництва замість
реконструкції вже існуючого, то суд
приходить до наступного.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи акту технічного огляду при
виконанні робіт з «Реконструкції
домоволодіння з надбудовою другого
поверху за адресою: АДРЕСА_1» від 04
травня 2012 року (документ наданий у
складі висновку Науково-виробничого
центру «Екострой») в ході проведення
робіт з реконструкції вказаного
об'єкту мимовільно трапилось обрушення
ділянок перекриття у відповідних осях
та несучих стін по осям 2 та Б.
Результати огляду стін, що обрушились,
виявили наявність істотної деградації
каменя кладки. В результаті обвалення
конструкції першого поверху отримали
істотні пошкодження, ступінь яких
необхідно було оцінити при додатковому
обстеженні після розбирання завалів (а.
с. 57).

Листом від 07 травня 2012 року СП
«Домус-центр ЛТД» відповідачку було
повідомлено про те, що за результатами
аналізу технічної ситуації на об'єкті,
причиною обрушення стала тривала
експлуатація будівлі, в результаті
чого стався істотний фізичний знос
його несучих та огороджуючих
конструкцій (а. с. 72).

Висновок «за результатами обстеження
та аналізу технічної ситуації на
об'єкті за адресою: АДРЕСА_1», складений
Науково-виробничим центром «Екострой»
на підставі листа прокуратури Одеської
області №07/1-3130вих.12 від 15 жовтня 2012
року, підтверджує вищевикладені
причини мимовільного обрушення
конструктивних елементів будівлі за
адресою: АДРЕСА_1» (а. с. 68).

В подальшому, в листопаді 2012 року хід
виконання будівельних робіт був
перевірений Прокуратурою Одеської
області, про результати перевірки якої
ОСОБА_1 була повідомлена листом від 13
листопада 2012 року №07/1/1-366-12 (а. с. 56).

В ході проведення вказаної перевірки
працівники Прокуратури Одеської
області звернулися до відповідної
ліцензованої експертної організації, а
саме - Науково-виробничого центру
«Екострой», за висновками якого -
будівельні роботи в будинку
відносяться до робіт з реконструкції
та виконані у відповідності з діючими
будівельними нормами та правилами (а. с.
57).

Відповідно до вказаного вище висновку
Науково-виробничого центру «Екострой»
будівельні роботи, які виконані на
спірному об'єкті відносяться до робіт з
реконструкції існуючої будівлі,
проектні рішення з реконструкції якого
були розроблені в 2007 році, погоджені в
органах держнагляду до кінця 2007 року,
відкориговані в травні 2012 року, тобто -
до 01 липня 2012 року, а, відповідно -
виконані у відповідності з діючими на
той період часу будівельними нормами
та правилами, а саме - ДБН А.2.2-3-200 «Склад
та зміст проектної документації для
будівництва», що передбачено умовами
архітектурно-планувального завдання,
виданого УАМ 27.11.2006 року. Виконаний на
момент підготовки цього висновку
комплекс загально-будівельних робіт в
цілому відповідає проектній
документації, виконаній СП
«Домус-центр ЛТД» в 2007 році, та яка
пройшла погодження в органах
держнагляду.

Як пояснив представник відповідачки у
судовому засіданні, на даний час
будівельні роботи на спірному об'єкті
зупинені та не проводяться.

Згідно наявного в матеріалах справи
листа Інспекції ДАБК в Одеській
області від 01 вересня 2014 року на адресу
юридичного департаменту Одеської
міської ради вбачається, що у ході
перевірки з виїздом на місце
встановлено, що будівельні роботи не
виконуються довготривалий час.
Додатково, вказаним листом Інспекція
ДАБК в Одеській області підтвердила, що
у ході перевірки встановлено, що
будівельні роботи виконані згідно
затвердженого проекту (а. с. 115).

Відповідно до Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України (затвердженого Указом
Президента України від 08 квітня 2011
року), вона забезпечує реалізацію
державної політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
контролю у сфері житлово-комунального
господарства. До її завдань
відноситься здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань (п.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України
«Про планування і забудову територій»
документом, що засвідчує право
замовника та підрядника на виконання
будівельних робіт є дозвіл на
виконання будівельних робіт.

Цим же Законом передбачено, що
самовільним будівництвом вважається
здійснення будівельних робіт без
дозволу на їх виконання.

Також, відповідного до ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», за
наявності дозволу на виконання
будівельних робіт отримання
замовником та генеральним підрядником
чи підрядником (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) інших документів
дозвільного характеру для виконання
будівельних робіт та видалення зелених
насаджень у межах будівельного
майданчика не вимагається.

З урахуванням викладеного, будівельні
роботи на спірному об'єкті виконуються
у відповідності до законодавства
України, тому правових чи фактичних
підстав вважати їх самовільним
будівництвом (реконструкцією) в суду
немає.

Суд також враховує рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 15 листопада 2012 року, що набрало
законної сили, по справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, за участю третьої
особи - Інспекції ДАБК в Одеській
області, предметом розгляду по якій
були вимоги до ОСОБА_1 про приведення в
первісний стан самовільно
реконструйованого домоволодіння з
адресою: АДРЕСА_1. В ході розгляду
справи було встановлено, що будівельні
роботи за вищевказаною адресою
виконуються на підставі необхідних
дозволів, та що будівельні роботи
проводились у відповідності до
проектної документації та будівельних
норм.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Оскільки факти, встановлені судом при
розгляді зазначеної справи,
узгоджуються з фактами, встановленими
при розгляді цієї справи, в першу чергу
- з висновками компетентних державних
органів та установ - суд сприймає їх та
враховує при прийнятті рішення.

З приводу доводів позивача про
самовільне зайняття відповідачкою
земельної ділянки, суд приходить до
наступного. Представником позивача був
наданий лист Департамента комунальної
власності ОМР від 01 жовтня 2014 року за
вих№01-13/7503-09-04 з фотографіями
будівельного об'єкту за адресою:
АДРЕСА_1, в котрому зазначено, що під час
перевірки було встановлено, що ОСОБА_1
за зазначеною адресою збудувала
будівлю загальною площею 179, 0 кв. м., що
площа самовільно зайнятої земельної
ділянки складає 97, 9 кв. м., чим допустила
порушення, передбачене п. б ч.1 ст. 21
Земельного кодексу України. Суд
критично сприймає вказаний документ,
оскільки Положенням про Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради (додаток №36 до рішення
Одеської міської ради №384-VI від 28.02.2011
року) на вказану установу не покладено
обов'язків а ні по контролю за
законністю будівництва, а ні за
використанням земельних ділянок в ході
будівництві, відповідно, не надано
відповідних повноважень. Також, з
тексту листа Департаменту комунальної
власності ОМР від 01 жовтня 2014 року не
вбачається, які саме дії були виконані
в ході проведення зазначеної у листі
перевірки, які особи та з якими
повноваженнями брали у ній участь.
Додані до листа графічні матеріали
(фотофіксація) не можуть вважатися
належними доказами порушення вимог
будівельного законодавства України.

Тому, вимоги Одеської міської ради щодо
приведення у первісний стан самочинно
реконструйованої будівлі та
звільнення самовільно захопленої
земельної ділянки є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги Одеської міської ради
необґрунтованими та такими, що не
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні.

Керуючись ст. 29 Закону України «Про
планування і забудову територій», ст. 37
ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності», ст. 376 ЦК України, ст. ст. 3, 4,
10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Одеської
міської ради до ОСОБА_1, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Департаменту
державної архітектурно-будівельної
інспекції в Одеській області про
знесення самовільно збудованого
об'єкту нерухомості та звільнення
земельної ділянки, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Приморський районний суд м. Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Б. Свячена