Ухвала іменем україни 14 листопада 2014
року м. КиївСуддя
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Умнова О.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Московського районного суду
м. Харкова від 16 вересня 2014
року, ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 21 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

У липні 2013 року позивач - публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Кредобанк» звернувся до суду із
позовом, в якому просив стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
позивача заборгованість за кредитом в
сумі 257 205,28 грн. Мотивував тим, що 10
квітня 2012 року між ПАТ «Кредобанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за
умовами якого відповідачу було надано
кредит у розмірі 249 613,13 грн для
здійснення повної/часткової оплати за
договором купівлі-продажу
транспортного засобу марки TOYOTA, модель
VENZA, дата випуску 2011 рік, укладеного між
позичальником та ТОВ
«Галактика ЛТД». В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та позичальником,
10 квітня 2012 року, було укладено договір
застави. Для забезпечення належного
виконання позичальником - ОСОБА_2 своїх
зобов'язань по договору, між
ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 10 квітня 2012
року було укладено договір поруки. В
порушення умов договору ОСОБА_2
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим виникла заборгованість.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 16 вересня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 21 жовтня 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Кредобанк»
заборгованість за кредитом в сумі 257
205,28 грн. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

ОСОБА_2, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши подані заявником
матеріали вважаю, що у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних рішень судів
першої та апеляційної інстанцій
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо їх незаконності та
неправильності. Обставини, на які
посилається заявник не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для скасування рішення
місцевого суду.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при вирішенні
даної справи місцевим та апеляційним
судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 16 вересня
2014 року, ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 21 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
дострокове стягнення заборгованості.

Додані до касаційної скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Умнова