Придніпровський районний суд
У Х В А Л А

17 листопада 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого – судді Демчика Р.В.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
подання державного виконавця
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2, а саме в квартиру
АДРЕСА_1,-

встановив:

Державний виконавець Центрального
відділу ДВС Черкаського міського
управління юстиції звернувся до суду з
поданням про примусове проникнення до
житла ОСОБА_2, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_2.

Своє подання обґрунтовує тим, що на
виконанні в Центральному відділі ДВС
Черкаського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження №628/21 від 13 березня 2014 року
з примусового виконання виконавчого
листа №2-591, виданого Придніпровським
районним судом м. Черкаси 28 лютого 2011
року про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АБ
«Синтез» боргу в сумі 378728 грн. 31 коп. (а
саме залишку боргу в сумі 253664 грн. 11
коп.).

В процесі виконання вказаного
виконавчого провадження, 24 липня 2014
року та 25 вересня 2014 року здійснювалися
виходи за місцем виконання виконавчого
документа та є місцем реєстрації
боржника: АДРЕСА_3, з метою перевірки
майнового стану боржника, але виконати
виконавчі дії не виявилося можливим,
про що складено відповідні акти.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

На виконанні в Центральному відділі
ДВС Черкаського міського управління
юстиції перебуває виконавче
провадження №628/21 від 13 березня 2014 року
з примусового виконання виконавчого
листа №2-591, виданого Придніпровським
районним судом м. Черкаси 28 лютого 2011
року про солідарне стягнення з ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь АБ
«Синтез» боргу в сумі 378728 грн. 31 коп. (а
саме залишку боргу в сумі 253664 грн. 11
коп.).

Кожному гарантується недоторканність
житла; не допускається проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
проведення в них огляду чи обшуку
інакше як за вмотивованим рішенням
суду (частини перша, друга статті 30
Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та
недоторканність житла є не тільки
конституційно-правовим обов’язком
держави, а й дотриманням взятих
Україною міжнародно-правових
зобов’язань відповідно до положень
Загальної декларації прав людини 1948
року,Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права 1966 року. Зазначені
міжнародні акти згідно з частиною
першою статті 9 Конституції України є
частиною національного законодавства
України.

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія
недоторканності житла не поширюється
на випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканність житла, яке визначено в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника фізичної або
іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

В матеріалах подання відсутні будь-які
докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2
на праві власності належить квартира
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України
«Про виконавче провадження»,
присутність понятих обов'язкова під
час вчинення виконавчих дій,
пов'язаних з примусовим входженням до
нежитлових приміщень і сховищ.

Як вбачається з актів державного
виконавця від 24 липня 2014 року та 25
вересня 2014 року в них відсутні данні,
які б вказували на те, що під час
проведення виконавчих дій були
присутні поняті, а самі акти державного
виконавця не відповідають п.1.5.2
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень», затвердженої
наказом Мінюсту України № 512/5 від 2
квітня 2012 року.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що підстав для проникнення до
вищезазначеного квартири недостатньо,
обставини, викладені в поданні, не
знайшли свого підтвердження через
відсутність належних доказів, а також
невідповідності наданих доказів
фактичним обставинам.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 209, 376 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного
виконавця Центрального відділу ДВС
Черкаського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про примусове
проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а
саме в квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом 5 днів з дня
проголошення або отримання її копії.

Головуючий:

ОСОБА_6