АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/9218/14
Головуючий 1 інстанції Поліщук Т.В.
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 28 листопада 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначала,
що вона перебуває у шлюбі з
відповідачем з 27.06.2009 року. Від шлюбу у
них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який мешкає з нею та знаходиться на її
утриманні.

У червні 2014 року шлюбні відносини між
ними фактично припинились, відповідач
в добровільному порядку матеріальної
допомоги на утримання неповнолітньої
дитини не надає, в зв'язку з чим просила
стягнути з відповідача аліменти на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно до досягнення
дитиною повноліття. Розірвати шлюб між
нею та відповідачем ОСОБА_1, після шлюбу
залишити їй прізвище «ОСОБА_2», а також
стягнути суму судового збору в розмірі
243,60 грн..

В судовому засіданні 28.11.2014 року
позивач надала до суду заяву в якій
просила залишити позовні вимоги в
частині розірвання шлюбу без розгляду
та повернення оригіналу свідоцтва про
шлюб, а також квитанцію про сплату
судового збору.

Відповідач заперечував.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 28.11.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2про розірвання шлюбу - залишені
без розгляду.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов щодо стягнення
аліментів підтримали в повному обсязі,
просили задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
зазначив, що з позовом не згоден. Факт
батьківства не оспорював. Повідомив, що
дасть згоду на аліменти, після того, як
йому буде відомо, що ці кошти
витрачатимуться на дитину.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 28 листопада 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини зі всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
стягування з 25.09.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття, а також судовий
збір на користь держави в сумі 243,60 грн.
60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на
незаконність,необґрунтованість
рішення, неповне та неправильне
встановлення обставини, що мають
значення для справи, та таке, що
винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
зокрема вказав, що в описовій та
мотивувальній частині судового
рішення не відображено факт того, що
він не відмовляється від матеріального
забезпечення сина та вже здійснював
перерахунок грошей ОСОБА_2 на утримання
дитини, крім того позивачка не надала
жодного доказу на підтвердження того,
що він не приймає участі у
матеріальному забезпеченні сина.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до вимог ст..180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони знаходяться у зареєстрованому
шлюбі з 27.06.2009 р. (а.с.9).

Від цього шлюбу вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.10), який
знаходиться на утриманні позивачки.

Оскільки відповідач не надає регулярно
позивачці матеріальної допомоги на
утримання дитини, то колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
обґрунтовано постановлено рішення про
стягнення з відповідача на користь
позивачки аліментів на сина.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального в
процесуального права і підстав для
його скасування або зміни не
вбачається.

Доводи відповідача стосовно того, що
судом безпідставно в описовій та
мотивувальній частині судового
рішення не відображено факт того, що
він не відмовляється від матеріального
забезпечення сина та вже здійснював
перерахунок грошей ОСОБА_2 на утримання
дитини, колегією суддів не приймаються.

Так, в рішенні суду зазначено, що
відповідач не надає регулярно
позивачці матеріальної допомоги на
утримання дитини.

Ці обставини підтверджуються
матеріалами справи, т.я. на а.с.26, 28
знаходяться квитанції про
відправлення на адресу позивачки
переказів в сумі 2000 грн. 21.10.2014 р. та 1500
грн. 13.10.2014 р. При цьому в цих квитанціях
не зазначено призначення платежу.

Інших будь-яких даних щодо надання
матеріальної допомоги позивачці на
утримання дитини матеріали справи не
містять.

Крім того, в судовому засіданні
апеляційної інстанції відповідач
пояснив, що після цих платежів він
більше не надавав матеріальної
допомоги позивачці.

На підставі наведеного та керуючись
п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 28 листопада 2014 року -
залишити без зміни.

У хвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -