Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" листопада 2014 р.

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області

в складі : головуючого -
судді Вернік В.М.

із участю : - секретаря Росовської
О.Ю.

- позивача ОСОБА_1

- відповідача ОСОБА_2

- представника
відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 22.10.2014 року звернулася до
Жмеринського міськрайонного суду з цим
позовом, вказавши, що відповідач у
справі ОСОБА_2 є батьком їх спільного
повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який наразі навчається на
денному відділенні Національної
академії внутрішніх справ в м.Києві.
Зазначила, що вона одноособово надає
утримання сину, маючи тяжке
матеріальне становище. Відповідач
добровільно не надає йому
матеріального утримання, якого син
потребує, маючи витрати на проїзд, одяг,
взуття, підручники та канцелярське
приладдя. Просила стягнути на її
користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 грн.
щомісячно з дня подвчі позову до
припинення такого права.

В судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги з
викладених в позові обгрунтувань.
Пояснила суду, що вона із особистих
доходів надає утримання повнолітньому
сину сторін ОСОБА_4 який навчається у
вищому навчальному закладі, де хоча й
забезпечений казенним харчуванням,
проживанням у казармі, форменим одягом
та грошовим утриманням, однак, потребує
додаткових коштів на придбання
продуктів харчування, придбання більш
якіснішого форменого одягу та взуття,
поліпшення умов проживання, проведення
свого вільного досугу. Вважає, що
відповідач також спроможний надавати
йому матеріальну допомогу у заявленому
розмірі. Повідомила, що наразі вона
одружена та проживає разом з іншим
чоловіком, в квартирі, яка належить
йому, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Зауважила, що її чоловік здає у
найм дві кімнати належного йому житла.
Вказала, що вона отримує щомісячний
дохід у розмірі приблизно 2000 грн. За
домовленістю із теперішнім чоловіком
зароблені ними кошти вони витрачають
окремо на власних дітей, які не є їх
спільними дітьми. Зазначила, що до
свого навчання ОСОБА_4 проживав також
на АДРЕСА_1, а наразі він знаходиться в
м.Києві. Просила задоволити позов.

Відповідач та його представник позовні
вимоги не визнали у повному обсязі.
Послались на обставини неналежного
підтвердження обставин спільного
проживання позивача разом з
повнолітнім сином ОСОБА_4 Заперечили
потребу останнього в отриманні
допомоги відповідаче за обставинами
перебування на державному
забезпеченні та отримання стипендії.
Зауважили про відсутність можливості
надання утримання повнолітньому сину
за наслідком наявності на його
утриманні неповнолітньої дитини та
кредитних зобов'язань, за сплатою яких
середньомісячий дохід його та членів
його сім'ї є меншим від встановленого
законом прожиткового мінімуму, з якої
здійснюється утримання аліментів на
іншу його неповнолітню дитину. У позові
просили відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши представлені докази, суд
дохдить наступного.

Згідно ч.1,3 ст.199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу; право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також сама
дитина, яка продовжує навчання.

Відповідно до положень ст.182,200 СК
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням стану здоров'я та
матеріального становища дитини, стану
здоров'я та матеріального становища
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних членів сім'ї; а також
бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітними
дітьми.

Згідно ст.191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Відповідно ч.1 ст.10 СК України якщо
певні сімейні відносини не
врегульовані цим Кодексом, іншими
нормативно-правовими актами або
домовленістю (договором) сторін, до них
застосовуються норми цього Кодексу,
які регулюють подібні відносини
(аналогія закону).

Згідно положень ч.1 ст.184 СК України суд
за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

В судовому засіданні з пояснень сторін
встановлено, що відповідач є батьком
позивача є , що підтверджує копією
свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно довідки Національної академії
внутрішніх справ від 11.08.2014 року (а.с.10),
позивач навчається у даному
навчальному закладі на денній формі
навчання за державним замовленням.
Термін навчання відповідно до 30.06.2018
року.

З представлених відповідачем копії
свідоцтва про народження НОМЕР_2 та
довідки квартального комітету "Кавказ"
м.Жмеринка від 10.11.2014 року вбачається,
що на утриманні відповідача
знаходиться неповнолітній син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказані докази суд приймає до уваги,
так як вони зібрані та представлені із
дотриманням вимог закону, не
суперечать один одному та ніким не
оспорюються.

Судом відкидаються твердження
позивача стосовно права на звернення з
даним позовом, оскільки обставини
спільного наразі проживання позивача
із повнолітнім сином не визнані
стороною відповідача, та не доведені
представленими позивачем документами,
які мають розбіжності за паспортними
даними стосовно реєстрації у
встановленому законом порядку
позивача та її сина, а також
повідомлення позивачем щодо
фактичного її проживання за відмінною
від вказаної у довідці квартального
комітету адресою, у зв'язку з чим
вказані докази судом не приймаються до
уваги.

Суд визнає необгрунтованим заявлення
позивачем вимог стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі за відомих їй
обставин отримання відповідачем
заробітної плати, та недоведення
жодними доказами мінливості її розміру
чи нерегулярності її виплати, виключно
за умов чого або інших істотних
обставин, яких позивачем також не
повідомлено, може визначатись розмір
аліментів саме у твердій грошовій сумі,
що унеможливлює вирішення судом
стянення аліментів у частці від
заробітку відповідача за існування
заявлених меж позовних вимог, виключно
у яких можливе вирішення спору.

Судом також відкидаються доводи
сторони відповідача щодо відсутності у
останнього можливості надання
матеріальної допомоги з підстав
недостатнього доходу членів його нової
сім'ї, оскільки за наведених обставин
на нього поширюється безумовний
обов'язок надання ним утримання лише
неповнолітньому сину, а застережений
законом обов'язок надання за певних
умов повнолітній дитині, яка продовжує
навчання не перебуває у залежності від
вказаних відповідачем обставин,
зокрема, наявності кредитного
зобов'язання перед третьою особою.

Разом з тим, суд враховує, що обставини
наявності у дружини відповідача на
утриманні двох загалом двох
неповнолітніх дітей, не створюють
можливості отриманя ним утримання від
дружини, що має значення для визначення
можливості надання ним утримання
повнолітньому сину.

Таким чином, з пояснень сторін та
зазначених доказів в судовому
засіданні установлено, що позивачем
належно не доведено застережені
законом підстави спільного проживання
із повнолітньою дитиною, яка продовжує
навчання, на утримання якої заявлено
вимог про стягнення аліментів з батька,
та обставину потреби додаткового
утримання саме щодо навчання особою,
яка у зв'язку із цим навчанням
знаходиться на повному державному
забезпеченні та отримує стипендіальні
виплати на свою користь; не
підтверджено підставності стягнення
аліментів у заявленій твердій грошовій
сумі, за наслідком чого даний позов не
підлягає задоволенню, не зважаючи на
встановлення в ході судового розгляду
обставини формальної можливості
надання відповідачем часткового
утримання повнолітньому сину, оскільки
для визначення підстав стягнення
заявлених

аліментів необхідне дотримання
сукупності всіх застережених законом
умов, що у даному конкретному випадку
не забезпечується.

Судові витрати, пов'язані із сплатою
судового збору, від оплати яких
звільнений позивач, підлягають
віднесенню на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8,
10, 15, 18, 60, 61, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК
України, ст.10, 182, 183, 191, 199, 200 СК України,
суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дитини, яка продовжує
навчання, - відмовити.

Судові витрати із сплати судового
збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набуває законної сили
після закінчення строків його
оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана протягом десяти днів з часу його
проголошення Апеляційному суду
Вінницької області через Жмеринський
міськрайонний суд.

Суддя
Вернік В.М.