Справа №300/572/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі:
Головуючого судді: Бисага Т.Ю.
суддів: Дроботя В.В., Власова С.О.,
при секретарі: Чучка Н.В.,
за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2,
начальника відділу ДВС Палай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, на рішення Воловецького
районного суду від 08 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої
служби Воловецького районного
управління юстиції Закарпатської
області, Державної казначейської
служби України про стягнення шкоди,
завданої бездіяльністю державної
У травні 2014 року позивачі звернулися
до суду з позовом до відділу ДВС
Воловецького РУЮ, в якому просили
стягнути з відповідача на користь
позивачів майнову та моральну шкоду,
спричинену бездіяльністю відповідача
в процесі виконання судового рішення.
Позов обґрунтовано тим, що на підставі
рішення Міжгірського районного суду
Закарпастької області від 29 листопада
2010 року в справі про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної злочином стягнуто з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_1 34423,85 грн. майнової
шкоди та 65 000, 00 грн. моральної шкоди; на
користь ОСОБА_5 34423,85 грн. майнової
шкоди та 65 000, 00 грн. моральної шкоди. На
підставі рішення Міжгірського
районного суду від 24 грудня 2009 року
стягнуто на користь ОСОБА_2 10 000
морального відшкодування. На підставі
зазначених рішень суду позивачам
видано виконавчі листи за якими відділ
ДВС Воловецького РУЮ відкрив виконавчі
провадження.

Позивачі стверджують, що внаслідок
бездіяльності відповідача рішення
суду не виконано, а тому просять
стягнути майнову і моральну шкоду,
присуджену за рішеннями Міжгірського
районного суду від 24 та 29 листопада 2010
року на користь позивача, з відділу ДВС
Воловецького РУЮ. Крім того позивачі
просять стягнути з відповідача
компенсацію моральної шкоди
спричиненої їм внаслідок
бездіяльності при виконанні судових
рішень в сумі по 5 000 гривень кожному.

Рішенням Воловецького районного суду
від 08 липня 2014 року в задоволені позову
відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивачі подали апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції, якою
просять скасувати рішення
Воловецького районного суду від 08
липня 2014 року та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд
першої інстанції ухвалив рішення
необґрунтовано з порушеннями норм
матеріального та процесуального права,
неповно та неправильно встановивши
обставини, які мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
дійсності та фактичним обставинам
справи.

В судовому засіданні апелянти
апеляційну скаргу підтримали з
мотивів, наведених в ній.

Представник відповідача апеляційну
скаргу заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, юридичну оцінку обставин справи
та повноту їх встановлення у рішенні,
колегія приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 24 грудня 2009
року за рішенням Міжгірського
районного суду в справі №1-3/2009 р. з
ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_2 10 000,00
моральної шкоди.

29 листопада 2010 року рішенням
Міжгірського районного суду
Закарпатської області у справі № 2/188/2010
із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 стягнуто
34423,85 грн. майнової шкоди та 65 000 гривень
моральної шкоди; на користь ОСОБА_5
стягнуто 34423,85 грн. майнової шкоди та 65
000 гривень моральної шкоди.

07 листопада 2011 року постановами
Відділу ДВС Воловецького РУЮ відкрито
виконавчі провадження за виконавчими
листами №2-188/2010, №2-188/2010, виданими 14
січня 2011 року Міжгірським районним
судом Закарпатської області та за №
1-3/2009 р., виданим 24 січня 2011 року
Міжгірським районним судом
Закарпатської області.

До теперішнього часу зазначені вище
рішення суду не виконано.

Ухвалою Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 02 жовтня 2013
року було визнано протиправною
бездіяльність органу державної
виконавчої служби - Відділу ДВС
Воловецького РУЮ щодо невиконання
виконавчих листів, виданих Міжгірським
районним судом 14 січня 2011 р. про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 майнової і моральної
шкоди, зобов'язано останнього вжити
передбачених законом заходів для
виконання судового рішення.

Відповідно, п. 10-1. Постанови Пленуму ВСУ
№ 4 від 31.03.95 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» при вирішенні спору
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної громадянинові незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу державної влади, його
посадовими або службовими особами,
судам слід виходити з того, що
зазначений орган має бути відповідачем
у такій справі, якщо це передбачено
відповідним законом. Якщо ж
відповідним законом чи іншим
нормативним актом це не передбачено
або в ньому зазначено, що шкода
відшкодовується державою (за рахунок
держави), то поряд із відповідним
державним органом суд має притягнути
як відповідача відповідний орган
Державного казначейства України.

Згідно з ч.3 ст. 11 ЗУ «Про державну
виконавчу службу», шкода заподіяна
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час виконання
рішення, підлягає відшкодуванню у
порядку, передбаченому законом, за
рахунок держави.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Оскільки, ухвалою Міжгірського
районного суду Закарпатської області
від 02 жовтня 2013 року було визнано
протиправною бездіяльність органу
державної виконавчої служби, то
моральна шкода підлягає стягненню з
відділу ДВС Воловецького РУЮ.

Відповідно до вищевказаного, є
безпідставним та упередженим
твердження того, що ВДВС України не є
суб'єктом на якого можна покласти
питання відшкодування моральної шкоди.
Так співвідповідачем в даній справі
Державна казначейська служба України,
яка відповідно до Указу Президента
України № 460 від 13.04.2011 року «Про
положення про Державну казначейську
службу України» Державна казначейська
служба України є правонаступником прав
та обов'язків Державного казначейства
України, та відповідно до вимог п.9 ст.25
розділу IV Прикінцевих та перехідних
положень БК України, пп. 2 п. 41,42 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України від 03.08.2011 року №
845, казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичним чи юридичним особам внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд неповно
з'ясував обставини, які мають значення
для справи, його висновки не
відповідають обставинам справи та
суперечать матеріальному закону, а
тому позов підлягає до часткового
задоволення.

Сума моральної шкоди в розмірі 3 (трьох)
тисяч гривень є розумною і достатньою
мірою відшкодування.

Що стосується відшкодування
матеріальної шкоди, то така не підлягає
відшкодуванню, оскільки заподіяна не
ДВС, а злочинними діями конкретної
особи.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах, -

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_5,
ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Рішення Воловецького районного суду
від 08 липня 2014 року - скасувати,
ухвалити по справі нове рішення, яким
позов ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2
задовольнити частково.

Стягнути з відділу ДВС Воловецького
районного управління юстиції на
користь ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2 по три
тисячі гривень моральної шкоди
кожному.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його постановлення і може бути
оскаржене на протязі двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги.

Головуючий

Судді