АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7361/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач -
Свистунова О.В. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої
В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Книш К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 березня 2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про визнання зобов'язання
припиненим, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У грудні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернувся до Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська з
даним позовом до ОСОБА_2, як з
поручителя, про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Сплативши судовий збір, згідно чинного
законодавства.

У обґрунтування своїх вимог
посилається на ті обставини, що 04.12.2007
року між ЗАТ «Альфа-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Альфа
Банк», та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №490053037.

За кредитним договором ОСОБА_3 був
наданий кредит у сумі 30574,25 доларів США
зі строком погашення до 04.12.2014 року зі
сплатою 13% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №490053037, між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_2
04.12.2007 року був укладений договір
поруки №490053037-П, згідно з яким остання
поручилась перед позивачем за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
зазначеним вище кредитним договором,
зобов'язалась нести солідарну
відповідальність за порушення
виконання умов кредитного договору,
відповідати за повернення
заборгованості за кредитним договором
у тому ж об'ємі, що й позичальник.

Оскільки, позичальником ОСОБА_3
належним чином виконуються умови
вказаного договору, порушується графік
погашення кредиту та сплати процентів,
станом на 04.10.2013 року загальна
заборгованість по кредиту становить 403
989,02 гривень, з яких: сума
заборгованості по кредиту - 184 543,5
гривень, сума заборгованості по сплаті
відсотків - 92 427,61 гривень та пеня - 127 017,91
гривень.

Відповідно до умов договору поруки
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що й боржник. У зв»язку з
невиконанням своїх зобов»язань за
договором поруки, позивач просив суд
стягнути з поручителя ОСОБА_2 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «Альфа-Банк»
заборгованість за кредитним договором
№490053037 від 04.12.2007 року у розмірі 403 989,02
гривень, а також витрати по сплаті
судового збору у сумі 3 441 грн.

У лютому 2014 року відповідачка
звернулась до суду із зустрічним
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» про визнання
договору поруки припиненим. Сплативши
судовий збір, згідно чинного
законодавства.

У обґрунтування своїх вимог посилалась
на ті обставини, що 04.12.2007 року між ЗАТ
«Альфа-Банк», правонаступником якого є
ПАТ «Альфа Банк», та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір №490053037, за
умовами якого ОСОБА_3 був наданий
кредит в сумі 30574,25 доларів США зі
строком погашення до 04.12.2014 року та зі
сплатою 13% річних. Щомісячний платіж
був визначений у розмірі 556 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №490053037, між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_2
04.12.2007 року був укладений договір
поруки №490053037-П, згідно до умов якого
вона поручилась перед позивачем за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
зазначеним вище кредитним договором,
зобов'язалась нести солідарну
відповідальність за порушення
виконання умов кредитного договору,
відповідати за повернення
заборгованості за кредитним договором
в тому ж об'ємі, що й позичальник.

Відповідно до п. 5.4 договору поруки у
разі збільшення обсягу
відповідальності боржника - ОСОБА_3 за
кредитним договором, передбачена цим
договором порука діє тільки у випадку,
якщо поручитель надасть свою згоду на
таке збільшення.

Позивач за зустрічним позовом
зазначає, що, як вбачається з
розрахунку заборгованості, починаючи з
01.09.2008 року відсоткова ставка за
кредитним договором складає 16,5%
замість попередніх 13%. До того ж, з
01.09.2008 року щомісячний платіж був
збільшений з 556 доларів США до 620
доларів США.

Позивач за зустрічним позовом
зазначила, що відсоткова ставка є
істотною умовою для кредитного
договору та договору поруки, у зв'язку з
чим, її збільшення до 16,5% спричинило
відповідно і збільшення обсягу її
відповідальності, як поручителя за
договором поруки.

Позивач за зустрічним позовом
зазначила, що вона, як поручитель за
договором поруки, не була належним
чином повідомлена про підвищення
відсоткової ставки до 16,5%, а тому
вважає, що таке підвищення здійснено з
порушенням вимог ч. 1 ст. 651 та ч. 1 ст. 654
ЦК України, оскільки, зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін.

З урахуванням викладеного, в силу вимог
ч.1 ст. 559 ЦК України просила суд визнати
такими, що припинено, зобов'язання за
договором поруки №490053037-П від 04 грудня
2007 року, укладеними між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк», з 01 вересня 2008 року.

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 19 березня
2014 року Публічному акціонерному
товариству «Альфа-Банк» в позові до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, - відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про визнання зобов'язання припиненим -
задоволено.

Визнано таким, що припинено,
зобов'язання за договором поруки
№490053037-П від 04 грудня 2007 року, укладеним
між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк», з 01 вересня
2008 року.

Стягнуто з Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
243 гривні 60 копійок судового збору на
користь держави.

У апеляційній скарзі ПАТ
«Альфа-Банк» просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 та
задовольнити їх первісний позов,
оскільки, рішення першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
апеляційний суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в межах
заявлених вимог та на підставі тих
доказів, що надані були сторонами під
час розгляду справи по суті, у
достатньо повному обсязі з'ясував
права і обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, постановив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
04.12.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Альфа
Банк», та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №490053037, за умовами
якого йому був наданий кредит в сумі
30574,25 доларів США зі строком погашення
до 04.12.2014 року зі сплатою 13% річних.
Щомісячний платіж був визначений у
розмірі 556 доларів США.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №490053037, між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_2
04.12.2007 року був укладений договір
поруки №490053037-П, згідно з яким остання
поручилась перед позивачем за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
зазначеним вище кредитним договором,
зобов'язалась нести солідарну
відповідальність за порушення
виконання умов кредитного договору,
відповідати за повернення
заборгованості за кредитним договором
в тому ж об'ємі, що й позичальник.

Позичальник ОСОБА_3 належним чином не
виконує умови вказаного договору,
порушує графік погашення кредиту та
сплати процентів, у з в'язку з чим
станом на 04.10.2013 року загальна
заборгованість по кредиту становить 403
989,02 гривень, з яких сума заборгованості
по кредиту 184 543,5 гривень, сума
заборгованості по сплаті відсотків 92
427,61 гривень та пеня 127 017,91 гривень.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідаютьперед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що починаючи з 01.09.2008 року
відсоткова ставка за кредитним
договором №490053037 стала складати 16,5%
замість попередніх 13%. До того ж з 01.09.2008
року щомісячний платіж був збільшений
з 556 доларів США до 620 доларів США.

Так, п. 5.4. Договору поруки № 490053037 -П від
04.12.2007 року визначено, що у разі
збільшення обсягу відповідальності
Боржника за Основним договором,
передбачена цим Договором порука діє
тільки у випадку, якщо Поручитель
надасть свою згоду на таке збільшення.

Однак, колегією суддів встановлено, що
ПАТ «Альфа Банк» не надані докази, а ні
суду першої інстанції, а ні суду
апеляційної інстанції повідомлення
про зміну відсоткової ставки
поручителя та відповідно її згоди.

Оцінка цих обставин справи має
значення для правильного вирішення
питання про те, чи давала відповідачка,
як поручитель, свою згоду на зміну
зобов*язання за кредитним договором,
внаслідок чого збільшився обсяг її
відповідальності.

Суд першої інстанції дав правильну
правову оцінку обставинам справи та
з*ясував, що вони не свідчать про
надання ОСОБА_2 згоди на збільшення
обсягу своєї особистої
відповідальності, як поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. До припинення поруки
призводять такі зміни умов основного
зобов'язання без згоди поручителя, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
останнього.

Збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких
беруть участь поручителі, збільшення
кредитної процентної ставки навіть за
згодою банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов 'язань перед банком.

Колегія суддів вважає, що підвищивши в
односторонньому порядку відсоткову
ставку за кредитним договором №490053037
до 16,5% та збільшивши з 556 доларів США до
620 доларів США з 01.09.2008 року щомісячний
платіж, банк спричинив збільшення
обсягу відповідальності ОСОБА_2, як
поручителя за договором поруки
№490053037-П. Тому, суд першої інстанції
вірно прийшов до висновку, що
Публічному акціонерному товариству
«Альфа-Банк» у позові до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором слід відмовити, та визнати
таким, що припинено, зобов'язання за
договором поруки №490053037-П від 04 грудня
2007 року, укладеним між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
«Альфа-Банк», з 01 вересня 2008 року.

Інші доводи апеляційної скарги
не спростовують правильність
висновків у рішенні суду, протирічать
вимогам законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, матеріалам
справи, зводяться до переоцінки
доказів по справі.

Судом першої інстанції у
досить повному обсязі з'ясовані права
та обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та
конкретні обставини справи, судове
рішення відповідає вимогам норм
матеріального і процесуального права і
тому, колегія апеляційного суду вважає,
що згідно до ст. 308 ЦПК України правових
підстав для скасування рішення не
вбачає, а тому, доводи апеляційної
скарги підлягають відхиленню, а
рішення суду першої інстанції
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
19 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
О.В.Свистунова

Судді
В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез