Номер провадження: 22-ц/785/4454/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П. , Кравця Ю.І.

при секретарі Железнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 березня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення права власності на спадщину
за законом , поділ спадкового майна в
натурі та стягнення грошових коштів по
збереженню спільного майна , за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання частки у спільному майні
та визнання права власності на
спадщину у порядку спадкування за
законом, поділу домоволодіння в натурі
визначення, порядку користування
земельною ділянкою,-

В С Т А
Н О В И Л А

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду до
ОСОБА_4 з зазначеним позовом, вказуючи ,
що згідно свідоцтва про право
власності на домоволодіння від 16.11.1989
року їй на праві власності належить 25
частки домоволодіння під літ. «Б» по
АДРЕСА_1. Частка брата та батька складає
35 частини домоволодіння. У зв'язку зі
смертю батька ОСОБА_5, позивачка, її
мати та її брат звернулися до
нотаріальної контори з питання
прийняття спадщини.

Мати ОСОБА_6 відмовилися від своєї
частки спадщини на користь позивачки
та її брата.

Нотаріальна контора відмовила
позивачці у видачі свідоцтва про право
власності у зв'язку з тим, що не
визначені частки. Вважає, що їй у
спадщині після смерті батька належить
320 частки зазначеного домоволодіння.

ОСОБА_2, просила суд визнати за нею
право власності на спадщину за законом,
що відкрилася після смерті батька
ОСОБА_5 на 320 частки зазначеного
домоволодіння та поділити в натурі
спадкове майно, виділивши їй житлову
кімнату площею 10,8 кв.м., коридор 4,9 кв.м.,
кухню 11,0 кв.м.

ОСОБА_4 надав зустрічну позовну заяву,
зазначив, що на підставі свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння від 16.11.1989 року, виданого
житловим комунальним відділом
виконкому Малиновської ради депутатів,
35 частки домоволодіння АДРЕСА_1
належать йому, ОСОБА_4 та батькові
ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_5 помер.
Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді частки домоволодіння АДРЕСА_1
Як спадкоємець першої черги ОСОБА_4
успадкував вказану частку, так як
звернувся з заявою до нотаріальної
контори. Так як частка батька у
домоволодінні АДРЕСА_1 не була
визначена, нотаріусом було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом. Вказані обставини
змусили ОСОБА_4 звернутися з позовом до
суду. Також, так як він втратив
свідоцтво про своє народження, де
визначено що він є рідним сином
померлого ОСОБА_5, він просить
встановити факт родинних відносин.
ОСОБА_4 також просить суд поділити
зазначене домоволодіння в натурі між
ним та ОСОБА_2 відповідно до належних
часток у праві власності на
домоволодіння та визначити порядок
користування прилеглою земельною
ділянкою площею 682 кв.м.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свій позов
підтримала, позов ОСОБА_4визнали
частково.

ОСОБА_4 в судовому засіданні свій позов
підтримав в повному обсязі.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 березня 2014 року позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення права
власності на спадщину за законом, поділ
спадкового майна в натурі та стягнення
грошових коштів по збереженню
спільного майна - задоволено частково.

Суд визнав право власності на спадщину
за законом між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 3/20
частки домоволодіння, розташованого у
АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення
частки у спільному майні та визнання
права власності на спадщину у порядку
спадкування за законом, поділу
домоволодіння в натурі, визначення
порядку користування земельною
ділянкою - задоволено.

Суд встановив факт, що має юридичне
значення, а саме родинних відносин, що
ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_5.

Суд визначив частки у праві часткової
власності у вигляді 3/5 частин на
домоволодіння АДРЕСА_1 що належить
ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
особистої власності від 16.11.1989 року по
3/10 частці кожному.

Суд визнав за ОСОБА_3 право власності на
3/20 частки домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суд поділив в натурі відповідно до
часток у праві власності на зазначене
домоволодіння, що відображають
фактичний порядок користування
домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 з
часткою 47/100 та ОСОБА_2 з часткою 53/100,
визнавши за ОСОБА_3 право власності на
47/100 часток вказаного домоволодіння, що
складаються з: житловий будинок літ.
«А» житлова кімната літ. 1-1 площею 10, 8
кв.м., житлова кімната літ. 1-2 площею 19, 2
кв.м., кухня літ. 1-3 площею 13, 1 кв.м.,
коридор літ. 1-4 площею 2, 8 кв.м., санвузол
літ. 1-5 площею 3, 5 кв.м.; прибудова літ.
«а» сходова клітина літ. 1-6 площею 7, 4
кв.м., басейн літ. IV.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму грошової компенсації у розмірі 3769
грн.

Суд визначив порядок користування
земельною ділянкою площею 682 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1
встановивши між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
порядок користування земельною
ділянкою відповідно до додатку № 4 до
експертного висновку.

Додатковим рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 11 червня 2014
року заяву ОСОБА_4 про ухвалення
додаткового рішення про визначення
порядку користування земельною
ділянкою площею 682 кв.м., розташованою
за адресою АДРЕСА_1 по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення права власності на спадщину
за законом, поділ спадкового майна в
натурі та стягнення грошових коштів по
збереженню спільного майна, та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визначення частки у спільному
майні та визнання права власності на
спадщину у порядку спадкування за
законом, поділу домоволодіння в натурі,
визначення порядку користування
земельною ділянкою - задоволено.

Суд визначив порядок користування
земельною ділянкою площею 682 кв.м. по
АДРЕСА_1, встановивши між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 порядок користування земельною
ділянкою відповідно до додатку № 4 до
експертного висновку, а саме: - в
особисте користування ОСОБА_2
виділяєтьс; земельна ділянка площею 237
кв.м., яка складається з трьох частин:
перша - площею 33 кв.м. (літ. «аі», «В»),

друга - площею 104 кв.м. (літ. «Б», «Б1», «б»,
«б1», «б2», «б3», «Р», «р1»)

третя - площею 100 кв.м. вільна від
забудови з приляганням до лівої та
задньої межі.

16.12.2007 в особисте користування
ОСОБА_4 виділяється земельна ділянк-
площею 237 кв.м., яка складається з
чотирьох частин: перша - площею 29 кв.м.
(літ. «О») друга - площею 85 кв.м. (літ. «А»)
третя - площею 7 кв.м. (ІІІ-басейн),

четверта - площею 116 кв.м. вільна від
забудови з приляганням до правої та
задньо межі.

Вхід на ділянку пропонується залишити
діючий, через ворота вбудовані у
огорож; фасадної межі з боку вул.
Бреуса.

В загальне користування співвласників
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділяється земельна
ділянка вільна від забудови площею 208
кв.м.

Межі, які відокремлюють ділянки
особистого користування співвласників
забудованій частині земельної ділянки
описуються за периметрам зовнішніх
стін наявних будов згідно плану.

Межа, що відокремлює вільну від
забудови частину земельної ділянки
описується - наступним чином:

Земельна ділянка площею 100 кв.м. ОСОБА_2:

від лівої бокової межі із точки
розташування з відступом 20,65 м. від
задньої меж: по прямій лінії довжиною 5,0
м. у напрямку до правої бокової межі;
поворот ліворуч по прямій лінії
довжиною 21,19 м. до перетинання з задньою
межею у точці розташування з відступом
4,65 м. від лівої межі.

Земельна ділянка площею 116 кв.м ОСОБА_4:

від правої бокової межі із точки
розташування з відступом 21,79 м. від
задньо межі по прямій лінії довжиною 5,63
м. у напрямку до лівої бокової межі;
поворот праворуч по прямій лінії
довжиною 21,19 м до перетинання з задньо?:
межею у точці розташування з відступом
4,95 м. від правої межі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду змінити, додатково
виділити їй у власність житлову
кімнату 1-1 площею 10,8 кв.м. у будинку літ
«А» посилаючись не те , що вона має
право на цю кімнату як спадкоємиця,
викласти резолютивну частину у іншої
редакції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи,що відповідно до
свідоцтва про право власності на
домоволодіння від 16.11.1989 року, виданого
Жилкомунвідділом виконавчого
комітету Малиновської районної ради
депутатів трудящихся , ОСОБА_2 належить
на праві власності 25 частини
домоволодіння АДРЕСА_1. Права власності
ОСОБА_2 на вказану частку були
зареєстровані в ОМБТІ .

Відповідно до свідоцтва про право
особистої власності на домоволодінню
16.11.1989 року, виданого Жилкомунвідділом
виконавчого комітету Малиновської
райради депутатів трудящих, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 належало на праві власності 35
частини зазначеного домоволодіння
АДРЕСА_1. Права власності ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 на вказану частку були
зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько - ОСОБА_5.

Після смерті батька ОСОБА_5, його
спадкоємці - дружина ОСОБА_6 .діти -
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Сьомої
Одеської державної нотаріальної
контори - з заявою про прийняття
спадщини.

Мати ОСОБА_6 відмовилася від своєї
частки у спадщини на користь своїх
дітей.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 написали заяви про
прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України, спадкоємці
за законом одержують право
спадкування почергово. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від право на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті , той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Дружина померлого ОСОБА_6, дочка
померлого ОСОБА_2 померлого ОСОБА_4 є
спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_5

Так як ОСОБА_6 відмовилася від
прийняття спадщини на користь своїх
дітей то єдиними спадкоємцями після
смерті померлого ОСОБА_5 залишилися
ОСОБА_2 ОСОБА_4

Частка померлого ОСОБА_5 у праві
спільної часткової власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1 складає 3/10.
Проти тих обставин не заперечували
сторони.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, ОСОБА_2
та ОСОБА_4 успадкували після смерті
ОСОБА_5 по 3/20 частини зазначеного
домоволодіння.

Вимогами ст. 358 ЦК України передбачено,
що кожен із співвласників має права на
надання йому у користування та
володіння тієї частки спільного майна
в натурі, яка відповідає його частці у
праві спільної часткової власності.
Тобто, співвласник має право на
виділення в натурі належної йому усієї
частки у праві спільної часткової
власності, а не будь- якої її частини.
Так як ОСОБА_2 належить 11/20 часток
вказаного домоволодіння (з урахуванням
успадкованих 3/20 часток), то відповідно
позивачка має право на виділ у натурі
зазначеної частки.

Як встановлено за матеріалами
спадкової справи № 44818562, ОСОБА_4
надавши заяву про прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_5, не надав
свідоцтва про народження. Надати
вказане свідоцтво він не має
можливості через його втрату.

Відповідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995
року „Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення „ згідно якої
встановлено, що у тому разі, коли буде
виявлено, що встановлення підвідомчого
судові факту пов'язано з вирішенням
спору про право, то відповідне
встановлення факту необхідно
вирішувати у позовному провадженні при
вирішенні спору про право».

Суд встанови факт родинних відносин.

ОСОБА_2 проти цього не заперечувала.

Сторони по справі прийняли спадщину,
звернувшись до нотаріальної контори.

Позивач ОСОБА_4 також просив суд
поділити в натурі належне йому та
позивачці ОСОБА_2 домоволодіння
відповідно до належних часток у праві
власності на домоволодіння - ОСОБА_2 11/20
часток та ОСОБА_4 - 9/20 часток. За
висновками судової
будівельно-технічної експертизи
№1106-1108 , експертом вказано, що поділити
в натурі домоволодіння АДРЕСА_1 між
співвласниками відповідно до
ідеальних часток по 9/20 та 11/20 технічно
не можливо, та надав варіанти
розподілу будинку та встановлення
порядку користування земельною
діляною.

З урахуванням фактичного користування,
між співвласниками ОСОБА_2. та ОСОБА_4
можливо поділити зазначене
домоволодіння відповідно до реальних
них часток 47/100 ОСОБА_4 та 53/100 ОСОБА_2
Сторони, не заперечували проти
розподілу будинку в таких часток., в
апеляційній скарзі ОСОБА_2не
заперечувала , що їй та брату належить
53/100 та 47/100 часток будинку за
вищевказаною адресою, та не ставила
питання про зміну часток.

Суд також обґрунтовано вирішив питання
про користування земельною ділянкою,
враховуючи пояснення сторін та їх
інтересам.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215
ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А
Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 11 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді
Ю.І.
Кравець

К.П.
Мартинова