Справа № 495/7819/14-ц
Ухвала

12 листопада 2014 року

м.
Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, за
участю зацікавленої особи – Державної
реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про поворот виконання
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту –
заявник) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
заявою, за участю зацікавленої особи –
Державної реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, про поворот
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23.10.2014 року було заявлено
самовідвід складу суду під голуванням
судді Матяш Т.Л. від розгляду заяви
ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи –
Державної реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про поворот виконання
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики.

11.11.2014 року в порядку п.1 ч.1 ст.11-1 ЦПК
України було проведено автоматичний
розподіл заяви ОСОБА_1, за участю
зацікавленої особи – Державної
реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про поворот виконання
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, в результаті
якого дана справа була розподілена
судді Мишко В.В.

Так, заявник просить суд:

- виконати поворот ухвали апеляційного
суду Одеської області від 02 червня 2014
року та ухвали Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 вересня 2014 року та зобов’язати
державну реєстраційну службу
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області скасувати
реєстраційний запис про право
власності на житловий будинок № 20 по
вул. Лесі Українки, м.
Білгород-Дністровський, Одеська
область, який в цілому складається з:
літ. «А» - житловий будинок, загальною
площею - 54,3 кв.м., житловою площею – 29,0
кв.м.; літ. «Б» - літня кухня; № 1-3, І –
споруди за ОСОБА_2;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на
житловий будинок №20 по вул. Лесі
Українки, м. Білгород-Дністровський,
Одеська область, який в цілому
складається з: літ. «А» - житловий
будинок, загальною площею - 54,3 кв.м.,
житловою площею – 29,0 кв.м.; літ. «Б» -
літня кухня; № 1-3, І – споруди.

Особи, які приймали участь в розгляді
справи в судове засідання не
з’явились. Неявка сторін не
перешкоджає розгляду заяви про поворот
виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов
до наступного висновку.

02.08.2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19.08.2013 року (суддя Гайда-Герасименко
О.Д.) затверджено мирову угоду, укладену
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно якої:

1) ОСОБА_5 Володимирівна передає у
власність позивачці ОСОБА_2 нерухоме
майно, а саме: житловий будинок № 20 по
вул. Лесі Українки, м.
Білгород-Дністровський, Одеська
область, який в цілому складається з:
літ. «А» - житловий будинок, загальною
площею - 53,4 кв.м., житловою площею - 28,7
кв.м.; літ. «а» - веранди; літ. «Б» - літня
кухня; літ. «в» - підвал; літ. «Г» - душ;
літ. «Д» - туалет; №1-2 - споруди.

2) В свою чергу позивачка ОСОБА_2
відмовляється від своїх позовних вимог
до відповідачки ОСОБА_3 у вигляді суми
боргу за договором позики від 17 травня
2012 року у загальній сумі 23 000 грн.
(двадцять три тисячі).

3) Після передачі ОСОБА_3 вищевказаного
нерухомого майна у якості відступного
у власність ОСОБА_2 та визнання права
власності на нерухоме майно, яке
складається з: житлового будинку № 20 по
вул. Лесі Українки, м.
Білгород-Дністровський, Одеська
область, який в цілому складається з:
літ. «А» - житловий будинок, загальною
площею - 53,4 кв.м., житловою площею - 28,7
кв.м.; літ. «а» - веранди; літ. «Б» - літня
кухня; літ. «в» - підвал; літ. «Г» - душ;
літ. «Д» - туалет; №1-2 - споруди, ОСОБА_2
не буде мати жодних претензій до ОСОБА_3
та його зобов’язання щодо повернення
позики та зобов’язання, будуть
вважатися припиненими.

4) Визнано за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок №20 по вул. Лесі
Українки, м. Білгород-Дністровський,
Одеська область, який в цілому
складається з: літ. «А» - житловий
будинок, загальною площею - 53,4 кв.м.,
житловою площею - 28,7 кв.м.; літ. «а» -
веранди; літ. «Б» - літня кухня; літ. «в» -
підвал; літ. «Г» - душ; літ. «Д» - туалет;
№ 1-2 - споруди.

Провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики було закрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02.06.2014 року ухвала
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19.08.2014 року скасована, а цивільну
справу передано до того ж суду першої
інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23.06.2014 року цивільна справа №
495/6097/13-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики була прийнята до
провадження судді Мишко В.В.

08.09.2014 року від представника позивача –
ОСОБА_6, надійшло до суду клопотання про
залишення позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики без розгляду.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08.09.2014 року позовна заява ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики залишена без
розгляду.

Заявник стверджує, що ОСОБА_2
зареєструвала право власності на
житловий будинок № 20 по вул. Лесі
Українки, м. Білгород-Дністровський,
Одеська область, який в цілому
складається з: літ. «А» - житловий
будинок, загальною площею - 54,3 кв.м.,
житловою площею – 29,0 кв.м.; літ. «Б» -
літня кухня; № 1-3, І – споруди, в
державній реєстраційній службі
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області під час розгляду
даної справи у апеляційній інстанції.

Однак, залишилось не вирішеним питання
про поворот виконання ухвали
апеляційного суду Одеської області від
02 червня 2014 року та ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 вересня 2014 року, тобто не
скасована державна реєстрація права
власності ОСОБА_2 на житловий будинок
№20 по вул. Лесі Українки, м.
Білгород-Дністровський, Одеська
область, який в цілому складається з:
літ. «А» - житловий будинок, загальною
площею - 54,3 кв.м., житловою площею – 29,0
кв.м.; літ. «Б» - літня кухня; №1-3, І –
споруди.

За твердженням заявника, судді
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Гайді-Герасименко О.Д. при винесенні
ухвали від 19.08.2013 року про затвердження
мирової угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
було відомо, що власником житлового
будинку № 20 по вулиці Лесі Українки в
місті Білгород-Дністровський Одеської
області є ОСОБА_1, який взагалі не
являється учасником процесу в даній
справі.

Дані обставини стали підставою для
звернення ОСОБА_4 до суду із
відповідною заявою про поворот
виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

При цьому, за правилом ч.1 ст.381
Цивільного процесуального кодексу
України у разі, якщо питання про
поворот виконання рішення не було
вирішено судом при новому розгляді
справи або судом апеляційної чи
касаційної інстанції, заява
відповідача про повернення стягненого
з нього за скасованим рішенням майна
розглядається судом, у якому перебуває
справа.

Отже, за умови якщо питання про поворот
виконання рішення суду не вирішувалось
судом при новому розгляді справи або
судом апеляційної чи касаційної
інстанції, чинне законодавство
встановлює єдину можливість вирішення
цього питання судом першої інстанції
(чи іншим судом, в якому перебуває
справа) стосовно рішення, яким з
відповідача стягнуто певне майно.

Відповідно до ст.380 Цивільного
процесуального кодексу України,
правило про поворот виконання рішення
суду стосується можливості повернення
відповідачеві безпідставно стягненого
з нього за скасованим рішенням.
Предметом повороту може бути майно або
грошові кошти відповідача, право на які
виникло в позивача на підставі рішення
суду, що в подальшому було скасовано.

Таким чином, за змістом ст.380 Цивільного
процесуального кодексу України,
поворот виконання рішення можливий у
разі, якщо позивач одержав від
відповідача порядку виконання рішення
майно або грошові кошти та виконане
рішення скасовано судом апеляційної чи
касаційної інстанції чи змінено із
задоволення позовних вимог у меншому
розмірі. При цьому поворот виконання
рішення являє собою повернення
стягувачем боржнику всього, що ним було
отримано за скасованим згодом рішенням
з метою відшкодування боржнику
збитків, завданих виконанням рішення.

Конституцій суд України у своєму
рішенні від 2 листопада 2011 року №
13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання
рішення - це цивільна процесуальна
гарантія захисту майнових прав особи,
яка полягає у поверненні сторін
виконавчого провадження в попереднє
становище через скасування правової
підстави для виконання рішення та
повернення стягувачем відповідачу
(боржнику) всього одержаного за
скасованим (зміненим) рішенням.
Інститут повороту виконання рішення
спрямований на поновлення прав особи,
порушених виконанням скасованого
(зміненого) рішення, та є способом
захисту цих прав у разі отримання
стягувачем за виконаним та у
подальшому скасованим (зміненим)
судовим рішенням неналежного,
безпідставно стягненого майна (або
виконаних дій), оскільки правова
підстава для набуття майна (виконання
дій) відпала.

Згідно зі ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизначених або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Поворот виконання рішення суду - є
самостійним способом захисту прав і
певною процесуальною формою
поновлення судом порушених прав
зацікавлених осіб у разі, коли судове
рішення виконане, але згодом скасовано
з відмовою у задоволенні позову.

При вирішенні даної справи суд
виходить з того, що поворот виконання
рішення - форма захисту прав боржника.
Воно можливе лише після набрання
судового рішення законної сили.
Інститут повороту виконання рішення
був запроваджений законодавцем для
усунення наслідків, які можуть
виникнути внаслідок повного чи
часткового виконання у подальшому
скасованого чи зміненого рішення.
Поворот виконання - це спосіб захисту
прав боржника, який полягає у
поверненні йому стягувачем усього
одержаного за скасованим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 взагалі не приймав участь у
справі у якості однієї із сторін чи
третьої особи, представника будь-кого з
них, по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики.

Також, ОСОБА_1 не надано жодного доказу
в підтвердження того, що ОСОБА_2 дійсно
зареєструвала право власності на
житловий будинок № 20 по вул. Лесі
Українки, м. Білгород-Дністровський,
Одеська область в державній
реєстраційній службі
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області під час розгляду
даної справи у суді апеляційній
інстанції.

Оскільки ОСОБА_1 не є позивачем та
взагалі стороною по даній справі, не
одержав від відповідача в порядку
виконання ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19.08.2013 року жодного майна або
грошових коштів, тому, відповідно до
ст.380 ЦПК України, враховуючи, що
поворот виконання - це спосіб захисту
прав боржника, який полягає у
поверненні йому стягувачем всього
одержаного за скасованим рішенням, суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні заяви про поворот
виконання рішення.

Керуючись статтями 209, 210, 380, 381, 382
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, за участю
зацікавленої особи – Державної
реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про поворот виконання
рішення суду по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики – відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області.

Суддя

В.В. Мишко