АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/6143/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 632/314/14-ц
Категорія: стягнення заборгованості
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного

суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Івах А.П.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» в особі його
представника Збицької Елліни Павлівни
на рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 24 липня 2014 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що 28
листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № CL 701/1022/2007, за яким останній
отримав 30 555,73 доларів США зі строком
повернення 26 листопада 2014 року. Крім
того, 28 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір № CL 701/089/2007, за яким останній
отримав кредит в сумі 25 000 грн. зі
строком повернення 26 листопада 2012 року.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, за яким
товариство прийняло на себе
зобов'язання за кредитними договорами
№ CL 701/1022/2007 та № CL 701/089/2007 від 28.11. 2007р.,
тому до позивача перейшли всі права ПАТ
«ОТП Банк» щодо права вимоги до
боржника ОСОБА_4, який умов договорів
щодо повернення кредиту та сплаті
відсотків не виконував, і письмові
вимоги позивача залишив без належного
реагування, внаслідок чого виникла
заборгованість, яка станом на 20.01.2014
року складає: за договором № CL 701/1022/2007 -
по тілу кредиту в розмірі 26 073,71 доларів
США, що еквівалентно 208 407,16 грн., та пені
в сумі 760 686,14 грн., а за договором № CL
701/089/2007 - по тілу кредиту в розмірі 20 823,33
грн., по нарахованим та не сплаченим
відсоткам за користування кредитом в
сумі 20 440,44 грн.,а також пені в розмірі 150
612,76 грн.

Відповідач ОСОБА_4 в особі свого
представника адвоката ОСОБА_5 позов не
визнав як з підстав його недоведеності
так і зі сплином строку позовної
давності.

Рішенням Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 24 липня 2014 року відмовлено
у задоволенні позову ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
невідповідності висновків суду
матеріалам справи, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову товариства у
повному обсязі.

Вказує, що судом першої
інстанції не враховано, що умовами
кредитних договорів передбачений
кінцевий строк повернення коштів - не
пізніше 26.11.2014 р. за кредитним договором
№№ CL 701/1022/2007, а за договором № CL 701/089/2007
- 26.11.2012 р., а вимоги ч.2 ст. 1050 ЦК України
передбачають право, а не обов'язок
позикодавця вимагати повернення
чергової частини позики.

Вислухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
скарга підлягає частковому
задоволенню, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції - зміні, виходячи
з наступного.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом (ч.2).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у засіданні (ч.3).

Між тим оскаржуване рішення суду
першої інстанції не відповідає в
повному обсязі вказаним вимогам
закону.

Відмовляючи у задоволенні позову
ТОВ «ОТП Факторинг Україна», суд першої
інстанції виходив з того, що до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», до якого перейшли
усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права
вимоги до боржника за вказаними
кредитними договорами, пропустив строк
позовної давності за цими вимогами.

Судова колегія не може в повному
обсязі погодитися з такими висновками
суду першої інстанції, оскільки вони не
ґрунтуються на матеріалах справи та
суперечать нормам матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 28 листопада
2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № CL 701/1022/2007, за яким
відповідач отримав 30 555,73 доларів США зі
строком повернення 26 листопада 2014 року.
Крім того, 28 листопада 2007 року між ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № CL 701/089/2007, за яким
останній отримав кредит в сумі 25 000 грн.
зі строком повернення 26 листопада 2012
року.

Відповідно до умов зазначених
договорів ( п.п. 1.4., 1.5.) боржник повинен
здійснювати погашення кредитних
коштів щомісячно.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП
Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю, згідно якого ПАТ
«ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТГІ
Факторинг України» прийняло на себе
зобов'язання за зазначеними кредитними
договорами № CL 701/1022/2007 та № CL 701/089/2007
від 28.11. 2007р.

Згідно зі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку внаслідок неналежного
виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань
за кредитним договором № CL 701/1022/2007 від
28.11. 2007р. станом на 20.01.2014 року
утворилася заборгованість по тілу
кредиту - 26 073,71 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на вказану
дату складає 208 407,16 грн., та пені в сумі
760 686,14 грн., а за договором № CL 701/089/2007
утворилася заборгованість - по тілу
кредиту в розмірі 20 823,33 грн., по
нарахованим та не сплаченим відсоткам
за користування кредитом в сумі 20 440,44
грн.,а також пені в розмірі 150 612,76 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
останній платіж за договором № CL
701/1022/2007 від 28.11. 2007р. здійснений ОСОБА_4
22.07.2011 року, і звернення ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» з зазначеним
позовом 06.02.2014 року здійснено в межах
строку позовної давності.

У зв'язку з чим висновок суду
першої інстанції про відмову ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» в задоволенні
позову в цій частині за сплином строку,
передбаченого ст. 257 ЦК України, є
помилковим, тому рішення суду в цій
частині підлягає скасуванню.

Між тим судова колегія не може
погодитися з доводами апеляційної
скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про
стягнення з ОСОБА_4 в зазначеному в
позові розмірі кредитної
заборгованості за кредитним договором
№ CL 701/1022/2007 в частині визначення
нарахованої пені за несвоєчасне
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові уразі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що
позовна давність до вимог про її
стягнення обчислюється по кожному дню
(місяцю), за яким нараховується пеня,
окремо. Право на позов про стягнення
пені за кожен день (місяць) виникає
щодня (щомісяця) на відповідну суму, а
позовна давність обчислюється з того
дня (місяця), коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
права.

Стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Аналогічна правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України від 06.11. 2013 р. у справі № 6-11
бцс 13 за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
яка відповідно до положень статті 360-7
ЦП К України є обов'язковою для всіх
судів України.

Таким чином, вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» про стягнення з
відповідача пені за кредитним
договором № CL 701/1022/2007 поза межами
строків, встановлених для обчислення
неустойки, задоволенню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи
та підтверджено поясненнями
представника апелянта й у суді
апеляційної інстанції останній платіж
за кредитним договором № CL 701/089/2007 від
28.11. 2007р. був здійснений ОСОБА_4 14.01.2009
року, тому звернення ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» з зазначеним
позовом 06.02.2014 року здійснено поза
межами строку позовної давності, який
сплинув за цим договором.

Судова колегія вважає, що рішення
суду першої інстанції в цій частині
ґрунтується на матеріалах справи та
вимогах закону, а доводи апеляційної
скарги цих висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304,п.3 ч.1 ст. 307,
ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України,
судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Первомайського
міськрайонного суду Харківської
області від 24 липня 2014 року змінити,
скасувавши його в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості за кредитним
договором № CL 701/1022/2007 від 28 листопада
2007 року.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» в цій частині задовольнити
частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» заборгованість за кредитним
договором № CL 701/1022/2007 від 28 листопада
2007 року 208 407 (двісті вісім тисяч
чотириста сім) гривень 16 копійок (тіло
кредиту), а в частині стягнення за цим
договором пені - відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Рішення суду першої інстанції в
іншій частині залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: