Придніпровський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 листопада 2014 року
м. Черкаси

Придніпровський районний суд м.
Черкаси в складі:

головуючого судді -
Позарецької С.М.

при секретарі -
Семиволос І.М.

за участю прокурора -
Алексеєнко О.А., Потапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Орган опіки та піклування
м. Черкаси про позбавлення
батьківських прав, -

в с т а н о в
и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган
опіки та піклування м. Черкаси про
позбавлення батьківських прав. Свої
позовні вимоги мотивує тим, що 01.07.1995р.
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від
шлюбу народилась ІНФОРМАЦІЯ_1. дитина -
син ОСОБА_3. 09.06.2004р. шлюб сторони
розірвали, про що свідчить свідоцтво
про розірвання шлюбу. З моменту
розлучення і по час звернення до суду
відповідач по справі - ОСОБА_2 - батько
дитини, проживає окремо, не бачив сина
жодного разу, ніякої допомоги на його
утримання не надає, не піклується про
фізичний і духовний розвиток дитини, не
спілкується з ним, не дбає про його
нормальне самоусвідомлення. Таким
чином, відповідач ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов»язків по вихованню сина, не
цікавиться його життям, навчанням,
станом здоров»я і не проявляє
зацікавленості в його подальшій долі.

При цьому, дитина - ОСОБА_3 не знає
свого рідного батька, не має до нього
родинних почуттів. Всі питання щодо
утримання і виховання дитини вирішує
сама позивач та її чоловік - ОСОБА_4, з
яким вона зареєструвала шлюб 01.11.2007р.
Саме з цього часу ОСОБА_4 взяв на себе
обов»язки по утриманню і вихованню її
(позивача) сина: цікавиться навчанням,
приймає активну участь у житті дитини,
оздоровленні, піклується про його
майбутнє, створює умови для отримання
ним освіти, що відповідає інтересам
дитини і сприяє його всебічному
розвитку.

Крім того, син, 02.08.2013р. за
особистим бажанням по досягненні ним
16-ти річного віку, змінив прізвище з
ОСОБА_2 на ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом пр. зміну імені. Таким чином,
син виявив своє небажання мати родині
зв»язки з батьком - відповідачем по
справі. Також син любить, поважає свого
вітчима, має до нього родинні почуття
як до батька і бажає бути усиновленим
ним.

Отже, позивач просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав щодо
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені
позовні вимоги і просила їх
задовольнити. Не заперечувала проти
заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач
ОСОБА_2 не з»явився, будучи належним
чином повідомлений про час, дату та
місце розгляду справи. Про причини
неявки не повідомив.

В судовому засіданні
представники третьої особи - Органу
опіки та піклування м. Черкаси за
довіреністю ОСОБА_6, ОСОБА_7 не
заперечували проти задоволення
заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор
Потапенко І.В. зазначила, що позовні
вимоги є обґрунтованими, досліджено
достатньо доказів, які свідчать про те,
що батько не виконує свої батьківські
обов»язки щодо дитини і не бажає їх
виконувати, а тому доцільно позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_5.

В судовому засіданні свідки
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
пояснили, що близько 13 років ОСОБА_2 -
батько ОСОБА_12, не спілкується з сином,
не займається його вихованням та
утриманням. Крім того, протягом 9-ти
років новий чоловік позивача - ОСОБА_4
піклується, утримує та виховує ОСОБА_4,
відвідує школу, вважає його своїм
сином, проявляє до останнього
батьківські почуття і дитина сприймає
його як рідного батька.

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 пояснив, що лише за даними
свідоцтва про народження він знає, що
його батьком є ОСОБА_2 Насправді він
його не пам»ятає, оскільки батько
ніколи з ним не спілкувався, не
цікавився його життям, ніколи не
дарував подарунки. Він проживає разом
зі своєю мамою - позивачем по справі і
її чоловіком ОСОБА_4, якого любить і
вважає своїм справжнім батьком. Коли
йому виповнилось 16 років, він сам за
власною ініціативою змінив прізвище з
ОСОБА_2 на ОСОБА_4, щоб ще ближче
наблизитись до людину, яку вважає
батьком. Він не заперечує проти того,
щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських
прав, оскільки той ніколи батьком для
нього не був.

Заслухавши пояснення осіб, що
беруть участь у розгляді справи,
дослідивши матеріали справи та докази
в їх сукупності, дослідивши фотознімки,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до задоволення за таких
підстав:

встановлено, що відповідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_1
(актовий запис №824) батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження, є ОСОБА_13 (вона
ж ОСОБА_1.) - позивач по справі та ОСОБА_2 -
відповідач по справі.

Як вбачається із даних свідоцтва
про зміну імені №005205 від 02.08.2013р.,
ОСОБА_3 змінив своє ім.»я на ОСОБА_5
(актовий запис №50).

Крім того, встановлено, що позивач
по даній справі після розірвання шлюбу
з ОСОБА_2 09.06.2004р. (актовий запис №302)
зареєструвала шлюб 01.11.2007р. з ОСОБА_4,
про що свідчить свідоцтво про шлюб
НОМЕР_2, актовий запис №2160.

Відповідно до даних довідки
Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС
України в Черкаській області від
21.10.2014р. ОСОБА_5, 1997р.н. проживає разом зі
своєю матір»ю ОСОБА_1, яка
працевлаштована і має сталий
заробіток.

За місцем проживання ОСОБА_1, її
син ОСОБА_5 та чоловік позивача ОСОБА_4
характеризуються позитивно, про що
свідчать характеристики з місця
проживання №№119,117,118 від 21.10.14р., видані
КСН «Митниця».

Крім того, ОСОБА_5 навчався в
Черкаському гуманітарно-правовому
ліцеї з 8го по 11й клас (з 2010 по 2014р.р.) і
за даними характеристики, виданої
директором ліцею від 21.10.14р.
характеризується також позитивно.

Як вбачається з довідки від 21.10.14р.
№ДВ-14, виданої Придніпровським
відділом ДВС Черкаського МУЮ, ОСОБА_1
згідно даних Єдиного реєстру
виконавчих проваджень не стягувала
аліменти з ОСОБА_2 в зв»язку з
відсутністю на виконанні в органах ДВС
виконавчих документів.

Орган опіки та піклування м.
Черкаси вважає за доцільне позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав щодо
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження, що підтверджується
відповідним висновком від 04.11.2014р.

Як зазначено в Декларації ООН
прав дитини (1959р.), «дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості». Закон України «Про
охорону дитинства» від 26.04.2001р.
передбачає, що кожна дитина має права
на достатній життєвий рівень. При
цьому, виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку особистості дитини.

Відповідно до положень ст. 150 ч.ч. 1,
2 СК України, батьки зобов»язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім»ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов»язані
піклуватися про здоров»я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
готувати її до самостійного життя.

За положеннями ст. 157 СКУ питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Проте, той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов»язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК
батьки зобов»язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини (ч.2 ст.155СК).

Право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають, в т.ч. один із батьків (ст.
165СК). Стаття 171 СКУ встановлює
врахування думки дитини, яка може її
висловити, при вирішенні питань, що
стосуються її життя, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України
передбачені підстави позбавлення
батьківських прав, в т.ч. - п.2 ч.1 - якщо
батьки ухиляються від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини. Мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав щодо усіх своїх
дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК
України). Відповідно до роз»яснень
постанови Пленуму Верхового Суду
України від 30.03.2007р. №3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», - ухилення батьків
від виконання своїх обов»язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя; зокрема, не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до їх
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов»язками.

Частиною 1 статті 166 СКУ визначені
правові наслідки позбавлення
батьківських прав.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Докази
надаються сторонами та іншими особами,
що беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Під час розгляду справи,
встановлено факт невиконання ОСОБА_2
обов»язку по вихованню дитини та
відсутності його намірів, бажання і в
подальшому займатись питаннями
виховання та утримання сина ОСОБА_12,
1997р. народження. Крім того, відсутні
дані, які б свідчили про те, що мати -
позивач по справі, чинить будь-які
перешкоди у спілкуванні батька з сином.
Навпаки, допитані в судовому засіданні
свідки, та й сам неповнолітній ОСОБА_5
зазначили про те, що батько -
відповідач, близько 13 років взагалі не
вчиняв жодних дій та заходів,
направлених на виконання ним
батьківських обов»язків щодо своєї
дитини.

Таким чином, з»ясувавши в судовому
засіданні обставини справи, дослідивши
наявні докази, оглянувши фотознімки,
враховуючи думку неповнолітнього
ОСОБА_5, який під час розгляду справи не
заперечував проти позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав і заявив про свої
наміри бути усиновленим чоловіком
позивача - ОСОБА_4, якого вважає своїм
справжнім, любимим та достойним
батьком, відсутність заперечень щодо
заявлених вимог з боку органу опіки та
піклування, а також прокурора, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав щодо
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
народження, - задовольнити.

На підставі викладеного та, керуючись
Конституцією України, Декларацією ООН
прав дитини (1959р.), ЗУ «Про охорону
дитинства», ст.ст. 164, 150, 155, 157, 180, 166, 171СК
України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 174, 209-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька