Справа № 308/8162/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої
судді

Сарай А.І.

при
секретарі

Козар Г.В.

з участю
позивачки

ОСОБА_1

відповідача

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача – Ужгородський міський
відділ Головного управління Державної
міграційної служби в Закарпатській
області про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням та зняття її з
реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання його
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням та зняття його з
реєстраційного обліку. Посилається на
те, що вона та її син ОСОБА_3 проживають
в квартирі, що знаходиться за адресою м.
Ужгород, вул. Чорновола, 27/51. В даній
квартирі також зареєстрований її
колишній чоловік – відповідач ОСОБА_2,
з яким 16.05.2013 р. між ними було розірвано
шлюб. Вказана квартира належить їй на
праві приватної власності. Відповідач
з квітня 2012 року в квартирі не проживає
та переїхав на інше місце проживання.
Фактична реєстрація відповідача
створює їй додаткові перешкоди в
користування та розпорядженні своїм
майном, сплату додаткових комунальних
платежів. Відповідач в добровільному
порядку знятися з реєстраційного
обліку не бажає, у зв’язку з чим вона
змушена звернути з даним позовом в суд.
Просить визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування квартирою
за адресою м. Ужгород, вул. Чорновола,
27/51 та зняти його з реєстраційного
обліку за вказаною адресою.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала посилаючись
на обставини викладені у позовній
заяві та просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не
з’явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що перебував з
позивачкою у шлюбі та з квітня 2012 року в
квартирі за адресою м. Ужгород, вул.
Чорновола, 25/51, він не проживає.
Заперечує проти задоволення позову у
зв’язку тим, що іншого житла немає та
на даний час проживає у найманій ним
квартирі за іншою адресою.

Представник Ужгородського МВ ГУ ДМС в
Закарпатській області в судове
засідання не з’явився, хоч про час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково виходячи з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є власником в цілому
квартири АДРЕСА_1 (Дівоча) в м. Ужгород
(а.с. 10).

В квартирі також значиться
зареєстрованим відповідач ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
письмовим повідомленням відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Закарпатській області від
08.07.2014 р. за № 11610 (а.с. 13).

Позивачка проживає в зазначеній
квартирі разом з позивачем ОСОБА_3 та
перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у
шлюбі, який між ними було розірвано
згідно рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 16.05.2013 р. (а.с. 4,
5)

Відповідач у квартирі не проживає з
квітня 2012 року, що сам підтвердив в
судовому засіданні, а також допитані в
судовому засіданні в якості свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
непорушним.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об’єктом власності особи може бути,
зокрема, житловий будинок, квартира
(ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім’ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член
сім’ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім’ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач не проживає у належній
позивачці квартирі АДРЕСА_2 понад один
рік і будь-яких поважних причин, які б
перешкоджали йому проживати у даній
квартирі не наведено, а тому його слід
визнати таким, що втратив право на
проживання в квартирі, що належить
позивачці.

Що стосується зняття його з
реєстраційного обліку, то відповідно
до ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вибір місця проживання
в Україні» від 11 грудня 2003 року, який
набрав чинності з 15 січня 2004 року,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

У разі якщо особа з поважної причини не
може самостійно звернутися до органу
реєстрації, зняття з реєстрації може
бути здійснено за зверненням іншої
особи на підставі доручення,
посвідченого в установленому порядку.

Згідно до ст. 16 цього Закону місце
проживання особи, яке на день набрання
чинності цим Законом підтверджувалося
пропискою, вважається зареєстрованим.

Оскільки після визнання відповідача
таким, що втратив право на житло у
квартирі АДРЕСА_3 позивачка не
зверталася з вимогами до органу
реєстрації про зняття відповідача з
реєстраційного обліку і їй не
відмовлялося в цьому, то зазначену
вимогу суд вважає передчасною.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача слід стягнути на
користь позивачки судові витрати в
сумі 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Тому, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215
ЦПК України, ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.
150 ЖК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

Сарай А.І.