АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/5047/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/10124/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Колесник
О.М.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 11
листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Саліхова В.В.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в
розмірі 11 702,66 грн. та моральну шкоду в
розмірі 3 000 грн.. Посилався на те, що
15.11.2013 року після сутички, яка відбулася
в той же день, ОСОБА_3 пошкодив його
автомобіль, що стояв біля воріт боксу №
НОМЕР_1, а саме наніс подряпини на лівій
стороні автомобіля та багажнику, чим
завдав йому відповідну шкоду.

Рішенням Дарницького районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року позов
задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 11 702,66 грн. - в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 500
грн. - в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 487,20 грн. судового
збору; в решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог, а також стягнути з
ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 243,60
грн., посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи та
невідповідність висновків суду
обставинам справи. Зазначає, що суд
вважав встановленою обставину
спричинення відповідачем матеріальної
шкоди позивачу, проте він не має
відношення до пошкодження автомобіля і
його причетність нічим не доведена. Суд
не взяв до уваги висновок дільничного
інспектора Дарницького РУ ГУМВС
України в м. Києві, в якому зазначено, що
жодних протиправних дій ОСОБА_3 не
вчиняв. Крім того, суд мав підійти більш
критично до показань свідків, оскільки
всі допитані в ході судового розгляду
особи перебувають між собою в дружніх
стосунках, а також оцінюючи ситуацію в
цілому (пора доби, фізична неможливість
бачити певні обставини) є підстави для
їх достовірності. ОСОБА_3 зазначає
також, що в матеріалах справи наявний
звіт про визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу, в якому міститься інформація
про подряпину на двох лівих дверцях та
багажнику автомобіля Тойота Королла,
але жодним чином не вказано, коли це
пошкодження було нанесено. Тобто з
матеріалів справи неможливо визначити,
ким було нанесено подряпину на
автомобіль.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення ОСОБА_3 та його представника
ОСОБА_6, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Частинами 1,2 ст. 23 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 року
№6 «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина
або заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України,
сторони, треті особи та їхні
представники за їх згодою можуть бути
допитані як свідки про відомі їм
обставини, що мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2, 2011
року випуску належить на праві
власності ОСОБА_4 (а.с.63).

01.08.2012 року ОСОБА_4 уклав договір
найму (оренди) гаража з ОСОБА_8, який є
власником гаражного боксу НОМЕР_1 у
багатоповерховому гаражі,
розташованому в м. Києві, вул. Гмирі,7
(а.с.8-10). За умовами договору, ОСОБА_8
передав ОСОБА_4 у тимчасове платне
користування гараж НОМЕР_1, загальною
площею 19,90 кв.м строком на 2 роки - до 31
червня 2014 року. Вищевказаний
автомобіль ОСОБА_4 зберігав у
зазначеному гаражі.

Судом встановлено, що 15.11.2013 року
ОСОБА_4 у гаражному боксі № НОМЕР_1
ремонтував автомобіль ОСОБА_9, а свій
вивів за межі боксу. ОСОБА_3,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, звинувативши ОСОБА_4 у
перевищенні швидкості руху його
автомобіля на території ГБК, а потім
отримавши відмову від позивача на його
вимогу надати документи про право
користування гаражем, вийшов з
гаражного боксу № НОМЕР_1, і побачивши
автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2,
пошкодив його шляхом нанесення
подряпин по його корпусу.

Допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_9, ОСОБА_12 підтвердили
вищевказані факти.

Крім того, 15.11.2013 року ОСОБА_4
звернувся із заявою до правоохоронних
органів щодо притягнення ОСОБА_3 до
відповідальності (а.с.14-15).

Згідно висновку від 26.11.2013 року в
даній події відсутні ознаки
кримінального правопорушення в діях
особи, але з ОСОБА_3 була проведена
працівниками міліції профілактична
робота щодо недопущення вчинення ним
протиправних дій (а.с.33). Аналогічний
зміст містить відповідь Дарницького РУ
ГУ МВС України в м. Києві на адресу
ОСОБА_4, щодо проведеної перевірки по
його заяві від 15.11.2013 року (а.с.34).

Відповідно до звіту № 2712/4 від
04.12.2013 року ТОВ «Експертно - Асистуючої
Компанії «Фаворит» матеріально шкода,
заподіяна автомобілю Toyota Corolla», д.н.з.
НОМЕР_2, становить 11 052,66 грн. (а.с.36-55).

Вказаний звіт складався на
підставі акту огляду спірного
транспортного засобу, в якому
відображені всі пошкодження, що
утворилися при пошкодженні (а.с.57).
Описані у акті пошкодження
підтверджуються фото таблицями до
звіту (а.с.64-65). Вартість виконання цього
звіту сплачена ОСОБА_4 в розмірі 650 грн.,
що підтверджується квитанцією від
29.11.2013 року (а.с.67).

З'ясувавши обставини справи,
співставивши факти, дослідивши надані
докази, суд прийшов до вірного
висновку, що автомобілю ОСОБА_4
заподіяно пошкодження неправомірними
діями ОСОБА_3. Враховуючи, що між
неправомірними діями відповідача та
завданою шкодою існує
причинно-наслідковий зв'язок колегія
погоджується з висновком суду про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
моральної та майнової шкоди у
відповідному розмірі.

Рішення відповідає вимогам
матеріального та процесуального права.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка. Підстав для скасування
рішення суду з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 24 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-