У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва

від 16 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва

від 19 листопада 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про визнання кредитного договору
удаваним правочином,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що 06
червня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Сведбанк»
(далі - ВАТ «Свердбанк»),
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Альфа-Банк»
(далі - ПАТ «Альфа-Банк»), та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 2627/0608/45-018,
відповідно до умов якого остання
отримала кредит у розмірі 90 тис.
доларів США строком до 06 червня 2038 року
на покупку квартири.

06 червня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу
квартири, відповідно до умов якого
продаж вчинився на суму 503 419 грн.

Просила визнати кредитний договір від
06 червня 2008 року удаваним правочином;
визнати, що відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину
договору позики; врахувати, що сплачені
кошти на користь відповідача у розмірі
67 315 доларів США повернуті відповідачу
за договором позики.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 вересня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва

від 19 листопада 2014 року, у позові
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у
задоволенні позову відповідно до вимог
ст. 47 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», ст. ст. 5, 6
Декрету КМУ «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю» від
19 лютого 1993 року № 15-93, оскільки банк
мав право здійснювати операції з
іноземною валютою, в тому числі
операції з надання кредитів в
іноземній валюті на підставі отриманої
від НБУ банківської ліцензії та
дозволів на здійснення валютних
операцій, а тому вираження грошового
зобов'язання за кредитним договором в
іноземній валюті відповідає вимогам
законодавства.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3
у відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про визнання кредитного договору
удаваним правочином.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік