Справа №592/8027/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Алфьоров Номер провадження
22-ц/788/2056/14 Суддя-доповідач - Собина
Ольга. Іванівна. Категорія - 59
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Маслова В. О.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Суми цивільну
справу за апеляційною скаргою
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції
Стрельнікової Тетяни Олексіївни

на ухвалу Ковпаківського районного
суду м.Суми від 29 жовтня 2014 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції про арешт
майна боржника та заборони на його
відчуження, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м.Суми від 29 жовтня 2014 року визнано
неправомірною та скасовано постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції Школьного
В.А. від 07.07.2014р. у виконавчому
провадженні №28251585 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

Зобов'язано відділ державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції направити на
виконання в органи та установи, які
посвідчують договори відчуження майна
чи проводять його перереєстрацію на
іншого власника та сторонам,
відповідну інформацію, після
прийнятого рішення суду.

На зазначену ухвалу державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Стрельнікова Т.О.
подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі державний
виконавець просить ухвалу місцевого
суду скасувати, постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 07.07.2014 року визнати
такою, що винесена правомірно та у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

При цьому зазначає, що з квітня 2013 року
стягувач ОСОБА_5 неодноразово
зверталась до Відділу ДВС Сумського
МУЮ з приводу видачі довідки про
отримання аліментів в неповному обсязі
згідно виконавчого листа №2-2-738/10 від
27.04.2010року про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що у разі
наявності заборгованості зі сплати
аліментів понад три місяці, стягнення
може бути звернено на майно боржника.
Відповідно до Інструкції з організації
примусового виконання рішення, сторони
зобов'язані протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення
боржником. Боржник до відділу не
з'являвся, копій квитанцій не надавав
та ухилявся від сплати аліментів, таким
чином не виконував рішення суду. Станом
на 01.09.2013 року ОСОБА_3 мав
заборгованість по сплаті аліментів у
сумі 4540 грн.81 грн. Державний виконавець
доводить, що при винесенні постанови
про накладення штрафу на нерухоме
майно боржника, діяв у межах чинного
законодавства, керувався вимогами
Закону України «Про виконавче
провадження», не порушував права та
інтереси боржника на вільне володіння,
користування та розпорядженням майном.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апелянта та стягувача,
заперечення скаржника, вивчивши
матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Задовольняючи скаргу, суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець під час проведення
виконавчої дії без виклику боржника,
без підрахунку суми заборгованості,
наклав арешт на рухоме майно, а також
заборонив здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
ОСОБА_3

Згідно положень ч.1 ст.12 Закону України
«Про виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Відповідно до ч.6 ст.52 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
на майно боржника звертається в
розмірі і обсязі, необхідних для
виконання за виконавчим документом, з
урахуванням стягнення виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, штрафів, накладених на
боржника під час виконавчого
провадження. У разі якщо боржник
володіє майном спільно з іншими
особами, стягнення звертається на його
частку, що визначається судом за
поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що у
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
дружини, 27 квітня 2010 р. Ковпаківським
районним судом м. Суми видано
виконавчий лист № 2-738/10 про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/6 частини з
усіх видів його заробітку щомісячно на
утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, але
не менше, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, до його повноліття,
починаючи з 17 червня 2009 року, на користь
ОСОБА_5 (а.с.77).

17 серпня 2011 р. постановою державного
виконавця Ковпаківського органу
державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 28251585 за вказаним
виконавчим листом (а.с.78).

З довідки ВДВС Сумського міського
управління юстиції від 02.09.2013 року
вбачається, що ОСОБА_5 не отримувала
аліменти з ОСОБА_3 в період з 01.09.2012 року
по 31.09.2013 року згідно виконавчого листа
№ 2-738/10 (а.с.82). За період з 01.12.2013 р. по
31.05.2014 р. стягувач отримала аліменти: у
грудні 2013 р- 200 грн., у лютому 2014 р. - 300
грн., у травні 2014 р. - 400 грн., що
підтверджується відповідною довідкою
(а.с.84).

Відповідно до листа Відділу ДВС
Сумського МУЮ сума заборгованості по
аліментам ОСОБА_3 станом на 01.08.2014 року
склала 5596 грн. 02 коп. (а.с.91).

Враховуючи, що в добровільному порядку
рішення суду боржником виконано не
було, державний виконавець постановою
від 07.07.2014р. відповідно до вимог ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» наклав арешт на рухоме
майно боржника та оголосив заборону на
відчуження усього належного боржнику
майна. Дії державного виконавця були
спрямовані на забезпечення реального
виконання рішення (а.с.86,87).

16 липня 2014 року скаржник отримав копію
постанови від 07.07.2014р. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Факт отримання ним
даної постанови підтверджується
копією постанови з надписом «Копія
вірна» (а.с.13).

У спільній власності боржника та його
неповнолітнього сина перебуває
квартира по АДРЕСА_1, де вони фактично і
мешкають (а.с.8).

Без наявності встановленої суми боргу,
державний виконавець у порушення вимог
Закону України «Про виконавче
провадження» наклав заборону на
відчуження на усе належне йому майно,
не перевіривши яке саме майно є у
власності боржника.

Відповідно до довідки Відділу ДВС
Сумського МУЮ від 24.10.2014р. № 4, наданої
ОСОБА_3, заборгованість зі сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_6
станом на 31.10.2014р. відсутня (а.с.95).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що виконавчі дії щодо
арешту майна боржника здійснені
державним виконавцем з порушенням
вимог ст.ст.12, 52 Закону України «Про
виконавче провадження».

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять нових даних, які б давали
підстави для скасування чи зміни
постановленої ухвали місцевого суду.
Правильно встановивши фактичні
обставини справи, суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1,
313-315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції Стрельнікової
Тетяни Олексіївни відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м.Суми від 29 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього дня на неї
може бути подана касаційна скарга до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -