Справа №: 272/1167/14-ц
Провадження № 2/272/528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року

Андрушівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого -судді Палазюк В.М.,

при секретарі - Поліщук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Андрушівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно , суд,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся зі
сторони батька - ОСОБА_3, яка постійно
проживала в с.Степок, Андрушівського
району. Після її смерті відкрилась
спадщина на належне їй майно: жилий
будинок АДРЕСА_1 та на земельні ділянки:
площею 0,25 - для будівництва і
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, та 0,29 га -для
ведення особистого селянського
господарства. Позивач та відповідач
єдині спадкоємці за законом, однак
ОСОБА_3 залишила заповіт від 31.03.2009 року
, згідно якого усе належне їй на день
смерті майно заповіла позивачу та
відповідачу. Позивач прийняла
спадщину шляхом подання в
шестимісячний строк з дня смерті
спадкодавця заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про
відмову від прийняття спадщини. Однак
позивач не може реалізувати свої
спадкові права на жилий будинок та
земельні ділянки, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно. Вказані документи не
можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26,
346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю
власника. Позивач просить визнати за
нею право власності на жилий будинок
за АДРЕСА_1, на земельні ділянки:
площею 0, 25 га - для будівництва і
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель та 0,29 га - для
ведення особистого селянського
господарства. В ході судового розгляду
позивач зменшила позовні вимоги в
частині визнання права власності на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства,
так як при фактичних обмірах земельної
ділянки виявлено, що її розміри
становлять 0,27 га. Просила визнати право
власності на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,27 га.

В судове засідання позивач
направила заяву, в якій просила справу
розглянути у її відсутність,
зазначивши, що позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити.

Відповідач направив до суду заяву
про розгляд справи у його відсутність,
зазначивши, що позовні вимоги визнає
повністю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_3, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).
Позивач спадкоємець за заповітом від
31.03.2009 року, згідно якого спадкодавець
заповіла все своє майно позивачу та
відповідачу, що підтверджується копією
заповіту (а.с. 5). Довідкою Степківської
сільської ради від 07.08.2014 року за № 316
підтверджується, що ОСОБА_3 на день
смерті була зареєстрована та за
адресою: АДРЕСА_1, згідно запису в
погосподасрькій книзі № 4 за 2011-2015 роки,
№ об'єкта 0156-1, проживала за даною
адресою одиноко. Правовстановлюючі
документи на будинок та земельну
ділянку не виготовлялися (а.с.7). Згідно
довідки Бердичівського МБТІ
правовстановлюючі документи на
житловий будинок № 3 по вул..
Житомирська в с.Степок не оформлені
(а.с.14). Рішенням виконкому Степківської
сільської ради від 12.08.1993 року № 20а
ОСОБА_3 були передані у приватну
власність земельні ділянки: площею 0,25
га - для будівництва і обслуговування
жилого будинку та господарських
будівель, та 0,29 га для ведення
особистого підсобного господарства
(а.с. 6). Відповідно до плану-схеми
земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_1
фактична її площа становить 0,5200 га
(а.с.9). Позивач позбавлена можливості
реалізувати спадкові права на
житловий будинок та земельні ділянки в
позасудовому порядку через
відсутність правовстановлюючих
документів, що підтверджується листом
Андрушівської держнотконтори (а.с.15).
Довідкою Андрушівської державної
нотаріальної контори підтверджується,
що після смерті ОСОБА_3 спадщину за
заповітом від 31.03.2009 року за реєстром №
10 прийняла позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2
авідмовився від прийняття спадщини на
користь ОСОБА_1 (а.с.25-28).

Відповідно ст. 3 ч.4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952- ІV- право власності
на нерухоме майно , набуте згідно з
діючим законодавством до набрання
чинності цим Законом, визнаються
державою. Суд вважає, що спадкодавець
був власником нерухомого майна, яке
входить до складу спадщини у
відповідності з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав
нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно
ст. 120 ЗК України позивач набуває право
власності на земельні ділянки з
моменту набуття права власності на
жилий будинок.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215,
218, 294 ЦПК України, ст.
ст. 328, 1218, 1223, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ід. № НОМЕР_1,
право власності на жилий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 та на земельні
ділянки: площею 0, 25 га. - для будівництва
і обслуговування жилого будинку та
господарських будівель та площею 0,27 га.
- для ведення особистого селянського
господарства, розташовані: АДРЕСА_1, як
на спадщину за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Андрушівський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою, яка не
була присутня в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:В. М. Палазюк