УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Селидове
30 грудня 2014 року

Суддя Селидівського міського суду
Донецької області Моцний О.С.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу
судового наказу про витребування суми
внеску в порядку наказного
провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу, яка мотивована
тим, що між заявником та Кредитною
спілкою «Кредитно-депозитний центр
«Професіонал» було укладено угоду №
901-13 від 24.09.2013 року про внесення внеску
на суму 85 000 грн. строком на 12 місяців
під 23,2% річних. Після закінчення строку
дії угод Кредитна спілка
«Кредитно-депозитний центр
«Професіонал» не повернула сплачені
внески та відсотки за угодами. Просить
видати судовий наказ про стягнення з
Кредитної спілки «Кредитно-депозитний
центр «Професіонал» грошові внески на
загальну суму 85 000 гривень.

При поданні вказаної заяви заявник
посилається на положення ст. 96 ЦПК
України, згідно якої судовий наказ може
бути видано, зокрема, якщо заявлено
вимогу, яка ґрунтується на правочині,
вчиненому у письмовій формі.

Дослідивши заяву та додані до неї
документи, вважаю, що у прийнятті
поданої заяви слід відмовити, виходячи
з наступного.

Законом України «Про судоустрій та
статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 року
статтю 96 ЦПК України викладено в
наступній редакції - судовий наказ може
бути видано, у разі якщо: 1) заявлено
вимогу про стягнення нарахованої, але
не виплаченої працівникові суми
заробітної плати; 2) заявлено вимогу про
компенсацію витрат на проведення
розшуку відповідача, боржника, дитини
або транспортних засобів боржника; 3)
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості; 4)
заявлено вимогу про присудження
аліментів на дитину в розмірі тридцяти
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, якщо ця
вимога не пов'язана із встановленням чи
оспорюванням батьківства (материнства)
та необхідністю залучення інших
зацікавлених осіб; 5) заявлено вимогу
про повернення вартості товару
неналежної якості, якщо є рішення суду,
яке набрало законної сили, про
встановлення факту продажу товару
неналежної якості, ухвалене на користь
невизначеного кола споживачів.

Тобто, як на час укладення угоди від
24.09.2013 року, так і на час звернення до
суду 29.12.2014 року стаття 96 ЦПК України
діяла в новій редакції закону, а тому
посилання заявника на неї є
безпідставними.

Аналогічна правова позиція визначена у
п. 1 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження», згідно
якого перелік вимог, визначених
частиною першою статті 96 ЦПК, які
можуть розглядатися в порядку
наказного провадження, є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, у разі якщо,
зокрема, заявлено вимогу, не
передбачену статтею 96 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи, що
заявник заявив вимогу, яка не
передбачена ст. 96 ЦПК України, то слід
відмовити у прийнятті заяву про видачу
судового наказу.

На підставі вищенаведеного, та
керуючись ст. 96, 100 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви
про  видачу судового наказу про
стягнення з Кредитної спілки
«Кредитно-депозитний центр
«Професіонал» грошові внески на
загальну суму 85 000 гривень.

Відмова у прийнятті заяви, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 101 ЦПК України,
унеможливлює повторне звернення з
такою самою заявою. Заявник має право
звернутися з тими самими вимогами у
позовному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через
Селидівський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги, яка
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя