У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік
О.М.,суддів:Маляренка А.В., Нагорняка
В.А.,Писаної Т.О.,Юровської
Г.В.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк, третя особа −? ОСОБА_6,
про визнання договору поруки
припиненим, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2014 року
та рішення апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» (далі
−? ПАТ «Родовід Банк») звернулося до
суду з указаним позовом, в
обґрунтування якого зазначило, що 27
березня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк» (далі −? ВАТ «Родовід Банк»), яке в
подальшому було змінено на ПАТ
«Родовід Банк», та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № 86/АК-00006.08.2,
відповідно до якого банк відкрив
ОСОБА_6 відновлювальну кредитну лінію
на загальну суму 44 550,00 доларів США,
терміном до 27 березня 2015 року включно
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 9,00 % річних на
купівлю автомобіля та сплату страхових
платежів згідно з договором
купівлі-продажу автомобіля від 24
березня 2008 року № 24/03-08, який в
подальшому був переданий в заставу
банку згідно з договором застави
транспортного засобу від 27 березня 2008
року № 86/АК-00006.08.2-3. Згідно з додатковою
угодою від 13 жовтня 2008 року до
кредитного договору від 27 березня 2008
року №86/АК-00006.08.2 процентна ставка за
кредитами за цим договором
встановлюється в розмірі 11% річних.

На забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_6 за
вищевказаним кредитним договором між
банком і ОСОБА_7 27 березня 2008 року було
укладено договір поруки. Згідно з
умовами вищевказаного договору
поручитель ОСОБА_7 зобов'язувався перед
банком відповідати за виконання ОСОБА_6
усіх його зобов'язань за кредитним
договором від 27 березня 2008 року №
86/АК-00006.08.2, а також усіх додаткових
угод, які можуть бути укладені до
закінчення строку його дії, що укладені
між банком і ОСОБА_6

Оскільки ОСОБА_6 не
виконував взятих на себе зобов'язань,
утворилась заборгованість, яка станом
на 30 квітня 2013 року склала 58 494,22
долари США та 5 148 501,02 грн, з них: сума
заборгованості за кредитом - 12 198,04
долари США; сума простроченої
заборгованості за кредитом - 27 427,76
доларів США; сума заборгованості за
процентами по кредиту - 358,26 доларів США;
сума простроченої заборгованості за
процентами по кредиту - 18 510,16 доларів
США; сума заборгованості плати за
проведення розрахунків по кредиту - 712
грн 18 коп.; сума простроченої
заборгованості плати за проведення
розрахунків по кредиту - 36 586 грн 51 коп.;
сума пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 2 774 065 грн 23
коп.; сума пені за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту -1 847 447
грн 24 коп.; сума пені за несвоєчасне
погашення плати за проведення
розрахунків по кредиту - 461 327 грн 71 коп.;
сума 3% річних від суми простроченого
кредиту - 14 235, 74 грн.; сума 3% річних від
суми прострочених процентів за
кредитом - 9 480 грн 49 коп.; сума 3% річних
від суми простроченої плати за
проведення розрахунків по кредиту - 2 367
грн 40 коп.; сума інфіляційних втрат від
суми простроченої плати за проведення
розрахунків за кредитом - 2 278 грн 52 коп.

Позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь заборгованість за
кредитним договором № 86/АК-00006.08.2 від 27
березня 2008 року в сумі 58 494,22 долари США
та 5 148 501 грн 02 коп.

У зустрічному позові
ОСОБА_7 посилався на те, що відповідно
до п. 1.5 кредитного договору від 27
березня 2008 року № 86/АК-00006.08.2 процентна
ставка за кредитами за цим договором
встановлена в розмірі 9,00 % річних, а
відповідно до п. 1 додаткової угоди до
кредитного договору від 27 березня 2008
року № 86/АК-00006.08.2, п. 1.5 кредитного
договору було викладено в новій
редакції: «1.5. Процентна ставка за
кредитами за цим Договором
встановлюється в розмірі 11 % процентів
річних». Унаслідок збільшення
процентної ставки за кредитом з 9 %
річних до 11 % річних збільшилась сума
боргу основного зобов'язання боржника
та збільшився обсяг відповідальності
ОСОБА_7, як поручителя. Оскільки було
змінено зобов'язання в односторонньому
порядку без його згоди як поручителя,
внаслідок чого збільшився обсяг його
відповідальності, ОСОБА_7 просив в
судовому порядку визнати припиненим
договір поруки від 27 березня 2008 року.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2014 року
позов ПАТ «Родовід Банк» частково
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7
на користь ПАТ «Родовід Банк»
солідарно 44 333,75 доларів США, 1 048 814 грн 30
коп заборгованості за кредитним
договором від 27 березня 2008 року №
86/АК-00006.08.2. У іншій частині позову
відмовлено.

У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду Київської області від 21 травня 2014
року рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 16 січня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ
«Родовід Банк» частково задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором від 27 березня 2008
року №86/АК-00006.08.2 в розмірі 44 333,75
доларів США та 1 048 814 грн.

У іншій частині позову
відмовлено.

Зустрічний позов
ОСОБА_7 задоволено. Визнано договір
поруки припиненим.

У касаційній скарзі
ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення про задоволення позову
ПАТ «Родовід Банк», а у задоволенні
зустрічних позовних вимог відмовити,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
судами першої та апеляційної інстанцій
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Родовід Банк», суд першої
інстанції керувався тим, що відповідно
до ст. ст. 266, 258 ЦК України стягнення
неустойки (пені, штрафу) обмежується
останніми 12 місяцями перед зверненням
кредитора до суду, а починається з дня
(місяця), з якого вона нараховується, у
межах строку позовної давності за
основною вимогою, тому необхідно
застосувати позовну давність та
відмовити ПАТ «Родовід Банк» в
задоволенні його позову в частині
стягнення нарахованої до 18 червня 2012
року: пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 2 329 065 грн 34
коп.; пені за несвоєчасне погашення
процентів за кредитом - 1 587 143 грн 83 коп.,
у зв'язку зі спливом позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі.

Відмовляючи у
задоволенні зустрічного позову, суд
першої інстанції керувався тим, що в
договорі поруки від 27 березня 2008 року
передбачено можливість зміни розміру
процентів за основним зобов'язанням і
строків їх виплати без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, а тому суд вважає, що ця
умова договору стала результатом
домовленості сторін.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції керувався тим,
що оскільки збільшення розміру
процентної ставки за кредитним
договором відбулося без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то в силу ч. 1 ст. 559 ЦК
України порука є припиненою.

Такий висновок суду апеляційної
інстанції є правильним, відповідає
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального права, які правильно
застосовані з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27 березня 2008 року між
ВАТ «Родовід Банк», яке в подальшому
було змінено на ПАТ «Родовід Банк», та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№ 86/АК-00006.08.2, відповідно до якого банк
відкрив ОСОБА_6 відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 44 550,00
доларів США, терміном до 27 березня 2015
року включно зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 9,00 %
річних.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору
кредитні кошти надаються виключно на
купівлю автомобіля та сплату страхових
платежів.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору
процентна ставка за кредитами за цим
договором встановлюється в розмірі 9,00 %
річних.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди до
кредитного договору від 13 жовтня 2008
року укладеної ПАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_6, процентна ставка за кредитами
за цим договором була збільшена з 9,00 %
річних до 11 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_6 за кредитним договором від 27
березня 2008 року № 86/АК-00006.08.2 між ПАТ
«Родовід Банк» і ОСОБА_7 27 березня 2008
року був укладений договір поруки,
відповідно до умов якого поручитель
зобов'язується солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_6 за кредитним
договором від 27 березня 2008 року №
86/АК-00006.08.2, а також усіх додаткових
угод, які можуть бути укладені до
закінчення строку його дії, що укладені
між банком та позичальником.

Згідно з п. 3.1.1 кредитного договору
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом починаючи з
місяця, наступного за звітним, щомісяця
до 10-го числа (включно) кожного
календарного місяця, частково погашати
заборгованість за кредитами у сумі 530,36
доларів США та нарахованими процентами
шляхом внесення готівкою чи
перерахування зі свого поточного
рахунка на рахунок банку. Датою сплати
заборгованості за кредитом та
процентами є день зарахування коштів
на рахунки, вказані у пунктах 1.3, 1.6
цього договору.

Судами також встановлено, що ОСОБА_6 не
виконував умов кредитного договору
щодо сплати кредиту, відсотків за
користування кредитом, плати за
обслуговування кредиту сумі,
передбаченій вказаним договором, у
результаті чого утворилась
заборгованість, яка станом на 30 квітня
2013 року складає 58 494,22 долари США та 5 148
501,02 грн, з них: сума заборгованості за
кредитом - 12 198,04 долари США; сума
простроченої заборгованості за
кредитом - 27 427,76 доларів США; сума
заборгованості за процентами по
кредиту - 358,26 доларів США; сума
простроченої заборгованості за
процентами по кредиту - 18 510,16 доларів
США; сума заборгованості плати за
проведення розрахунків по кредиту - 712
грн 18 коп.; сума простроченої
заборгованості плати за проведення
розрахунків по кредиту - 36 586 грн 51 коп.;
сума пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом - 2 774 065 грн 23
коп.; сума пені за несвоєчасне
погашення процентів по кредиту -1 847 447
грн 24 коп.; сума пені за несвоєчасне
погашення плати за проведення
розрахунків за кредитом - 461 327 грн 71
коп.; сума 3 % річних від суми
простроченого кредиту - 14 235, 74 грн.; сума
3 % річних від суми прострочених
процентів по кредиту - 9 480 грн 49 коп.;
сума 3 % річних від суми простроченої
плати за проведення розрахунків по
кредиту - 2 367 грн 40 коп.; сума
інфіляційних втрат від суми
простроченої плати за проведення
розрахунків по кредиту - 2 278 грн 52 коп.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, апеляційний суд
обґрунтовано виходив із необхідності
стягнення з відповідача на користь
банку заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

У п. 22 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають з кредитних договорів"
роз'яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК
України припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК
України порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржувані судові
рішення відповідають вимогам закону й
підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік
Судді: А.В. МаляренкоВ.А. НагорнякТ.О.
Писана Г.В. Юровська