Справа № 658/2426/14-ц
(провадження № 2/658/800/2014)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Каховський
міськрайонний суд Херсонської області
в складі

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Уманець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду, м. Каховка
Херсонської області, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Любимівської
селищної ради Каховського району
Херсонської області про визнання права
власності на нерухоме майно в порядку
спадкування,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про визнання права
власності на спадкове майно, що
залишилося після смерті ОСОБА_2

Вимоги мотивовано тим, що після
смерті чоловік позивача ОСОБА_2
залишилося спадкове майно, що
складається з житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем
померлого за законом, спадщину
прийняла шляхом постійного проживання
зі спадкодавцем, однак нотаріус
відмовив позивачу, у видачі свідоцтва
про право на спадщину, у зв'язку з
відсутністю державної реєстрації
права власності на вище зазначене
нерухоме майно, що позбавляє позивача
можливості оформити право на спадщину
після смерті матері. За вказаних
обставин просила визнати за нею право
власності на житловий будинок з
господарчими та побутовими будівлями
та спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з: житлового
будинку «А», загальною площею 73,1 кв.м.,
житловою площею 42,5 кв.м.; прибудови «а»;
тамбуру «а-1»; гаражу «Б»; літньої кухні
«В»; тамбуру «в»; сараю «Г»; сараю «Д»;
сараю «Е»; сараю «Ж»; сараю «З»; сараю
«Л»; підвалу під «Ж»; входу в підвал
«Ж-1»; вбиральні «І»; навісу «К»; воріт №
1; хвіртки № 2; огорожі № 3, 4; водопроводу
№ 5; ями до води № 6; вимощення № І.

Позивач в судове засідання про
дату, час і місце судового розгляду
оповіщений належним чином у
встановленому порядку, не з'явився, про
причини неявки, їх поважність не
повідомив.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився - надав заяву про
розгляд справи за його відсутністю,
відповідно до змісту якої на
задоволенні позову наполягав у повному
обсязі, з підстав викладених в позовній
заяві.

В судове засідання представник
Любимівської селищної ради
Каховського району не з'явився - надав
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, відповідно до змісту якої
- позов визнав.

Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутності сторін.

Вимоги підлягають задоволенню
повністю.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ОСОБА_2, про що в
книзі реєстрації смертей 15 травня 2013
року зроблено актовий запис за № 24 (а.с.
3).

27 липня 1954 року зареєстровано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено актовий запис № 28. Після
реєстрації шлюбу прізвище дружини
«ОСОБА_1» (а.с. 4).

Відповідно до довідки
Любимівської селищної ради
Каховського району від 28 лютого
2014 року, ОСОБА_2 був зареєстрований та
проживав по ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1,
разом з дружиною - ОСОБА_1 Заповіт від
його імені не реєструвався селищною
радою (а.с. 6).

Відповідно до технічного
паспорту виготовленого станом на 27
лютого 2014 року, об'єкт нерухомого майна,
розташований за адресою: житлового
будинку «А», загальною площею 73,1 кв.м.,
житловою площею 42,5 кв.м.; прибудови «а»;
тамбуру «а-1»; гаражу «Б»; літньої кухні
«В»; тамбуру «в»; сараю «Г»; сараю «Д»;
сараю «Е»; сараю «Ж»; сараю «З»; сараю
«Л»; підвалу під «Ж»; входу в підвал
«Ж-1»; вбиральні «І»; навісу «К»; воріт №
1; хвіртки № 2; огорожі № 3, 4; водопроводу
№ 5; ями до води № 6; вимощення № І
(а.с. 7 - 10).

Постановою державного нотаріуса
ОСОБА_4 від 26 березня 2014 року
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок АДРЕСА_1, відмовлено.
Вказаною постановою державним
нотаріусом встановлено, що після
смерті ОСОБА_2 з заявами прийняття
спадщини та/або видачу свідоцтво про
право на спадщину, відмові від
прийняття спадщини не зверталися,
спадкова справа не заводилася
Підставою для відмови у видачі
свідоцтва слугувало те, що заявником не
надано нотаріусу жодного
правовстановлюючого документу на
житловий будинок щодо належності його
спадкодавцю (а.с. 5).

Спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб - спадкоємців (ст. 1216 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, в першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК
України), незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини відповідно до
ч. 5 ст. 1268 ЦК України.

Якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (ч. 1 ст. 1299
ЦК України). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше не витікає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року, права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, виходячи із
встановлених фактичних обставин
справи, приймаючи до уваги вище
наведені норми цивільного права,
вбачає, що відповідно до законодавства,
яке було чинне на час набуття права
власності на житловий будинок
спадкодавцем, а саме Інструкцією про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР від 31
січня 1966 року, передбачалася державна
реєстрація права власності, проте
виникнення права власності на будинок
не залежала від державної реєстрації.
Суд приходить до висновку про те, що
ОСОБА_2 набув право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1, правомірно з
дотриманням вимог законодавства, що
діяло на час виникнення права
власності.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд розглядає справи в межах
заявлених позовних вимог на підставі
наданих сторонами доказів (ст.ст. 11, 60
ЦПК України).

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

У разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК
України).

Суд, дослідивши надані письмові
докази, вважає, що у зв'язку з
неможливістю оформлення позивачем
права власності на житловий будинок, що
належав померлому на праві власності,
порушуються її законні права та
інтереси, як спадкоємця за законом, які
підлягають захисту шляхом визнання за
нею права власності на житловий
будинок. Вбачає правомірність набуття
права власності ОСОБА_1 на спадкове
майно - житловий будинок. Вимоги
законодавства, що встановлюють порядок
прийняття спадщини, позивачем
дотриманні, що знайшло своє
підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 22, 24, 41, 55, 124
Конституції України,

ст.ст. 16, 1216, 1218, 1225, 1261, 1267 - 1269, 1296, 1299 ЦК
України,

ст.ст. 5 - 8, 57 - 60, 174, 212, 213 - 215, 222 - 223 ЦПК
України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на нерухоме майно, а саме:
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з:
житлового будинку «А», загальною
площею 73,1 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м.;
прибудови «а»; тамбуру «а-1»; гаражу «Б»;
літньої кухні «В»; тамбуру «в»; сараю
«Г»; сараю «Д»; сараю «Е»; сараю «Ж»;
сараю «З»; сараю «Л»; підвалу під «Ж»;
входу в підвал «Ж-1»; вбиральні «І»;
навісу «К»; воріт № 1; хвіртки № 2;
огорожі № 3, 4; водопроводу № 5; ями до
води № 6; вимощення № І.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Херсонської області через Каховський
міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя
Т.А. Марків