МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа №480/1675/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Миколаївський
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючого судді -
Войнарівського М.М.,

при секретарі -
Бурлаці А.П.,

з участю представника позивача -
Бичкової Н.В.,

прокурора
Мірошиної О.А.

відповідача -
ОСОБА_2

представника відповідача адвоката
ОСОБА_3

третьої особи
ОСОБА_4

представника третьої особи адвоката
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Миколаївської
райдержадміністрації в особі органу
опіки та піклування в інтересах
малолітніх ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9 до
ОСОБА_10,ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4, про
відібрання дітей без позбавлення
батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Миколаївської
райдержадміністрації в особі органу
опіки та піклування звернувся до суду в
інтересах малолітніх ОСОБА_7,ОСОБА_8,
ОСОБА_9 з позовом до ОСОБА_10 та ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_4, про відібрання
дітей без позбавлення батьківських
прав.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідачі по справі ОСОБА_10 та ОСОБА_2
є батьками неповнолітніх
ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Сімя
мешкає будинку без належних
зручностей,в антисанітарних умовах.
Відповідач ОСОБА_2 не має постійної
роботи та заробітку. Відповідачка
ОСОБА_10 знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Єдиним доходом родини
є державна допомога при народженні
третьої дитини та пенсія по
інвалідності. Неповнолітні ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 мають вади зору та потребують
негайного операційного втручання.
Відповідно до рекомендацій
Миколаївської міської
психолого-медико-педагогічної
консультації вони потребують
постійного нагляду дитячого
психіатра,офтальмолога,кардіолога,нев
ролога. Крім того рекомендовано
відвідування спеціального дитячого
дошкільного закладу та подальше
навчання в загальноосвітній школі в
класі інтенсивної педагогічної
корекції. За висновком психолога,без
вказаних занять,діти будуть позбавлені
можливості адекватного розвитку,що
негативно вплине на розвиток та
адаптацію дітей до школи. Відповідно до
даних наданих Улянівською сільською
радою Миколаївського району
Миколаївської області,відповідачі
зовсім не приділяють уваги
утриманню,вихованню та здоровю
дітей,що виражається в невчасному
харчуванні та не відвідуванні лікарів,
залишенню дітей без догляду . За таких
підстав позивач просить відібрати
дітей строком на один рік без
позбавлення відповідачів батьківських
прав.

В судовому засіданні представник
позивача,Бичкова Н.В,яка діє на
підставі довіреності, змінила позовні
вимоги та просила вирішити питання про
відібрання лише двох дітей ОСОБА_7 та
ОСОБА_8. Також пояснила, що відповідачі
не приймають участі у вихованні дітей,
та не забезпечують належні умови їх
проживання. Таким чином вважає
задоцільним відібрання дітей без
позбавлення батьківських прав
відповідачів, оскільки останні не
проявляють жодного інтересу до дітей,
та ухиляються від виконання
батьківських обов'язків. Крім того
поведінка батьків становила загрозу їх
життю та здоров'ю у зв'язку із
бездоглядністю.

Відповідачка ОСОБА_10 в судове
засідання не зявилася,але надіслала до
суду заяву в якій зазначила,що позовні
вимоги не визнає в повному
обсязі,оскільки викладені обставини не
відповідають дійсності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та надав
письмові заперечення. Просив суд
відмовити позивачеві у задоволенні
позову.

Представник відповідача,адвокат
ОСОБА_3,який діє на підставі договору
№57 про надання правової допомоги від
10.12.2012року, в судовому засіданні позов
не визнав та просив не відбирати дітей
у відповідачів.

Третя особа ОСОБА_4 та її представник
адвокат ОСОБА_5,яка діє на підставі
договору про надання правової допомоги
від 01.08.2012року, в судовому засіданні
просили відібрати дітей у відповідачів
без позбавлення їх батьківських прав.

Прокурор вважала, що позивач не надав
належних доказів, щодо ухилення
відповідачів від виконання
батьківських обов'язків,також доказів
того, що є загроза життю та здоров'ю
дітей у разі проживання разом з
батьками.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_11,суду повідомила,що вона
є головою Улянівської сільської ради
Миколаївського району Миколаївської
області,вважає що відсутні підстави
для відібрання дітей у відповідачів,
також зазначила,що характеризуючи
матеріали відносно відповідачів не
надавала.

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків з боку відповідачів ОСОБА_12,
ОСОБА_13, суду повідомили,що відсутні
підстави для відібрання дітей,оскільки
живуть вони як більшість населення
села та забезпечують дітей необхідними
умовами та речами для життя.

Допитані в судовому засіданні з боку
позивача ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 суду
повідомили,що відповідачі не мають
постійної роботи,не приділять уваги
вихованню дітей та умови проживання
для них не створені.

Вислухавши сторони,думку прокурора,
який вважає, що відсутні підстави для
задоволення позову та відібрання дітей
у відповідачів,заслухавши
свідків,дослідивши матеріали
цивільної справи, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.170 СК України, суд
може постановити рішення про
відібрання дитини від батьків або
одного з них, не позбавляючи їх
батьківських прав, у випадках,
передбачених пунктами 2-5 частини
першої статті 164 цього Кодексу, а також
в інших випадках, якщо залишення дитини
у них є небезпечним для її життя,
здоров'я і морального виховання. У
цьому разі дитина передається другому
з батьків, бабі, дідові, іншим родичам -
за їх бажанням або органові опіки та
піклування. У виняткових випадках, при
безпосередній загрозі для життя або
здоров'я дитини, орган опіки та
піклування або прокурор мають право
постановити рішення про негайне
відібрання дитини від батьків. У цьому
разі орган опіки та піклування
зобов'язаний негайно повідомити
прокурора та у семиденний строк після
постановлення рішення звернутися до
суду з позовом про позбавлення батьків
чи одного з них батьківських прав або
про відібрання дитини від матері,
батька без позбавлення їх батьківських
прав.

В судовому засіданні встановлено,що
відповідачі мають неповнолітніх дітей
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,що
підтверджується свідоцтвом про їх
народження. На обліку у лікарів
психіатра та нарколога відповідачі не
перебувають .

Позивач в підтвердження позовних
вимог про відібрання дітей від батьків
без позбавлення їх батьківських прав,
послався на те, що відповідачі жорстоко
поводяться з дітьми, не займаються їх
вихованням та утриманням. Крім того не
мають достатніх коштів для створення
належних умов для виховання та
розвитку дітей. Але належних доказів
в підтвердження своїх вимог суду не
надав.

Суд критично ставиться до наданих
представником позивача
характеризуючих матеріалів відносно
відповідачів,оскільки під час розгляду
справи з наданих суду пояснень голови
Улянівської сільської ради
Миколаївського району Миколаївської
області вбачається,що надані суду
матеріали характеризуючи осіб не
відповідають дійсності,та підписані
невстановленою особою.

Також пояснення представника позивача,
щодо жорстокого ставлення до дітей,
не знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні. Крім того позивач
не надав суду доказів загрози життю і
здоров'ю дитини, через недостатність
коштів і через особисті якості батьків,
неспроможність забезпечувати дитину
належним харчуванням, одягом,
підтримувати належні санітарні умови,
належним чином дбати про здоров'я
дітей, а також забезпечувати дитині
соціальну адаптацію та справляти на
неї відповідний виховний вплив, і що
така ситуація була небезпечною для
життя, здоров'я та морального виховання
дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти
позову, посилається на те, що він не
ухиляється від участі у вихованні
дітей, надає їм матеріальну допомогу,
хоча він і не працює офіційно. Батько
дитини доводив, що ніколи не вчиняв
зазначеного і що немає доказів того, що
умови виховання його дітей є справді
небезпечними.

Суд не бере як доказ висновок
органу опіку та піклування
адміністрації Миколаївського району
про доцільність відібрання
неповнолітніх дітей у відповідачів без
позбавлення батьківських прав від
10.06.2013року № 327/23-02/19, оскільки він не
узгоджується з дослідженими в судовому
засіданні з іншими доказами.

Відповідно до ст.11 Закону
№ 2402-111 "Про охорону дитинства", сім'я є
природним середовищем для фізичного,
духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та
на піклування батьків. Право дитини на
отримання належного сімейного
виховання виникає у неї з моменту
народження. А підстави про відібрання
дитини від батьків без позбавлення їх
батьківських прав передбачені ст.170 СК
України. Та обставина, що батьки не
працюють та не мають достатніх
коштів не може слугувати підставою для
відібрання дитини від батьків без
позбавлення їх батьківських прав.

Згідно ст. 17 Закону України від 23
лютого 2006 року № 3477-1У «Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику суду як джерело
прав. Згідно п.п.58-60 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Савіни проти України», Суд,
зауважив, що витребувана конкретна
інформація у цьому зв'язку могла б
допомогти визначити, чи виконали
відповідні органи свій конвенційний
обов'язок зі збереження єдності сім'ї і
чи дослідили вони достатнім чином
ефективність менш суворих
альтернативних заходів перед тим, як
клопотати про відібрання дітей від
батьків. А національні органи
обґрунтовували своє рішення про
відібрання дітей від батьків, ці
аргументи не були достатніми для
виправдання такого серйозного
втручання в сімейне життя заявників.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачі дбають про виховання
дітей, та намагаються створити
належні умови для проживання та
виховання їх, з урахуванням
матеріального забезпечення.

У зв'язку з наведеним вище, Суд
приходить до висновку, про те, що
підстав про відібрання дітей від
батьків без позбавлення їх
батьківських прав не виявлено, а тому
позовна заява органу опіки і
піклування не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208,209,213-215,218
ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Миколаївської
районної державної адміністрації,як
органу опіки та піклування до ОСОБА_10
та ОСОБА_2,третя особа ОСОБА_4, про
відібрання дітей ОСОБА_7,2005року
народження та ОСОБА_8, 2005року
народження від батьків без позбавлення
батьківських прав строком один
рік-відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області відповідно до ст.294,296 ЦПК
України.

Суддя
М.М.Войнарівський

13.02.2014