Дата документу 16.12.2014
Провадження № 2-о/334/178/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді - Савченко Г.В.,

при секретарі Кальченко Ю.Ю.,

за участю: заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи -
ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні у м. Запоріжжі цивільну
справу за заявою ОСОБА_3,
заінтересовані особи: ОСОБА_4,
Запорізька районна державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту визнання батьківства,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про встановлення факту визнання
батьківства, вказавши у заяві що він
позашлюбним сином ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року. З осені 1955 року
батьки заявника- мати ОСОБА_7 та батько
ОСОБА_6 почали проживати разом у
фактичних шлюбних відносинах без
реєстрації шлюбу в М.Запоріжжі. Шлюб
вони не зареєстрували через незгоду їх
батьків, оскільки родини були з різних
соціальних верств. Батьки прожили
разом півроку, але у травні 1956 року
посварилися та розлучилися через тиск
родичів батька заявника. Після
розлучення батьків, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народився ОСОБА_1, що підтверджується
даними свідоцтва про народження від 1957
року.

В свідоцтві про народження заявник був
записаний як позашлюбна дитина, його
мати вважалась матірю-одиначкою, але
розповідала сину, що його біологічним
батьком є ОСОБА_6. Останній визнавав
ОСОБА_1 сином, завжди йому допомагав,
надавав матеріальну допомогу. З
етичних міркувань, щоб не травмувати
законну дружину батька і враховуючи
його статус, заявник не став за його
життя звертатися до відповідних
органів по питанню внесення змін до
актового запису про народження. Від
шлюбу у ОСОБА_6 народився єдиний син
ОСОБА_4, що є заінтересованою особою.
Про походження заявника батько
розповів ОСОБА_4, з яким вони
спілкувались. Дружина ОСОБА_6 на даний
час померла.

Після смерті ОСОБА_6 залишився спадщина
та Запорізькою державною нотаріальною
конторою було прийнято заяву ОСОБА_4
про прийняття спадщини.

Коли заявник ОСОБА_1 звернувся до
нотаріальної контори з метою оформити
спадок померлого батька, то йому було
відмовлено у вчиненні нотаріальних дій
на підставі того, що він не зміг
документально підтвердити, що є сином
покійного.

Із-за відсутності даних про ОСОБА_6 як
батька в свідоцтві про народження,
заявник ОСОБА_1 не може оформити
спадщину, тому вимушений звертатися до
суду з даною заявою.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу
України при народженні дитини у матері,
яка не перебуває у шлюбі, у випадках,
коли немає спільної заяви батьків,
заяви батька або рішення суду, запис
про батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

В свідоцтві про народження заявника
відомості про справжнього батька
відсутні, заявник записаний як "ОСОБА_1".

Тому, з урахуванням вищевикладеного,
заявник просить встановити факт
визнання батьківства ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Костянтинівка, В-Лепетихського району,
Херсонської області, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, стосовно заявника
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
М.Запоріжжя.

В судовому засіданні заявник підтримав
заяву, просив її задовольнити,
посилаючись, на обставини, викладені у
ній.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 не заперечувала проти
встановлення факту визнання
батьківства, пояснила що ОСОБА_4 ніколи
не сумнівався, що заявник є його
єдинокровним братом.

Заінтересована особа Запорізька
районна державна нотаріальна контора в
судове засідання не з'явився, надала
заяву, про розгляд справи без її участі,
заперечень на заяву не надав.

Допитані, судом свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10
достовірно підтвердили той факт, що
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Костянтинівка, В-Лепетихського району,
Херсонської області, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є біологічним
батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
М.Запоріжжя і визнавав цей факт
відкрито, проявляючи батьківську
турботу, а також надаючи матеріальну
допомогу заявнику.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення заявника,
представника заінтересованої особи,
свідків, оцінивши всі надані докази,
суд вважає, що вимоги заявника
обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 128 Сімейного кодексу
України підставою для визнання
батьківства є будь-які відомості, що
засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу
України. Позов про визнання
батьківства може бути пред'явлений
матір'ю, опікуном, піклувальником
дитини, особою, яка утримує та виховує
дитину, а також самою дитиною, яка
досягла повноліття. Позов про визнання
батьківства приймається судом, якщо
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень вчинено
відповідно до частини першої статті 135
цього Кодексу.

У ст. 135 Сімейного кодексу України
зазначено, що при народженні дитини у
матері, яка не перебуває у шлюбі, у
випадках, коли немає спільної заяви
батьків, заяви батька або рішення суду,
запис про батька дитини у Книзі
реєстрації народжень провадиться за
прізвищем та громадянством матері, а
ім'я та по батькові батька дитини
записуються за її вказівкою.

Згідно ч.1 ст.130 Сімейного Кодексу
України, у разі смерті чоловіка, який не
перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт
його батьківства може бути
встановлений за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
ч. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення»,
суд вправі розглядати справи про
встановлення факту родинних відносин,
коли цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину.

Встановлення такого факту можливо,
якщо закон пов'язує з ним певні правові
наслідки.

Згідно вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші юридичні факти,
від яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

З урахуванням наведеного, у суду немає
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
викладених у заяві.

На підставі вищевказаного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 212, 213, 234, 256-259 ЦПК України,
ст.ст. 128, 130, 135 СК України, Постановою
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи:
ОСОБА_4, Запорізька районна державна
нотаріальна контора, про встановлення
факту визнання батьківства -
задовольнити.

Встановити факт родинних відносин,
визнавши, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Костянтинівка,
В-Лепетихського району Херсонської
області, громадянина України, останнє
місце реєстрації: АДРЕСА_1,
Запорізького району Запорізької
області, є рідним батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Запоріжжя,
який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було постановлено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Савченко Г. В.