АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/807314
Головуючий 1 інст. - Жмуд Н.М.
Справа № 629/4102/13-ц
Категорія: договірна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської

області у складі:

головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: Бурлака І.В., Карімової
Л.В.,

за участю секретаря Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю Компанія
«БОТіК» на рішення Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області від 16 жовтня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Компанія «БОТіК»,
третя особа Управління
Держземагенства у Лозівському районі
Харківської області про визнання
правочину недійсним із застосуванням
наслідків його недійсності,-

ВСТАНОВИЛА:

25 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю Компанія
«БОТіК», третя особа Управління
Держземагенства у Лозівському районі
Харківської області про визнання
правочину недійсним із застосуванням
наслідків його недійсності.

В обґрунтування позивних вимог
зазначила, що між нею та відповідачем, з
01.09.2006 року, існували договірні
відносини з приводу оренди
відповідачем її земельної ділянки.
Термін оренди становив п'ять років.
Перед закінченням строку дії договору
оренди, на адресу відповідача,
позивачем було направлено ряд листів з
зазначенням, що вона не бажає
продовжувати дію даного договору.
Потім їй стало відомо, що у Держкомземі
зареєстровано новий договір оренди
земельної ділянки від 02.08.2012 року, який
начебто укладено від її імені з
відповідачем. Позивач посилається на
те, що вона не підписувала спірного
договору і нікого на його вчинення не
уповноважувала. Про те, що вона його не
підписувала, свідчить її відповідна
заява до правоохоронних органів про
скоєння злочину та висновки
експертизи, яку було проведено в рамках
кримінального провадження, відкритого
на підставі її заяви щодо
неправомірних дій відповідача. На
підставі викладеного, позивач просила
суд визнати недійсним даний договір
оренди землі від 02.08.2012 року та
зобов'язати відповідача повернути їй
її земельну ділянку.

Позивач у судове засідання не
з'явилася, про те подала заяву про
розгляд справи за її відсутності у
зв'язку із похилим віком та поганим
фізичним станом її здоров'я. Крім того,
позивач зазначила, що позов вона
підтримує, а її інтереси у суді
представлятиме ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_4 позов
повністю підтримала і просила
задовольнити.

Відповідач позов не визнав, однак при
наявності процесуальної можливості
доводів на обґрунтування своїх
заперечень не навів

Третя особа після вивчення доказів по
справі, вважала позов позивача таким,
що підлягає задоволенню. При цьому її
представник вказав, що дійсно було
проведено державну реєстрацію
спірного договору оренди земельної
ділянки. При цьому за відсутності
повноважень управління не перевіряло
дійсність підписів сторін у договорі,
висновки експертизи, яка чітко
зазначає, що позивач по справі не
вчиняла підпису у договорі, а він
виконаний іншою особою, то позов, надає
підстави для задоволення позову.

Справа розглядалася судом першої
інстанції неодноразово.

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 16 жовтня
2014 року позовна заява ОСОБА_3 була
задоволена повністю. Визнано недійсним
договір оренди земельної ділянки № 417
від 02 серпня 2012 року, укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ Компанія «БОТіК».
Зобов?язано вказане Товариство
передати ОСОБА_3 земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 6,2464 га, розташовану на території
Шатівської сільської ради Лозівського
району Харківської області належну їй
згідно до державного Акту на право
власності на земельну ділянку серія
ІІІ-ХР № 018287 від 26 грудня 2002 року.

Було також вирішено питання про
відшкодування понесених позивачем
судових витрат по сплаті судового
збору.

В апеляційній скарзі ТОВ компанія
«БОТіК» просить скасувати рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 16 жовтня 2014
року та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального і процесуального
права, неповне з'ясування обставин
справи. Апелянт зазначив, що: наявний у
справі висновок експертизи, проведений
по іншій справі, є недопустимим
доказом; суд не взяв до уваги, що
позивач виконувала умови спірного
договору оренди, який вона уклала
добровільно; позов по справі поданий
проти волі позивачки, яка не заперечує
проти розірвання спірного договору
оренди її земельної ділянки і не
оспорювала його державну реєстрацію.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, відповідно до
ст. 303 ЦПК України перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції лише в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно
Державного Акту на право власності на
спільну ділянку серія III - ХР № 018287 від 26
грудня 2002 року є власником земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 6,2464 га, яка
розташована на території Шатівської
сільської ради Лозівського району
Харківської області. 01 вересня 2006 року
між сторонами на строк п?ять років було
укладено договір оренди № 60 зазначеної
земельної ділянки. 22 червня 2007 року
вказаний договір було зареєстровано у
Лозівському районному відділі
реєстрації Харківської регіональної
філії центру ДЗК за № 68 ( а.с. 11-15, т.
1).

Оскільки вказаний договір набув
чинності з дати реєстрації, суд
обґрунтовано дійшов висновку, що він
діяв до 22.06.2012 року.

Позивач неодноразово повідомляла
відповідача про своє небажання
продовжувати дію договору оренди від 01
вересня 2006 року та висловлювала своє
бажання сама обробляти земельну
ділянку, про що свідчать наявні в
матеріалах справи: заява ОСОБА_3 до
орендаря від 05.06.2012 року про відмову у
продовженні договору оренди (а.с. 250, т. 1
); її заява до орендаря від 19.02.2013 року
про повернення своєї орендованої
земельної ділянки, яку вона має намір
обробляти самостійно (а.с. 16-18, 130-132, т. 1).
Проте відповідач, не зважаючи на
заперечення позивача, продовжував
використовувати земельну ділянку, з
приводу чого та у зв'язку з підробкою
договору позивач звернулася до
Лозівського MB ГУМВС України в
Харківський області з заявою про
порушення кримінальної справи (а.с. 29, т.
1), на підставі якої було розпочато
досудове розслідування (а.с. 259, т. 1).
Позивач з приводу також зверталася з
скаргами до Голови Лозівської районної
ради Харківської області, голові
Лозівської РДА Харківської області та
до депутата Харківської обласної ради
Зеленскому С.В. (а.с. 21, 23, т. 1). Але,
відповідно до отриманих відповідей, за
захистом порушеного права, було
рекомендовано звернутись до суду (а.с.
22, 25, т. 1).

25.02.2013 року згідно довідки управління
Держземагенства у Лозівському районі
Харківської області за вих. № 1597,
наданої на ім'я позивача, зазначено, що
між нею та відповідачем, укладено
Договір оренди земельної ділянки за №
417 від 02.08.2012 року, який зареєстровано за
реєстраційним номером 02764 у книзі
записів про державну реєстрацію
договорів оренди землі з терміном його
дії до 28.12.2017 року (а.с. 26, т.1). 27.02.2013 року
позивач звернувся заяву до
правоохоронних органів про підробку її
підпису під цим договором, яка була
прийнята та зареєстровано в Єдиному
реєстрі досудових розслідувань,
реєстраційний № 0000445.

З метою отримати один примірник цього
договору, позивач звернулася із заявою
до управління Держземагенства у
Лозівському районі Харківської
області, в чому їй було відмовлено з
огляду на те, що даний договір було
вилучено правоохоронними органами
згідно до ухвали слідчого судді №
629/1998/13-к. Слідчим СВ Лозівського MB ГУМВС
України в Харківській області 16.05.2013
року проведено вилучення оригіналу
договору оренди земельної ділянки,
укладеної між позивачем та
відповідачем. На даний час, документи
до Управління не повернуто і
інформація про результати
кримінального провадження №000445
не надходила.

В ході досудового розслідування по
вказаній заяві ОСОБА_3, на підставі
постанови слідчого була проведена
судова почеркознавча експертиза.
Відповідно до висновку судового
експерта-почеркознавця від 25.06.2013р. за
№ 5562 підпис від імені ОСОБА_6 у договорі
оренди землі № 417 від 02.08.2012, укладеного
між керівником ТОВ Компанія «БОТіК» та
ОСОБА_3 у графі «Орендодавець» у рядку
ОСОБА_3», - виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою. Із вказаного висновку
вбачається, що судово-почеркознавча
експертиза була проведена судовим
експертом лабораторії почеркознавчих,
автотоварознавчих, психологічних та
мистецтвознавчих досліджень
Харківського НДІ судових експертиз ім..
Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса ОСОБА_8, яка
має вищу юридичну освіту, кваліфікацію
судового експерта 5 класу за
спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку
та підписів», має відповідне свідоцтво
і стаж експертної роботи з 2008 року. При
цьому судовий експерт була попереджена
про відповідальність за завідомо
неправдивий висновок та відмову без
поважних причин від виконання
покладених на нього обов?язків за ст.ст.
384, 385 КК України.

Зазначений висновок судового експерта
був отриманий не у порядку ст. 143 ЦПК
України, однак він зроблений
кваліфікованим спеціалістом в області
дослідження почерку та підписів, його
висновки нічим об?єктивно не
спростовані, узгоджуються із заявами
позивача до правоохоронних органів з
приводу підроблення його підпису не
встановленими досудовим слідством
особами, а тому колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, який узгоджується з
положеннями ст. 145 ЦПК України про не
обов?язковість для з?ясування цих
обставин призначати судову експертизу
по цивільній справі, - про допустимість
використання отриманого в законному
порядку по кримінальній справі
висновку судового експерта у якості
доказу по цивільній справі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК
України висновки і мотиви, з яких судом
касаційної інстанції були скасовані
рішення є обов'язковими для суду першої
чи апеляційної інстанції при новому
розгляді справи. Так, ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 04 червня 2014 року
при скасуванні по цій справі рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 12 лютого 2014
року і направленні справи на новий
розгляд до суду першої інстанції з
мотивів допущеної судами першої та
апеляційної інстанції неповноти
з?ясування обставин у справі та
порушення нижче вказаних норм
процесуального права встановлено, що
при попередньому розгляді цієї справи
суди неправомірно відмовили у визнанні
даного доказу, висновку експерта по
кримінальній справі, належним і
допустимим і не надали йому належної
оцінки, чим порушили ст.ст. 58,60, 212 ЦПК
України (а.с. 207-209, т. 1).

Як вбачається із відповіді заступника
начальника Управління Держземагенства
у Лозівському районі Харківської
області від 05.11.2013 року за № 3324 надавала
на реєстрацію заяви та спірного
договору оренди, а також отримувала їх
представник ТОВ Компанія «БОТІК», а не
позивач (а.с. 88, т. 1). Такі ж відомості
вказані й у наданій Управлінням
Держземагенства у Лозівському районі
Харківської області ксерокопії
вказаної заяви представника ТОВ
Компанія «БОТІК» (а.с. 89, т. 1).
Передбачений на час виникнення спірних
правовідносин Постановою КМ України
від 09.09.2009р. № 1021 порядок державної
реєстрації договорів оренди не
передбачав присутності обох сторін
договору при поданні відповідної заяви
та інших документів.

В матеріалах справи відсутні належні і
допустимі докази на підтвердження
заперечень відповідача і доводів його
апеляційної скарги про те, що позивач,
від імені якої, з огляду на її похилий
вік, діяв її повноважний представник,
не подавала цього позову, або що
позивач бажає продовження між
сторонами орендних правовідносин, які
припинилися після спливу строку дії
договору оренди земельної ділянки від
01 вересня 2006 року № 60, або що вона у
подальшому визнала своє підписання і
укладення договору оренди від 02.08.2012
року за № 417, який оспорюється по цій
справі. Доказів про отримання ОСОБА_3
орендної плати за спірним договором
апелянт також не надав.

При таких обставинах колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про відсутність у позивача
вільного волевиявлення на укладення
спірного договору, що відповідно до ч. 3
ст. 203 ЦК України свідчить про його
нечинність, та про наявність у зв?язку з
цим передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 215 ЦК
України підстав для визнання його
недійсним.

Таким чином, суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи скарги цього висновку не
спростовують, то з передбачених ст. 308
ЦПК України підстав апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю Компанія
«БОТІК» відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 16 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак на протязі 20 днів з
дня набрання законної сили може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: