Справа № 354/1089/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2165/2014
Головуючий у 1 інстанції Гребик Л.В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді Фединяка
В.Д.

суддів:
Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.

секретаря
Яковин М.Я.

з участю
позивача ОСОБА_2 його представників

ОСОБА_3
та адвоката ОСОБА_4.

представника відповідача ОСОБА_5 -

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом демонтажу металічної огорожі та
встановлення її відповідно до
встановленої межі акту виносу в натурі
меж земельної ділянки і розбивки
будівель від 31.03.1983 року, схеми виносу в
натурі меж земельної ділянки і
розбивки будівель від 31.03.2013 року та за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
Микуличинської сільської ради, треті
особи без самостійних вимог на стороні
відповідачів реєстраційна служба
Яремчанського міського управління
юстиції, відділ Держземагентва в
м.Яремче, про визнання незаконними та
скасування рішень Микуличинської
сільської ради, визнання незаконним та
скасування рішення про державну
реєстрацію права власності, внесення
запису до Державного реєстру та
скасування державної реєстрації права
власності на земельну ділянку за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_2
на рішення Яремчансього міського суду
від 03 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з зазначеним позовом до ОСОБА_5,
мотивуючи позов тим, що йому рішенням
Микуличинської сільської ради
Яремчанського міськвиконкому №16 від
09.03.1983 року для будівництва
індивідуального житлового бидинк по
типовому проекту виділено земельну
ділянку площею 0,08 га за рахунок земель
ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. В подальшому
позивачем було отримано будівельний
паспорт та збудовано житловий будинок.
31.03.1983 року було проведено відведення
межі земельної ділянки на підставі
вищевказаного рішення Яремчанської
районної ради народних депутатів №59
від 23.03.1983 року, і встановлено, що розмір
земельної ділянки становить 0,075 га. В
лютому 1986 року відповідач по справі
(брат позивача) спорудив огорожу, в
зв'язку з чим, на думку позивача,
захопив частину його земельної
ділянки. Однак, тоді конфлікт з цього
приводу сторони вирішили добровільно,
та прийшли до згоди, що на захопленій
частині земельної ділянки ОСОБА_2
побудує сарай, прохід до якого буде
через хвіртку в спорудженій огорожі,
проте сарай позивач не спорудив. В 2012
році між сторонами знову виникли
конфлікти з приводу використання
суміжних земельних ділянок, оскільки
ОСОБА_5 вчиняє позивачу перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
площею 0,0063 га, в зв'язку з існуванням
металевої огорожі, яку забороняє
демонтувати. Як на доказ факту
захоплення частини земельної ділянки
площею 0,0063 га, позивач посилається на
акт земельної комісії №27 від 03.09.2013
року, де зазначено, що у фактичному
користуванні позивача є земельна
ділянка розміром 0,0687 га, яка менша за
розміром ніж земельна ділянка, що була
йому передана у користування і
винесена в натурі в 1983 році. Вказує, що
відповідач користується земельною
ділянкою, яка не відповідає розмірам
наданих йому в 1977 році в користування,
крім того в законному порядку своє
право власності чи користування
земельною ділянкою ОСОБА_5 не оформив.

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з окремим позовом до ОСОБА_5,
Микуличинської сільської ради про
визнання незаконним та скасування
рішень Микуличинської сільської ради
№47-/2011 від 28.07.2011 року щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,0823 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
ур.Країщі, №137-18/2013 від 26.03.2013 року щодо
внесення змін в рішення сесії
сільської ради від 28.07.2011 року №47-7/2011,
№170-25/2013 від 20.12.2013 року щодо
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 спірної земельної
ділянки, рішення про державну
реєстрацію права власності на спірну
земельну ділянку та внесення запису до
Державного реєстру про скасування
державної реєстрації права власності
за ОСОБА_5 на земельну ділянку.

В обґрунтування позовної заяви
зазначив, що Микуличинська сільська
рада передала у власність ОСОБА_5
земельну ділянку площею 0,0063 га, що
перебувала у законному користуванні
позивача, без попереднього вилучення
земельної ділянки, внаслідок чого
рішення органу місцевого
самоврядування порушує його права та
вимоги чинного законодавства.

Рішенням Яремчанського міського суду
від 03 вересня 2014 року позов задоволено
частково. Визнано незаконним та
скасовано рішення Микуличинської
сільської ради №170-25/2013 від 20.12.2013 року
про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0823 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
уч.Країщі в с.Микуличин та передачу її у
власність. Визнано незаконним та
скасовано рішення про державну
реєстрацію права власності за ОСОБА_5
на земельну ділянку площею 0,0823 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1. Внесено
запис до Державного реєстру про
скасування державної реєстрації права
власності за ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,0823 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
АДРЕСА_1. В решті позовнихвимог
відмовлено. Стягнуто з Микуличинської
сільської ради в дохід держави 243,60 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
нового про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини
справи, дав неправильну оцінку поданим
доказам, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права й
ухвалив незаконне рішення. На думку
апелянта, суд не врахував того, що на
підтвердження позовних вимог
позивачем не подано належних доказів,
тому його позов є недоведеним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову та
просив ухвалити в цій частині нове
рішення, яким визнати незаконним та
скасувати рішення Микуличинської
сільської ради №47-/2011 від 28.07.2011 року
щодо надання дозволу на виготовлення
технічної документації ОСОБА_5 на
земельну ділянку площею 0,0823 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
ур.Країщі, №137-18/2013 від 26.03.2013 року щодо
внесення змін в рішення сесії
сільської ради від 28.07.2011 року №47-7/2011, а
також зобов'язати ОСОБА_5 усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою та стягнути понесені ним
витрати на правову допомогу. Вважає,
що суд не звернув увагу, що оскаржувані
ним рішення органу місцевого
самоврядування не відповідають
вимогам закону, не встановлюють
будь-яких цивільно-правових відносин у
сфері земельного законодавства та
порушують його права, як законного
землекористувача, в якого вилучили
частину земельної ділянки, а позовні
вимоги в частині усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
доведеними та безпідставно відмовив у
стягненні понесених ним витрат на
правову допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та
його представники підтримали доводи
апеляційної скарги, просить її
задовольнити. Апеляційну скаргу
ОСОБА_5 не визнають.

Представник ОСОБА_5 апеляційну
скаргу ОСОБА_2 не визнав, просить
задовольнити подану ним скаргу.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скаргах доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2
та про відмову ОСОБА_5.у задоволенні
його апеляційної скарги з таких
підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
проект землеустрою виготовлений
ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст.50 ЗУ «
Про землеустрій», погоджений відділом
Держземагенства у м. Яремче всупереч
вимогам ст. 186-1 Земельного кодексу
України за відсутності погодженої межі
суміжного землекористувача та без
вирішення спору з приводу суміжного
землекористування відповідно до вимог
ст.158 Земельного кодексу України.

Рішення Микуличинської сільської ради
№ 170 - 25/2013 від 20.12.2013 року про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель та споруд на АДРЕСА_1 та
передачу її у власність суперечить
вимогам земельного законодавства і
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим,
відповідно ст. 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
підлягають скасуванню записи до
Державного реєстру прав право
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель та споруд на АДРЕСА_1.

Щодо відмови ОСОБА_2 у задоволенні
вимог про визнання незаконним та
скасувати рішення Микуличинської
сільської ради Яремчанської міської
ради №47-/2011 від 28.07.2011 року щодо надання
дозволу на виготовлення технічної
документації ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,0823 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
ур.Країщі, визнання незаконним та
скасувати рішення Микуличинської
сільської ради Яремчанської міської
ради №137-18/2013 від 26.03.2013 року щодо
внесення змін в рішення сесії
сільської ради від 28.07.2011 року №47-7/2011
п.2.1, і дати дозвіл на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0823 га
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд на
урочищі Країщі ОСОБА_5 жителю с.
Микуличин та зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні
земельною ділянкою розміром 0.0063 га по
АДРЕСА_1 та знести встановлену ним
металічну огорожу на цій земельній
ділянці площею 0.075 га, яка відведена
згідно акта виносу в натуру меж
земельної ділянки і розбивки будівель
від 31 березня 1983 року та проекту
забудови цієї земельної ділянки, то суд
виходив з того, що зазначені рішення
органу місцевого самоврядування
прийняті у відповідності до вимог ст.118
Земельного кодексу України . Також
позивачем не подано доказів про
чинення ОСОБА_5 перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Висновок суду в частині відмови
ОСОБА_2 у задоволенні позову є
передчасним і погодитись з ним не
можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суб'єктивне право на земельну ділянку
виникає і реалізується на підставах і в
порядку, визначених Конституцією
України, ЗК України та іншими законами
України, що регулюють земельні
відносини.

Згідно із ч. 4 ст. 13 Конституції України
держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, їх рівність перед
законом. Основний Закон України
гарантує кожному право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю відповідно до закону (ст. 41).

Чинний ЗК України є одним із таких
законів, норми якого встановлюють
підстави набуття права на землю шляхом
передачі ділянок у власність або
надання їх у користування (ч. 2 ст. 116).
Однак громадяни і юридичні особи не
можуть втрачати раніше наданого їм
права користування земельною ділянкою.

Статтею 16 Земельного кодексу
Української РСР (1970 року), чинного на
час виділення ОСОБА_2 земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового
будинку,було передбачено, що надання
земельних ділянок в користування
здійснюється в порядку відведення.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Микуличинської
сільської ради Яремчанської міської
ради №16 від 9 березня 1983 року ОСОБА_2
виділено земельну ділянку площею 0.08 га
в АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального житлового будинку по
типовому проекту (а.с.6).

Згідно акта виносу в натуру меж
земельної ділянки і розбивки будівель
від 31 березня 1983 року ОСОБА_2 відведено
земельну ділянку площею 0.75 га в
АДРЕСА_1,1 для будівництва
індивідуального житлового будинку по
типовому проекту, яка межує з земельною
ділянкою ОСОБА_9, що підтверджується
проектом забудови земельної ділянки
(а.с.7-9,213,214).

Відповідно акта відводу земельної
ділянки, розбивки будівель в натурі та
передачі проектної документації від 26
грудня 1977 року, ОСОБА_5, який є братом
позивача та суміжним
землекористувачем, на підставі
рішення виконкому Надвірнянської
районної Ради народних депутатів від 23
грудня 1977 року №331 відведено земельну
ділянку площею 0.07 га в АДРЕСА_1 для
будівництва індивідуального житлового
будинку, що підтверджується проектом
забудови земельної ділянки та
свідоцтвом на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Івано-Франківської області (28-30).

За заявами ОСОБА_5 рішенням
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №47-/2011 від
28.07.2011 року щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0823
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд на ур.Країщі, та рішення
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №137-18/2013 від
26.03.2013 року щодо внесення змін в рішення
сесії сільської ради від 28.07.2011 року
№47-7/2011 п.2.1, і дати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на урочищі Країщі
ОСОБА_5 жителю с. Микуличин.

Встановлено, що земельна ділянка, яка
належала ОСОБА_5 згідно акта відводу
земельної ділянки, розбивки будівель в
натурі та передачі проектної
документації від 26 грудня 1977 року,
ОСОБА_5, який є братом позивача та
суміжним землекористувачем, на
підставі рішення виконкому
Надвірнянської районної Ради народних
депутатів від 23 грудня 1977 року №331
відведено земельну ділянку площею 0.07
га в АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального житлового будинку
збільшилась на 0.0123 га.

Згідно акта виносу в натуру меж
земельної ділянки і розбивки будівель
від 31 березня 1983 року, яка відведена
ОСОБА_2 площею 0.75 га в АДРЕСА_1,1 для
будівництва індивідуального житлового
будинку по типовому проекту зменшилась
на 0.0063га (шириною 2.01 м. та довжиною 31.04
м.) і становить 0.0687 га, що
підтверджується даними, які містяться
у схемі виносу в натру меж земельної
ділянки і розбивки будівель від 31
березня 1983 року (а.с.213), схемі
земельної ділянки виготовленої ПП
«Карпати-Інфо» (а.с.214) та акті земельної
комісії №27 засідання постійної
комісії по земельних питаннях
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради від 03
вересня 2013 року в якому також
зазначено про становлення ОСОБА_5
металевої огорожі на суміжній
земельній ділянці (а.с.11).

Тобто, за рахунок земельної ділянки
розміром на 0.0063га належної ОСОБА_2
частково збільшився розмір земельної
ділянки ОСОБА_5

Згоди на вилучення земельної ділянки
розміром 0.0063га в АДРЕСА_1,1 наданої для
будівництва індивідуального житлового
будинку ОСОБА_2 не давав.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК
України (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав; відновлення
стану земельної ділянки, який існував
до порушення прав, і запобігання
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав;
визнання угоди недійсною; визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування; відшкодування
заподіяних збитків; застосування
інших, передбачених законом, способів.

За таких обставин, слід визнати
незаконним та скасувати рішення
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №47-/2011 від
28.07.2011 року щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0823
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд на ур.Країщі, визнання
незаконним та скасувати рішення
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №137-18/2013 від
26.03.2013 року щодо внесення змін в рішення
сесії сільської ради від 28.07.2011 року
№47-7/2011 п.2.1, і дати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0823 га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд на урочищі Країщі ОСОБА_5 жителю
с. Микуличин, оскільки зазначеними
рішеннями порушується право ОСОБА_2 на
користування земельною ділянкою
розміром 0.0063га (шириною 2.01 м. та
довжиною 31.04 м.) .

Також слід зобов'язати ОСОБА_5 не
чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні
земельною ділянкою розміром 0.0063 га
(шириною 2.01 м. та довжиною 31.04 м.) по
АДРЕСА_1 та знести встановлену ним
металічну огорожу на цій земельній
ділянці площею 0.075 га, яка відведена
згідно акта виносу в натуру меж
земельної ділянки і розбивки будівель
від 31 березня 1983 року та проекту
забудови цієї земельної ділянки, так
як встановленням такої огорожі
порушено право ОСОБА_2 на користування
цією земельною ділянкою.

Разом з тим правильним є висновок
суду, яким частково задоволено позов
ОСОБА_2, оскільки проект землеустрою
виготовлений ОСОБА_5 не відповідає
вимогам ст.50 ЗУ « Про землеустрій»,
погоджений відділом Держземагенства у
м. Яремче всупереч вимогам ст. 186-1
Земельного кодексу України за
відсутності погодженої межі суміжного
землекористувача та без вирішення
спору з приводу суміжного
землекористування відповідно до вимог
ст.158 Земельного кодексу України та
рішення Микуличинської сільської ради
№ 170 - 25/2013 від 20.12.2013 року про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель та споруд на АДРЕСА_1 та
передачу її у власність суперечить
вимогам земельного законодавства, що є
відповідно ст. 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
підставою для скасуванню записи до
Державного реєстру прав право
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель та споруд на АДРЕСА_1.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по
суті правильного рішення суду лише з
одних формальних міркувань.

Згідно угоди про надання юридичної
допомоги від 12 вересня 2013 року
позивачу ОСОБА_2 надавав правову
допомогу адвокат ОСОБА_4 Дана справа
розглядалась
16.01,06.02,14.02,03.03,26.03.24.04,22.05,24.06,05.08,20.08,03.09.2014
року на розгляд якої затрачено 15
годин. Крім цього адвокат складав дві
позовні заяви та провів ряд запитів
щодо подачі доказів у справі, на що
затратив 7 годин та приймав участь в
апеляційному перегляді даної справи.
Отже, правова допомога надавалась
протягом 22 годин. Вартість такої
допомоги становить 9200 грн. ( 22год
х400грн.+400 грн. апеляційна інстанція).
Згідно квитанцій така допомога
оплачена, та її розмір не суперечить
Закону України від 20 грудня 2011 року №
4191-VI «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах».

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що вирішуючи
даний спір суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню з підстав встановлених
п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
ОСОБА_2 у повному обсязі.

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307,309,313,314,316,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково. Рішення
Яремчансього міського суду від 03
вересня 2014 року в частині відмови
ОСОБА_2 в задоволенні позову
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та
Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради про
скасування рішень сільської ради та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №47-/2011 від
28.07.2011 року щодо надання дозволу на
виготовлення технічної документації
ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0823
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд на ур.Країщі.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Микуличинської сільської ради
Яремчанської міської ради №137-18/2013 від
26.03.2013 року щодо внесення змін в рішення
сесії сільської ради від 28.07.2011 року
№47-7/2011 п.2.1, і дати дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0823 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд на урочищі Країщі
ОСОБА_5 жителю с. Микуличин.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити перешкод
ОСОБА_2 в користуванні земельною
ділянкою розміром 0.0063 га ( шириною 2.01 м.
та довжиною 31.04 м.) по АДРЕСА_1 та знести
встановлену ним металічну огорожу на
цій земельній ділянці площею 0.075 га,
яка відведена згідно акта виносу в
натуру меж земельної ділянки і
розбивки будівель від 31 березня 1983
року та проекту забудови цієї
земельної ділянки.

Стягнути з Микуличинської сільської
ради Яремчанської міської ради та
ОСОБА_5 по 4600 грн. з кожного (чотири
тисячі шістсот гривень) на користь
ОСОБА_2 за надання правової допомоги
адвокатом.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
В.М.Васильковський

А.Ю. Малєєв