У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до закритого
акціонерного товариства «АТП-2361» про
стягнення боргу та 3 % річних, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 22 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення боргу та 3 %
річних, в обґрунтування якого зазначив,
що сторонами в період з вересня 2008 року
по грудень 2010 року було укладено
договори про надання поворотної
фінансової допомоги (позики) на
загальну суму 1 071 266 гривень. Суми
фінансової позики були повністю
сплачені позивачем відповідно до
пунктів 2.1 договорів через банківські
установи шляхом внесення грошових
коштів на поточний рахунок відповідача
по відповідним квитанціям. Пунктами 2.4
договорів передбачено надання позики
відповідачу до моменту вимоги її
повернення позивачу, але на строк не
більше ніж 3 роки.

Оскільки трирічний строк повернення
відповідачем позики минув, 6 грудня 2013
року ним направлено відповідачу вимогу
про повернення грошових коштів за
договорами поворотної фінансової
допомоги на загальну суму 1 071 266 гривень
та 3 % річних від простроченої суми
відповідно до ст. 625 ЦК України до 20
грудня 2013 року

Посилаючись на те, що відповідач позику
не повернув, просив стягнути з
відповідача на його користь борг у
розмірі 1 071 266 гривень та 3 % річних - 34 772
гривень.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 22 вересня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 22 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А.

Іваненко Ю.Г.