Справа № 758/8960/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року Подільський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.
,

при секретарі - Кравцовій Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Актив-Банк» на дії державного
виконавця, орган ДВС дії державного
виконавця якого оскаржуються: Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві, стягувач: ОСОБА_1, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з
вищезазначеною скаргою мотивуючи свої
вимоги тим, що 15.08.2014 року Подільським
районним судом міста Києва ухвалено
рішення в цивільній справі № 758/8960/14-ц
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «АКТИВ-БАНК» про стягнення боргу
за договором вкладу та трьох процентів
річних, яким позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Зазначає, що 22 серпня 2014 року
відповідачем було подано апеляційну
скаргу на вказане рішення, яка була
направлена на адресу суду цінним
листом з описом і таким чином з
врахуванням вимог ст. 70, 223 ЦПК України,
ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» вчасно оскаржив
рішення та воно не набирало законної
сили.

Посилається на те, що відповідно до
пункту 3 частини першої статті 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання.

Звертає увагу суду на те, що незважаючи
на вказану норму та викладені вище
обставини, 29.08.2014 року старшим
державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. було відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 758/8960/14-ц, виданого
Подільським районним судом м. Києва
27.08.2014 року.

Крім того 04.09.2014 року банком було
отримано ще одну постанову від 29.08.2014
року, відповідно до якої державним
виконавцем було внесено зміни до
постанови про відкриття виконавчого
провадження. Цими змінами зменшено
строк для добровільного виконання
рішення суду боржником.

Вважає вказані вище постанови
неправомірними, оскільки відкриття
провадження відбулося на підставі
рішення суду, яке не набрало законної
сили, а Постанова про внесення змін
винесена не з метою виправлення
граматичних чи арифметичних помилок, а
змінює суть винесеної раніше
постанови. У зв'язку з чим звертаються з
даною скаргою до суду.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
вчасно та належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Державний виконавець в судове
засідання також не з'явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений вчасно та належним чином,
до суду надав заперечення проти скарги
згідно яких вказує на те, що дії
проведені державним виконавцем по
виконанню виконавчого листа
Подільського районного суду м. Києва
від 27.08.2014 року по справі № 758/8990/14-ц про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк
«Актив-Банк» , ідентифікаційний код
26253000 на користь ОСОБА_1 суми боргу в
розмірі 640 930 доларів США 40 центів
проведені у відповідності до вимог
чинного законодавства України. У
зв'язку з чим просить суд відмовити у
задоволенні скарги. Причини неявки в
судове засідання суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати
скаргу у відсутність вищезазначених
осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 386
ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в
провадженні Подільського районного
суду м. Києва дійсно перебувала
цивільна справа № 758/8960/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«АКТИВ-БАНК» про стягнення боргу за
договором вкладу та трьох процентів
річних.

15.08.2014 року рішенням суду позовні
вимоги позивачки було задоволено
частково, зокрема стягнуто з ПАТ «КБ
«Актив-Банк» на користь ОСОБА_1 суму
боргу в розмірі 640 930 доларів США 40
центів, що станом на 12.08.2014 року згідно
з курсом 1313, 9331 грн. за 100 доларів США
становить 8 588 467, 36 грн. (а.с. 35-39).

27.08.2014 року судом на підставі
зазначеного рішення суду було видано
виконавчий лист № 758/8960/14-ц з якого
зокрема вбачається, що рішення набрало
законної сили 26.08.2014 року (а.с. 34).

Як вбачається з матеріалів справи,
28.08.2014 року представником ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на адресу УДВС Головного
управління юстиції у м. Києві було
подано Заяву про відкриття виконавчого
провадження разом з оригіналом
вищезазначеного виконавчого листа (а.с.
31-33).

29.08.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Новак
Г.М. було винесено Постанову про
відкриття виконавчого провадження №
44542608 (а.с. 42).

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконавче
провадження» (надалі - Закону), що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема виконавчі листи, що видаються
судами.

Статтею 18 Закону встановлено вимоги до
виконавчих документів, обов'язковість
дотримання яких покладається саме на
органи, які їх видають.

Так відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону, у
виконавчому документі зазначається
зокрема дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням.

Як вже зазначалося вище, судом
встановлено, що в пред'явленому до
виконання 28.08.2014 року представником
ОСОБА_1, ОСОБА_2 виконавчому листі
Подільського районного суду м. Києва
від 27.08.2014 року було вказано, що рішення
набрало законної сили 26.08.2014 року.

Стаття 25 Закону визначає, що державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

З викладеного вбачається, що на
державного виконавця не покладений
обов'язок з перевірки набрання
рішенням на підставі якого виданий
виконавчий документ, законної сили,
зазначення даної обставини, як одного
із реквізитів виконавчого документу,
покладається на відповідний орган,
який його видав. Державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, перевіривши
лише чи не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, чи відповідає він вимогам,
передбаченим цим Законом, і чи
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що виданий 27.08.2014
року Подільським районним судом м.
Києва виконавчий лист № 758/8960/14-ц про
стягнення з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на
користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 640
930 доларів США 40 центів, що станом на
12.08.2014 року згідно з курсом 1313, 9331 грн.
за 100 доларів США становить 8 588 467, 36 грн.,
на момент його пред'явлення до
виконання відповідав вимогам ст. 18
Закону, був пред'явлений до виконання у
строк визначений ст. 22 Закону та до
належного органу державної виконавчої
служби.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що Постанова про
відкриття виконавчого провадження №
44542608 була винесена старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Новак
Г.М. у відповідності із вимогами Закону
України «Про виконавче провадження»
без порушення прав учасників
виконавчого провадження, а тому
підстави у суду для визнання її
неправомірною відсутні.

Винесення державним виконавцем
постанови про відкриття виконавчого
провадження не позбавляє права
учасників виконавчого провадження
звернутися до останнього із заявою про
повернення виконавчого документу до
суду відповідно до вимог ст. 48 Закону, у
разі відновлення судом строку для
подання апеляційної скарги на рішення,
за яким видано виконавчий документ, та
прийняття такої апеляційної скарги до
розгляду (крім виконавчих документів,
що підлягають негайному виконанню).

Крім того як вже зазначалося вище,
скаржник звертаючись із даною скаргою
до суду вказує на те, що банком також
було отримано постанову державного
виконавця від 29.08.2014 року, відповідно до
якої було внесено зміни до постанови
про відкриття виконавчого провадження
і цими змінами, зокрема зменшено строк
для добровільного виконання рішення
суду боржником. Скаржник просить
визнати зазначену постанову також
неправомірною, оскільки вона винесена
на його думку не з метою виправлення
граматичних чи арифметичних помилок, а
змінює суть винесеної раніше
постанови.

Судом встановлено, що 29.08.2014 року
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у м. Києві Новак Г.М. було
винесено Постанову, якою резолютивну
частину Постанови про відкриття
виконавчого провадження викладено
наступним чином «відкрити виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 758/8960/14-ц виданий 27.08.2014 року
Подільським районним судом м. Києва про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Актив-Банк», ідентифікаційний код
26253000 на користь ОСОБА_1 суму боргу в
розмірі 640 930 доларів США 40 центів, що
станом на 12.08.2014 року за курсом 1 313, 9331
грн. за 100 доларів СІЛА становить 8 588 467
грн. 36 коп. Боржнику самостійно
виконати рішення суду у строк до 02.09.2014
та надати письмове підтвердження про
виконання. При невиконанні рішення в
наданий для самостійного виконання
строк виконати його в примусовому
порядку зі стягненням з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з

провадженням виконавчих дій та
накласти арешт на грошові кошти в межах
суми боргу».

Порівнюючи зміст зазначеної постанови
державного виконавця із змістом
резолютивної частини Постанови про
відкриття виконавчого провадження,
вбачається, що державним виконавцем
конкретизовано кінцевий строк
добровільного виконання рішення
боржником та вказано, що у випадку
невиконання рішення в наданий для
самостійного виконання строк воно буде
виконане в примусовому порядку,
зокрема із накладенням арешту на
грошові кошти в межах суми боргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Закону,
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
або державний виконавець з власної
ініціативи чи за заявою сторони
виконавчого провадження може
виправити допущені у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичні чи арифметичні помилки, про
що виноситься відповідна постанова.

Із зазначеної норми Закону вбачається,
що законодавцем дійсно надано
державному виконавцю право на
виправлення допущених у процесуальних
документах, винесених у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
граматичних чи арифметичних помилок.

Аналізуючи зміст вказаної норми Закону
в сукупності з іншим чинним
законодавством України, суд приходить
до висновку, що граматичні помилки у
процесуальних документах - це помилки,
зумовлені неправильним написанням
слів, а арифметичні помилки - це помилки
у визначенні результату підрахунку:
пропуск цифри, випадкова перестановка
цифр, спотворення результату
обчислення у зв'язку із використанням
несправної техніки.

Внесення інших виправлень та доповнень
до процесуальних документів,
винесених у виконавчому провадженні
державним виконавцем, чинним
законодавством не передбачено.

Судом же встановлено, що внесені
державним виконавцем зміни до
Постанови про відкриття виконавчого
провадження № 44542608, не є граматичними
або арифметичними помилками, а дійсно
змінюють зміст резолютивної частини
зазначеної Постанови, що є
недопустимим.

Зі змісту статей 6, 11 Закону України
«Про виконавче провадження»,
вбачається, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, вживати заходів
необхідних для своєчасного і в повному
обсязі примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасного і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 19 Конституції України визначає,
що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що дії вчинені
державним виконавцем при винесенні
Постанови про внесення змін від 29.08.2014
року виходять за межі наданих йому
Законом повноважень та вчинені у
спосіб, який не передбачений
Конституцією та Законом, у зв'язку з чим
зазначена Постанова не може вважатися
правомірною.

Відповідно до ст. 82 ЗУ «Про виконавче
провадження», рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Крім того, згідно ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, встановлені
в судовому засіданні обставини, суд
оцінюючи, належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що вимоги заявника знайшли своє
часткове доведення в судовому
засіданні, з підстав та в частині
зазначеній вище, а тому скарга підлягає
частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст. 19
Конституції України, ст.ст. 6, 11, 18, 22, 25, 82,
83 ЗУ «Про виконавче провадження»,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 383-389 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Актив-Банк» на дії
державного виконавця, орган ДВС дії
державного виконавця якого
оскаржуються: Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві, стягувач:
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати Постанову старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби ГУЮ у м. Києві Новак
Г.М. про внесення змін до Постанови про
відкриття виконавчого провадження №
44542608 від 29.08.2014 року - неправомірною.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко