Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2546/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
УХВАЛА

Іменем України

11.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
судді - Сукач Т.О.

суддів
- Кривохижі В.І.

Мурашка С.І.

при секретарі
- Сегал О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
квартирою, за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Ленінського
районного суду міста Кіровограда від 21
серпня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ленінського районного
суду міста Кіровограда від 21 серпня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користуванні квартирою.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким усунути
перешкоди у користуванні квартирою
АДРЕСА_1 і належить йому на праві
власності шляхом знесення самовільної
прибудови площею 315 кв. м із наданням
йому (позивачеві) права провести всі
дії по знесенню цих прибудов власними
силами і за власний кошт.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася
про час і місце розгляду справи
повідомлена у порядку встановленому
ч.9 ст.74 ЦПК України. Враховуючи
положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з
якою неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи, колегія суддів вирішила
розглядати справу у відсутності
ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, ОСОБА_5, який
підтримував доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги
в межах визначених ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем неправильно обрано спосіб
захисту порушеного права.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законом (ст.4 ЦПК
України).

Способи захисту порушеного права
передбачені ч.2 ст.16 ЦК України і не є
вичерпними.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом
(абзац 2 ч.2 ст.16 ЦК України).

Встановлено, що ОСОБА_3 пред'явив позов
до ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні квартирою. В
обґрунтування позову, з урахуванням
уточнень, зазначав, що відповідачка
самовільно без відповідних дозволів і
документів збудувала прибудову до
стіни його квартири. Рішення
Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 14.10.2010 року, яким її
зобов'язано звільнити земельну ділянку
і знести вказану прибудову
відповідачка не виконує. Самочинні
прибудови перешкоджають у здійсненні
ним права власності на квартиру.
Просив ухвалити рішення про примусове
знесення прибудови загальною площею 315
кв. м, що прибудована до квартири
АДРЕСА_1 та зобов'язати його (позивача)
власними силами і за власний кошт
виконати рішення суду шляхом
проведення усіх робіт по знесенню
самочинних прибудов за вказаною
адресою.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної
ділянки заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Зазначене є підстави для висновку, що
обов'язок знести самочинно побудовані
будівлі може бути покладено на особу,
яка здійснила таке будівництво, а не на
позивача.

Отже, покладення обов'язку на позивача
по знесенню самочинно побудованих
іншою особою будівель і споруд, як
спосіб захисту порушеного права,
чинним законодавством не передбачено.

Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.5 постанови № 6
від 30 березня 2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» роз'яснив, що у випадках
порушення прав інших осіб, право на
звернення до суду належить і таким
особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (ст. 391 ЦК), а
також власнику (користувачу) земельної
ділянки, якщо він заперечує проти
визнання за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на його
земельній ділянці, права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
(ч. 4 ст. 376 та ст. 391 ЦК).

За приписами ст. 60 ЦПК України
обов'язок надати докази на
підтвердження своїх вимог і заперечень
покладено на сторони.

До суду апеляційної інстанції
представник позивача надав протокол №
200 від 24 жовтня 2014 року (вже після
ухвалення рішення судом першої
інстанції) проведення вимірювань
освітленості, складений працівниками
держаної установи «Кіровоградський
ОЛЦ ДСЕСУ», згідно якого природне
освітлення у спальній кімнаті квартири
відсутнє, а у кухні є меншим від
нормативного значення і не відповідає
вимогам ДБН В 2.5 - 28-2006.

Проте, із вказаного протоколу не
вбачається, що причиною відсутності
належного природного освітлення у
квартирі позивача є самочинні будівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що у позові позивач не
пов'язував знесення самочинної
прибудови з тим, що вона перешкоджає
доступу природного освітлення у його
квартиру.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст.303 ЦПК України),
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для скасування
рішення.

Суд розглянув справу відповідно до
наданих сторонами доказів, по суті
правильне, що відповідно до ст.308 ЦПК
України є підставою для відхилення
апеляційної скарги, яка не ґрунтується
на законі і доказах, висновків суду не
спростовує, і залишення рішення без
змін.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313,314,315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 21 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді