Справа № 333/5760/14-ц
Провадження № 2/333/2355/14
13 листопада 2014 року
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог
27.09.2013 року ОСОБА_2 взяв у борг ОСОБА_1
підтверджується розпискою, яка
написана та підписана власноруч
відповідачем. Термін повернення коштів
- 01.11.2013 року. Відповідач грошові кошти
по теперішній час не повернув. У зв'язку
з чим, позивач просить суд стягнути з
суму інфляційних витрат у розмірі 2593,30
гривень, три відсотки річних від
простроченої суми у розмірі 419,40
гривень та судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, про дату, час та місце
проведення судового засідання була
повідомлена належним чином, надала
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримала
в повному обсязі, не заперечує проти
ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений судом
про дату, час та місце розгляду справи
належним чином, повторно у судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не повідомив. Оскільки суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів (ухвалює
заочне рішення). Позивач згідно наданої
заяви не заперечує проти такого
вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі за адресою, вважається,
що судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
У зв'язку вищевикладеним, на підставі
ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності позивача та відповідача в
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів, без фіксації
судового процесу.
Встановивши обставини справи і
перевіривши їх доказами, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України № 475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.
27.09.2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1
свідчить підпис позичальника в
отриманні грошей. Строк повернення
позики - до 01.11.2013 року. У визначений
договором строк позика повернута не
була. Жодних доказів щодо повернення
позики повністю або частково
відповідачем не надано.
Частина 1 ст. 1046 ЦК України передбачає,
що за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором. Крім
того, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Таким чином, у зв'язку з порушенням умов
договору позики від 27.09.2013 року, з
відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню
Відповідно до ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
Отже, якщо, сторонами у випадку
порушення зобов'язання за договором
не передбачено розмір і порядок
процентів, позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Індекс інфляції (індекс споживчих цін) -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купує населення для
невиробничого споживання, а ціни в
Україні встановлюються в національній
валюті - гривні, то норми ч. 2 ст. 625 ЦК
України щодо сплати боргу з
урахуванням установленого індексу
інфляції поширюються лише на випадки
прострочення виконання грошового
зобов'язання, яке визначене договором у
гривні. (Аналогічна правова позиція
встановлена рішенням від 24 березня 2010
року Колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України в складі: головуючого Патрюка
М.В., суддів: Жайворонок Т.Є., Лященко
Н.П., Костенка А.В., Перепічая В.С.)
Виходячи з цього, вимоги позивача в
частині стягнення втрат від інфляції
підлягають задоволенню.
ОСОБА_2 повинен був повернути суму
позики у строк до 01.11.2013 року
Позивач надав розрахунок 3% річних за
період з 01.11.2013 року по 01.07.2014 року, з
якого встановлено, що термін
прострочення сплати суми боргу
дні ч 365 днів = 419,40 гривень.
Щодо стягнення витрат з відповідачів
на правову допомогу слід зазначити
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем заявлено вимогу про
відшкодування понесених витрат на
правовому допомогу у розмірі 1705,20
В обґрунтування понесених витрат на
правову допомогу позивачем надано
Договір про надання правової допомоги
від 17.07.2014 року (а.с. 6), копію свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю серія НОМЕР_1 від 21.03.2014 року
(а.с. 13) акт прийняття - передачі наданих
послуг по договору про надання
правової допомоги від 17.07.2014 року (а.с.
28), розрахунок наданих послуг про
надання правової допомоги (а.с. 29-30). На
підтвердження оплати витрат на правову
допомогу надано квитанцію до
прибуткового касового ордеру № 28 від
25.07.2014 року (а.с. 31).
Таким чином, вимога позивач про
відшкодування витрат на правову
допомогу підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 28, 30, 56, 57, 60, 79,
88, 169, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш
И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
суму боргу в розмірі 21000 (двадцять одна
тисяча) гривень, суму інфляційних
витрат у розмірі 2593 (дві тисячі п'ятсот
дев'яносто три) гривні 30 копійок, три
відсотки річних від простроченої суми
у розмірі 419 (чотириста дев'ятнадцять)
гривень 40 копійок, а всього - 24012
(двадцять чотири тисячі дванадцять)
гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2,
судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок, а також витрати
на правову допомогу у розмірі 1705 (одна
тисяча сімсот п'ять) гривень 20 копійок.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва