АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2795/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 53 Корман О.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
18 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоПономаренка В.
В.суддівВишні Н. В. , Ювшина В. І. при
секретаріРибасюк О.С., Анкудінову О.І.
представника позивача
відповідача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_8 на заочне рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 24 вересня 2013
року по справі за позовом Відділу
культури Уманської міської ради,
Уманської дитячої шкоди мистецтв до
ОСОБА_8 про стягнення своєчасно не
повернутих сум авансу та коштів за
невідпрацьовані дні щорічної
в с т а н о в и л а :
16 червня 2009 року Відділ культури
Уманської міської ради, Уманська
дитяча школа мистецтв звернулись до
суду із вказаним позовом,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що в квітні 2009 року викладачу Уманської
дитячої шкоди мистецтв ОСОБА_8 було
виплачено заробітну плату за першу
половину квітня (аванс) в сумі 100 грн. По
закінченню місяця відповідно до наказу
№ 20-О від 16.04.2009 року було зроблено
перерахунок за невідпрацьовані дні
березня в квітні. Внаслідок цього
утворилась заборгованість
відповідачки перед Уманською дитячою
школою мистецтв в сумі 224 грн. 76 коп.
Крім того, при звільненні відповідно до
наказу № 45-К від 29.05.2009 року було
нараховано заробітну плату за 8
календарних днів невідпрацьованої
щорічної відпустки в сумі 250 грн. 34 коп.,
які також підлягають поверненню (з
урахуванням утриманих сум).
Відповідачка вказані кошти
добровільно не повертає.
Враховуючи наведене, позивачі просили
суд стягнути з ОСОБА_8 на користь
Уманської дитячої школи мистецтв кошти
в сумі 475 грн.10 коп. та судові витрати.
Заочним рішенням Уманського
міськрайонного суду від 24 вересня 2013
року позов задоволено та стягнуто з
ОСОБА_8 на користь Уманської дитячої
школи мистецтв кошти в сумі 475 грн. 10
Вирішено питання про стягнення судових
21 жовтня 2013 року ОСОБА_8 звернулась із
заявою про його перегляд, яка ухвалою
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 29 вересня 2014
року залишена без задоволення.
Не погоджуючись із заочним рішенням
суду ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на те, що судом першої
інстанції винесено рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати заочне рішення суду першої
інстанції; винести окрему ухвалу, якою
довести до відому ВККС України про
порушення, допущені суддею Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області Корманом О.В. при розгляді
даної цивільної справи, для вирішення
питання про притягнення його до
дисциплінарної відповідальності.
Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги виходячи з
Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.
Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає в повному
Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги
позивачів суд першої інстанції виходив
з того, що 16 квітня 2009 року згідно
платіжного доручення №994 відділом
культури Уманської міської ради були
перераховані кошти в сумі 100 гривень за
першу половину квітня 2009 року для
зарахування на рахунок ОСОБА_8 Згідно
даних табелю обліку робочого часу
викладачів Уманської ДШМ за квітень
місяць 2009 року викладач ОСОБА_8 у квітні
2009 року на роботу не виходила.

16 квітня 2009 року директором Уманської
ДШМ був виданий наказ №20-О, в якому
зазначено, що в табелі для нарахування
заробітної плати педагогічним
працівникам УДШМ за березень місяць 2009
року були проставлені 2 педагогічні
години ОСОБА_8 В зв'язку з тим, що
відповідач вищевказані години не
відпрацювала з 02.03.2009 року ЦБ відділу
культури Уманської міської ради слід
зробити перерахунок заробітної плати
відповідачу за період з 02.03.2009 року по
31.03.2009 року в квітні 2009 року.

Згідно розрахунків, викладених у
особовій картці відповідача,
поверненню підлягає сума виплаченого
авансу за 1 половину квітня 2009 року в
сумі 100 гривень, та заробітна плата, яка
виплачена, але не відпрацьована за
березень місяць 2009 року в сумі 124 гривні
76 копійок, а всього 224 гривні 76 копійок.

Згідно наказу №45-К від 29 травня 2009 року
директора Уманської ДШМ, відповідача
звільнено з 28 квітня 2009 року на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України. В цьому ж
наказі централізовану бухгалтерію
відділу культури Уманської міської
ради зобов'язано провести повний
розрахунок з відповідачем та утримати
заробітну плату за невідпрацьовані дні
відпустки за період з 1 вересня 2008 року
по 28 квітня 2009 року в кількості 8-ми
календарних днів.

Згідно розрахунку сума, яка підлягає
утриманню за невідпрацьовані дні
відпустки, наданого представником
відділу освіти Уманської міської ради
в судовому засіданні, становить 305,20
гривень з усіма нарахуваннями, в тому
числі з обов'язковими платежами. Так як
нараховані обов'язкові платежі
бухгалтерією повернуті, тому
поверненню підлягають кошти в сумі 250
гривень 34 копійки, оскільки це
підтверджуються і розрахунками,
зробленими у особовій картці
відповідача.

Суд першої інстанції, посилаючись на
вимоги ст.127 КЗпП України, прийшов до
висновку, що позивачі правомірно
ставлять питання про повернення ОСОБА_8
зайво виплачених їй коштів, і так як
відповідач самостійно заборгованість
не погашає, інтереси позивачів
підлягають захисту в судовому порядку.
Загальна сума коштів, яка підлягає
стягненню з відповідача на користь
Уманської дитячої школи мистецтв
становить 475 гривень 10 копійок (224 грн. 76
коп. + 250 грн. 34 коп.), однак колегія
суддів не погоджується повністю з
зазначеним висновком, виходячи з
наступного.

Так, суд першої інстанції вірно прийшов
до переконання про необхідність
стягнення з відповідача на користь
Уманської дитячої школи мистецтв
виплаченого авансу за 1 половину квітня
місяця 2009 року в сумі 100 грн.

Дана позиція узгоджується з вимогами
ст.127 КЗпП України про те, що
відрахування із заробітної плати
можуть провадитись тільки у випадках,
передбачених законодавством України.
Відрахування із заробітної плати
працівників для покриття їх
заборгованості підприємству, установі
і організації, де вони працюють, можуть
провадитись за наказом
(розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу, зокрема, для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати.

Встановлено, що відповідно до
платіжного доручення №994 від 16.04.2009
року (т.1 а.с.6) ОСОБА_8 виплачено
заробітну плату (аванс) за першу
половину квітня місяця 2009 року в сумі 100
грн.

Сама відповідачка не заперечує факту
отримання авансу в сумі 100 грн., але
заперечує правові підстави для
повернення коштів посилаючись на те, що
у відповідності до ст.127 КЗпП України
позивачу необхідно було видати наказ
(розпорядження) про відрахування не
пізніше одного місяця з дня закінчення
строку, встановленого для повернення
авансу, погашення заборгованості або з
дня виплати неправильно обчисленої
суми.

Колегія суддів не погоджується з даним
твердженням відповідача, оскільки
остання була звільнена з роботи, не
перебувала у трудових відносинах з
позивачем, тому відсутня необхідність
видавати наказ (розпорядження) про
відрахування.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині стягнення з ОСОБА_8
на користь Уманської дитячої школи
мистецтв суми заробітної плати, яка
виплачена але не відпрацьована за
березень місяць 2009 року та суми за
невідпрацьовані дні відпустки.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так, незважаючи на тривалий розгляд
даної справи, поза увагою суду першої
інстанції залишилось те, що позивачами
не надано належних та допустимих
доказів про виплату відповідачу
заробітної плати, яка не відпрацьована
відповідачем за березень місяць 2009
року в сумі 124 грн. 76 коп.

Крім того колегія суддів зазначає, що у
відповідності до вимог ст.1215 ЦК
України, зокрема, не підлягає
поверненню безпідставно набуті
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, якщо їх виплата
проведена фізичною чи юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача. Позивачами не ставились
вимоги про повернення коштів
відповідачем з підстав допущеної
рахункової помилки.

Позивачами не надано належних та
допустимих доказів про те, що
відповідачу виплачена заробітна плата
за невідпрацьовані дні відпустки за
період з 1 вересня 2008 року по 28 квітня 2009
року в кількості 8-ми календарних днів,
що складає в грошовому виразі 250 грн. 34
коп.

З матеріалі справи вбачається, що
відповідачу надавалася щорічна
основна відпустка за 2007-2008 навчальний
рік на 56 календарних днів з 19 червня 2008
року по 14 серпня 2008 року за період
роботи з 01.09.2007 року по 31.08.2008
року(включно) (т.1 а.с.246), а 29 травня 2009
року відповідач була звільнена з
роботи з 28 квітня 2009 року т.1 а.с.9).

При розгляді апеляційної скарги
представник позивача пояснила, що на її
думку невідпрацьовані дні відпустки
утворилися в 2005 році, коли відповідач
отримувала дві відпустки за один рік,
але і дані пояснення не ґрунтуються на
належних та допустимих доказах.

Апелянтом в апеляційній скарзі
поставлені вимоги про скасування
оскаржуваного заочного рішення, а в
поясненні зазначено також про
необхідність направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, але дані вимоги не може бути
задоволені, оскільки суд апеляційної
інстанції не наділений повноваженнями
на скасування оскаржуваного рішення і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, апелянтом поставлено вимога
про винесення окремої ухвали, якою
необхідно довести до відому ВККС
України про порушення, допущені суддею
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області Корманом О.В. при
розгляді даної цивільної справи, для
вирішення питання про притягнення його
до дисциплінарної відповідальності,
але колегія суддів не знаходить
підстав для винесення окремої ухвали.
Інші доводи апелянта не впливають на
правильне вирішення справи.

На підставі викладеного, оскільки
судом першої інстанції ухвалено
рішення при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідності
висновків суду обставинам справи з
неправильним застосування норм
матеріального, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольняє
частково, оскаржуване заочне рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 24 вересня 2013
року по даній справі змінює. В
задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_8 на користь
Уманської дитячої школи мистецтв суми
заробітної плати, яка виплачена але не
відпрацьована за березень місяць 2009
року та суми за невідпрацьовані дні
відпустки відмовляє, а рішення в
частині стягнення з ОСОБА_8 на користь
Уманської дитячої школи мистецтв
виплаченого авансу за 1 половину квітня
місяця 2009 року в сумі 100 грн. та в
частині стягнення судових витрат
залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів судової
палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 24 вересня 2013 року по справі
за позовом Відділу культури Уманської
міської ради, Уманської дитячої шкоди
мистецтв до ОСОБА_8 про стягнення
своєчасно не повернутих сум авансу та
коштів за невідпрацьовані дні щорічної
відпустки - змінити.

В задоволенні позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_8 на користь
Уманської дитячої школи мистецтв суми
заробітної плати, яка виплачена але не
відпрацьована за березень місяць 2009
року та суми за невідпрацьовані дні
відпустки - відмовити.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_8 на
користь Уманської дитячої школи
мистецтв виплаченого авансу за 1
половину квітня місяця 2009 року в сумі 100
грн. та в частині стягнення судових
витрат - залишити без змін.

Рішення набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :