АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Заводян К.І., Перепелюк
І.Б.,

секретар Скрипник С.В.

за участю: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 16 вересня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Посилався на те, що 13.01.2011
року між сторонами був укладений
кредитний договір, згідно якого
відповідач отримав кредит в сумі 8000
грн. у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
річних на суму залишку заборгованості.
Взяті на себе зобов'язання відповідач
належним чином не виконує, тому за ним
утворилась заборгованість в сумі 14596,29
грн., яка складається з: 4844,20 грн. -
заборгованість за кредитом; 8580,84 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 671,25 грн. - штраф
(процентна складова). Просив стягнути
вищезазначену заборгованість.

Заочним рішенням Новоселицького
районного суду Чернівецької області
від 16 вересня 2014 року в задоволені
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить вищезазначене
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити їх позовні
вимоги. Посилається на те, що судом
першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що 13.01.2011
року між сторонами був укладений
кредитний договір, згідно якого
відповідач отримав кредит в сумі 8000
грн. у вигляді кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
річних на суму залишку заборгованості.
Взяті на себе зобов'язання відповідач
належним чином не виконує, тому за ним
утворилась заборгованість в сумі 14596,29
грн. Про згоду відповідача на укладення
договору та ознайомлення з умовами та
правилами надання банківських послуг
свідчить його підпис в заяві, яка разом
з умовами надання банківських послуг
складає договір про надання
банківських послуг та міститься в
матеріалах справи. Вважають, що банк
надав всі належні і допустимі докази на
підтвердження своїх позовних вимог,
які судом безпідставно не були взяті до
уваги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб, які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
22.12.2010 року ОСОБА_2 підписав
анкету-заяву про приєднання до умов та
правил надання банківських послуг, яка
разом із пам'яткою клієнта та правилами
надання банківських послуг, а також
тарифами становить між ним та банком
договір про надання банківських послуг
(а.с.7-8). Проте, підставою звернення до
суду ПАТ КБ «ПриватБанк» стало
наявність укладеного договору між
позивачем та відповідачем від 13.01.2011
року, згідно якого останній отримав
кредит в розмірі 8000 грн. та взяті на
себе зобов'язання по поверненню
кредиту належним чином не виконав.

Тому, відмовляючи у задоволені позову
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що позивачем не надано доказів
укладення між сторонами договору від
13.01.2011 року, а вимоги про стягнення
заборгованості на підставі договору
від 22.12.2010 року не заявлялись.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.61 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1-2 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: