РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/13490/14-ц

2/643/4964/14

18.11.2014 року
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Березко О.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Харкові
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на частку будинку в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі просять визнати за ними право
власності за кожним по 18 частини
будинку з надвірними спорудами за
адресою: АДРЕСА_1 після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Вказують, що вказаний будинок
зареєстрований за померлим, який є
батьком ОСОБА_5, який помер у 2013 році.
ОСОБА_5 є чоловіком позивачки ОСОБА_1 і
батьком позивача ОСОБА_2. Після смерті
батька у 1997 році ОСОБА_5 прийняв
спадщину, оскільки був зареєстрований
у спірному будинку за вказаною адресою
і проживав з батьком. Після смерті
ОСОБА_5 вони, позивачі, звернулись до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини, але їм було
відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не
оформив своє право на спадщину. Спірний
будинок збудований під час шлюбу
ОСОБА_4 з ОСОБА_6, а тому кожному з
подружжя належало по 12 частині
вказаного будинку. Оскільки
спадкоємцями після померлого ОСОБА_4
було три особи, то кожний прийняв
спадщину після ОСОБА_4 в розмірі 16
частини домоволодіння. В 2007 році
померла ОСОБА_6 померла і після неї
залишилась спадщина у вигляді 16
частини домоволодіння, оскільки
належну їй 12 частину вона заповідала
своєї дочці - відповідачці ОСОБА_3.
Спадкоємцями після ОСОБА_6 є дві особи -
діти, яким належить по 112 частині. Таким
чином їм після померлого ОСОБА_5
належить по 18 частині.

Відповідачка ОСОБА_3 проти позову
заперечувала з тих підстав, що її брат
ОСОБА_5 не прийняв спадщину після
батька у 1997 році. Хоч він і був
зареєстрований у спірному
домоволодінні, але в ньому не проживав,
а проживав з дружиною і сином за її
адресою. Спадщину прийняли вона і їх
матір ОСОБА_6, оскільки вони фактично
вступили в управління і володіння
будинком і надвірними спорудами. Все
належне їй майно, в тому числі і яке
буде набуте на час її смерті, мати
заповідала їй. Вона прийняла спадщину
після матері.

В судовому засіданні встановлене
наступне.

Спірним є домоволодіння з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1 яке
зареєстроване на ім'я ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки спірне домоволодіння
збудована під час шлюбу ОСОБА_4 і
ОСОБА_6, що безспірно визнається
сторонами по справі, то кожному з них
належить по 12 частині домоволодіння.

Таким чином після померлого ОСОБА_4
залишилась спадщина у вигляді 12
частини вказаного домоволодіння.
Спадкоємцями першої черги залишились
дружина - ОСОБА_6, син - ОСОБА_5 і дочка
ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року,
яка діяла на час відкриття спадщини у
1997 році, визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені
протягом шести місяців шести місяців з
дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі не надали суду належних
доказів того, що ОСОБА_5, син померлого
спадкодавця, в 1997 році у встановлений
строк прийняв спадщину і як пояснили
позивачі таких доказів не існує.

Сторони визнають той факт, що на час
відкриття спадщини після ОСОБА_4 його
син ОСОБА_5 проживав спільно з сім'єю за
іншою адресою, а не в спірному будинку,
в будинок не поселявся і в управління
або володіння ним не вступав, а тому суд
не вважає доказом факту прийняття
спадщини ОСОБА_5 лише факт прописки
його в спірному будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6., після
якої залишилась спадщина у вигляді 3/4
частини спірного домоволодіння.

Згідно заповіту від 05.10.2006 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_7, ОСОБА_6 все належне їй майно, в
тому числі і те на що вона за законом
матиме право заповідала своєї дочці
ОСОБА_3, відповідачці.

Згідно витягу зі спадкового реєстру
спадкоємиця ОСОБА_3 отримала спадщину
після матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Позивачі просять визнати за ним право
власності на частку спірного будинку
після померлого ОСОБА_5. Але вони не є
спадкоємцями після нього і лише можуть
отримати спадщину після померлого
ОСОБА_5 після якого вони є спадкоємцями
першої черги. Але такого позову про
визнання права власності на спадщину
після померлого ОСОБА_5 від позивачів
немає.

З урахуванням наведеного суд відмовляє
в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
особами яки брали участь в судовому
засіданні протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду, а особами
яки не брали участь в судовому
засіданні протягом того ж строку з дня
отримання копії рішення суду.

Суддя: