Справа №469/640/14-ц 24.12.2014 24.12.2014 24.12.2014
Провадження №22-ц/784/3429/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Харитоновою І.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на заочне рішення Березанського
районного суду від 10 листопада 2014 року,
постановлене у справі за його позовом
до ОСОБА_2, треті особи - Тузлівська
сільська рада Березанського району та
ОСОБА_3, про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини,

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи -
Тузлівська сільська рада
Березанського району та ОСОБА_3, про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач зазначав, що 29 липня 2013 року
помер його батько, після смерті якого
відкрилася спадщина. У визначений
законом строк він до нотаріальної
контори за оформленням своїх спадкових
прав не звертався із-за скрутного
матеріального стану, оскільки навчався
на денній формі у вищому навчальному
закладі м. Одеси на платній основі та
перебуває на утриманні матері, яка
отримує мінімальну пенсію.

Посилаючись на наведене, позивач
просив суд визначити йому додатковий
строк у два місяця для подання заяви
для прийняття спадщини.

Заочним рішенням Березанського
районного суду від 10 листопада 2014 року
в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його позову, посилаючись
на те, що висновки суду щодо пропуску
ним без поважних причин строку
звернення за прийняттям спадщини не
відповідають дійсним обставинам
справи та доказам, які він надав на
підтвердження позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час її
відкриття не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
липня 2013 року помер ОСОБА_4 - батько
ОСОБА_1

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 за
заявою відповідача ОСОБА_2, заведена 27
вересня 2013 року за №46 приватним
нотаріусом Березанського районного
нотаріального округу Миколаївської
області ОСОБА_5 (а.с.46).

Із копії спадкової справи видно, що
після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на банківський вклад. 17
березня 2014 року відповідачу ОСОБА_2
видано свідоцтво про право на спадщину.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п. 24 постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», суди
відкривають провадження у справах за
заявою про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини у разі
відсутності письмової згоди
спадкоємців, які прийняли спадщину, а
також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини.

При розгляді справ про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, суди повинні перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Судом встановлено, що позивач не
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, а тому і
відсутня постанова нотаріуса про
відмову у видачі йому свідоцтва, в
порядку встановленому ст. 49 Закону
України «Про нотаріат».

Тому саме обставина, яка свідчить про
те, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем у
розумінні ст.ст. 1268, 1269 ЦК України
повинна бути підставою для відмови
йому в позові.

Проте, ухвалюючи оскаржуване рішення,
районний суд не звернув на вказані
обставини та вимоги матеріального
права. А тому передчасно зробив
висновки щодо неповажності причини
пропуску позивачем строку на
прийняття спадщини, внаслідок чого
помилково обґрунтував відмову в
задоволенні позову як пропуск строку,
передбаченого ст. 1270 ЦК України для
звернення із заявою про прийняття
спадщини.

Відповідно до роз'яснень викладених
в п. 19 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», апеляційний
суд ухвалює рішення про зміну рішення
суду першої інстанції у випадку,
якщо помилки у неправильно
прийнятому рішенні можливо усунути
без його скасування, не змінюючи суть
рішення і вони (помилки) стосуються
фактичної сторони справи чи
правового обґрунтування рішення.

Враховуючи наведені обставини, колегія
приходить до висновку, що відповідно до
п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, що оскаржуване
рішення у частині його правового
обґрунтування підлягає зміні, а в
іншій частині його слід залишити без
змін.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 309, 315, 316
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Заочне рішення Березанського
районного суду від 10 листопада 2014 року
в частині його правового
обґрунтування змінити.

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: