У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 листопада
2014 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П., Іваненко
Ю.Г.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полтавтрансбуд»,
третя особа - Полтавська міська рада
про визнання дій незаконними,
зобов'язання повернути самовільно
зайняту земельну ділянку шляхом
знесення встановленої споруди,
приведення земельної ділянки у
придатний для використання стан за
власний рахунок, стягнення шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, за
касаційною скаргою Товариства з
додатковою відповідальністю
«Полтавтрансбуд» на рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 17 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 14 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
незаконними та самочинними дії
Товариства з додатковою
відповідальністю «Полтавтрансбуд»
(далі - ТзДВ «Полтавтнасбуд» щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки, розташованої по АДРЕСА_1,
площею 640 кв. м, при проведенні
будівельних робіт та забудови АДРЕСА_2,
зобов'язати ТзДВ «Полтавтрансбуд»
повернути їй зазначену вище самовільно
зайняту земельну ділянку шляхом
знесення встановленої споруди за
власний рахунок та привести її у
придатний для використання стан,
стягнути з відповідача на її користь
шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що 06 серпня
2009 року між нею та ОСОБА_5 був укладений
договір купівлі-продажу земельної
ділянки площею 640 кв. м, розташованої по
АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, яка належала
останній на підставі рішення
Ленінського районного суду Полтави від
13 лютого 2009 року та на підставі
державного акта про право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 162877,
виданого виконавчим комітетом
Полтавської міської ради 01 червня 2009
року.

Згідно з рішенням Полтавської міської
ради від 20 червня 2006 року ТзДВ
«Полтавтрансбуд, яке є
правонаступниками ВАТ
«Полтавтрансбуд», було продовжено дію
дозволу на комплексну забудову
АДРЕСА_3, на парній її стороні, частково
за рахунок вільних міських земель та
частково за рахунок знесення
амортизованих житлових будинків
нежитлових приміщень, а також
зобов'язано відповідача згідно з
чинним законодавством оформити
документи на вилучення земельних
ділянок та відселення мешканців з
будинків, що підлягають знесенню при
комплексній забудові та розширенні
АДРЕСА_1.

Вказувала, що відповідач самостійно,
без її дозволу використав належну їй на
праві приватної власності земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Згідно з планом земельної ділянки, що
надавалася в оренду ТзДВ
«Полтавтрансбуд» під забудову, ділянка
по АДРЕСА_1 не є частиною земель, що
передаються в оренду, а будівлі на ній
не відносились до амортизованих
житлових будинків, нежитлових
приміщень і приміщень громадських
споруд, у тому числі і в межах червоних
ліній АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, просила
задовольнити позов.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 17 липня 2014 року,
залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 14 серпня 2014 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконними та самочинними дії
ТзДВ «Полтавтрансбуд» щодо
самовільного зайняття земельної
ділянки по АДРЕСА_1, площею 403 кв. м,
належної ОСОБА_4, при проведенні
будівельних робіт та забудови АДРЕСА_2.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ТзДВ
«Полтавтрансбуд» просить скасувати
рішення та ухвалу судів попередніх
інстанцій, ухвалити нове рішення про
відмову в позові, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов частково в частині
визнання незаконними та самочинними
дій ТзДВ «Полтавтрансбуд», суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з
наданих доказів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю
«Полтавтрансбуд» відхилити, рішення
Ленінського районного суду
м. Полтави від 17 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 14 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко