Справа № 666/5497/14-ц
Провадження № 2/666/2363/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.11.2014 року Дніпровський районний суд
м.Херсона у складі

головуючого судді
Іванищука А.А.

за участю секретаря
Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про визнання недійсними окремих
пунктів договору, -

в с т а н о в и в :

1. Позивачі звернулися до суду із
позовом про визнання недійсними
окремих пунктів договору, мотивуючи
тим, що 02.12.2012р. відповідач ОСОБА_3 від їх
імені, в порушення наданих йому
повноважень за нотаріальними
довіреностями, уклав з ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 колективний договір від
02.12.2012р., відповідно якого передоручив
ОСОБА_4 здійснення своїх повноважень на
представництво їх інтересів перед
енергопостачальною компанією та
третіми особами. Позивачі зазначають,
що вищевказаний договір порушує їх
права, оскільки без їх відома та згоди
був укладений та використаний їм на
шкоду, а саме поданий третьою особою
ОСОБА_4 майже через рік 08.10.2013р. в ПАТ
«Київенерго» в якості підстави для
переоформлення з ОСОБА_1 на себе
особового рахунку та Договору на
користування електричною енергією за
№0 від 08.10.2013р., які до цього часу
належали позивачу ОСОБА_1, що призвело
до неможливості отримання ними
електропостачання від
електропостачальної компанії. У
зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 як
представник позивачів не отримував їх
згоди щодо передачі своїх повноважень
за довіреністю в порядку передоручення
третій особі ОСОБА_4, з яким був
підписаний колективний договір від їх
імені, а колективний договір був
укладений без нотаріального
посвідчення та довіреність на
передоручення повноважень третій
особі ОСОБА_4 нотаріально не
посвідчувалась, позивачі вважають, що
вищевказаний колективний договір з
моменту укладення не створює цивільні
права та обов'язки для них та є
недійсним з моменту укладення. У
зв'язку з наведеним, просили визнати з
дня укладення колективний договір від
02.12.2012р. між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6 недійсним
частково, а саме пункт 1 та 2 договору в
частині, що стосується положень
виникнення, зміни чи припинення
цивільних прав та обов'язків ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за колективним
договором та доручення ОСОБА_4
виступати від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
здійснювати відносно них будь-які
юридичні дії, укладення чи підписання
документів, представництво чи
представляти їх особисто та/або їх
інтереси перед третіми особами;
стягнути з відповідача понесені судові
витрати.

2. Позивач ОСОБА_2 та його представник за
довіреністю ОСОБА_8 в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі, просили позов
задовольнити з підстав, вказаних у
позовній заяві. Також вказали, що
вирішення даного питання необхідно для
розірвання договору про користування
електричною енергією, укладеного 08.10.2013
року між ПАТ «Київенерго» та ОСОБА_4

2.1. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, однак надав на адресу суду
заяву, якою просив справу розглянути
без його участі, на підставі наявних в
справі матеріалів.

2.2. Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав в
повному обсязі, не заперечував проти
задоволення позову.

2.3. Відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явились, однак надіслали
на адресу суду заперечення, відповідно
яких позовні вимоги не визнали в
повному обсязі, просили відмовити в
задоволенні позову у зв'язку з
необґрунтованістю, вказавши, що
позивачі не є сторонами колективного
договору та не підписували його, тому
цивільних прав та обов'язків за цим
договором у них не виникало.
Колективний договір від 02.12.2012р.
нотаріально не посвідчувався, оскільки
нотаріальне посвідчення таких
договорів не передбачено чинним
законодавством України та сторони
договору не домовлялись про це. Також
зазначили, що ОСОБА_4 на шкоду інтересам
позивачів ніколи не діяв, договорів від
їх імені не підписував, доручень та
передоручень від позивачів не
отримував, правочинів від їх імені не
вчиняв.

2.4. Відповідач ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилась, про місце та час
слухання справи повідомлена належним
чином, про причину неявки суд не
повідомила, заяв про розгляд справи за
її відсутності на адресу суду не
надходило.

3. Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, суд встановив наступні
факти та відповідні їм правовідносини:

- 02.12.2012р. з метою забезпечення
електропостачання садового будинку
№131 по вул.Садова, 49 у м.Київ, с.т.
«Берізка-2» ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, від
імені якого діє ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 04.08.2011р., ОСОБА_2, від
імені якого діє ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 23.12.2008р., ОСОБА_5, ОСОБА_6
уклали колективний договір щодо
встановлення КТП/трансформаторної
підстанції/потужністю 60-100 кВ:
отримання технічних умов,
проектування, узгоджень, монтажних
робіт, подачі напруги, укладення
договору на
електропостачання/користування
електричною енергією, вчинення інших
необхідних дій;

- відповідно п.2 вказаного колективного
договору, ОСОБА_4 надано право
виступити від імені сторін єдиним
замовником щодо здійснення таких дій:
отримання технічних умов в ПАТ
«Київенерго», для його йому надаються
права подавати та приймати від імені
сторін всі необхідні документи,
розписуватись в усіх необхідних
випадках, укладати договори з
проектною організацією, здійснювати
всі інші необхідні дії по
представництву сторін; укладення
договору з проектною організацією на
проектування та отримання необхідних
узгоджень встановлення КТП; укладення
договору на виконання монтажних робіт
по прокладенню кабельних ліній і
встановленню КТП, виконання інших
необхідних для встановлення КТП робіт;
підписання договору на
електропостачання/ користування
електричною енергією; внесення оплати
за договорами, прийом виконаних робіт,
підписання всіх необхідних документів;

- вищевказаний колективний договір був
укладений в простій письмовій формі
без нотаріального посвідчення та
підписаний ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6;

- в обґрунтування позовних вимог,
позивачі надали довіреність від
02.11.2008р., посвідчену приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
довіреність від 19.01.2011р., посвідчену
приватним нотаріусом Херсонського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
якими уповноважили відповідача ОСОБА_3
діяти від їх імені та представляти їх
інтереси, однак при укладенні
колективного договору відповідач
ОСОБА_3 діяв від імені ОСОБА_1 на
підставі довіреності від 04.08.2011р., а
також від імені ОСОБА_2 на підставі
довіреності від 23.12.2008р.;

- позивачами не було надано
довіреності, на підставі яких
відповідач ОСОБА_3 від їх імені уклав
колективний договір.

4. Відповідно до п.5.6. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, у
довіреності, виданій у порядку
передоручення, мають бути вказані дата
і місце посвідчення основної
довіреності, та реєстровий номер,
найменування нотаріального округу,
прізвище, ім'я та по батькові нотаріуса,
який її посвідчив, прізвище, ім'я, по
батькові і місце проживання особи, якій
видана основна довіреність, і особи,
якій вона передоручає свої
повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України,
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч.1 ст.236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 15 Цивільного кодексу України
визначено, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

У відповідності до ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18.12.2009р. № 14
«Про судове рішення у цивільній
справі», відповідно до положень
ст.ст.10,11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи в межах заявлених
позивачем вимог та зазначених і
доведених ним обставин.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
ст.1,10 ЦПК України вийти за межі
заявлених позовних вимог(вирішити
незаявлену позовну вимогу,
задовольнити вимогу позивача у
більшому розмірі, ніж було заявлено)
суд має право у випадках, прямо
передбачених законом.

5. Враховуючи вищевикладене, суд на
основі повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Аналізуючи вищевказані обставини
справи та докази, які були досліджені в
процесі судового розгляду справи,
судом встановлено, що оспорюваний
колективний договір був укладений
відповідачем ОСОБА_3 від імені
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі
нотаріально посвідчених довіреностей,
якими вони уповноважили його діяти від
їх імені.

Твердження позивачів про
передоручення повноважень
відповідачем ОСОБА_3 третій особі
ОСОБА_4 спростовуються дослідженими
матеріалами справи, оскільки судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_3 діяв
в межах повноважень, які були надані
йому позивачами на підставі
довіреності.

Таким чином, вимоги позивачів щодо
визнання недійсними в частині пунктів
1,2 договору, укладеного 02.12.2012 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 є безпідставними, тому суд, в
межах заявлених позивачами вимог та
зазначених і доведених ними обставин
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

6. Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215,
241,224-226, 294 ЦПК України, ст.ст.15,16,203,215,216,236,
245 ЦК України суд -

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання недійсними в частині пунктів
1,2 договору, укладеного 02.12.2012 року між
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 - відмовити.

2. Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення, через Дніпровський
районний суд м.Херсона. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А.А.Іванищук