Справа №366/1153/14-ц
Провадження № 4-с/366/5/14
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року Іванківський
районний суд Київської області у
складі: головуючої судді
Гончарука О.П., при секретарі Форощі
І.С., розглянувши у відкритому
засіданні в смт. Іванків цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та
дії старшого державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2014 року до суду надійшла
скарга ОСОБА_1 на рішення та дії
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
ОСОБА_2, в якій заявник посилається на
те, що 04.04.2014 року старшим державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України, була розглянута заява
представника ПАТ «Банк Столиця» за
довіреністю від 27.02.2014 року ОСОБА_3, про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-12 виданого 11.04.2012 року, та відкрито
виконавче провадження, про що винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 04.04.2014 року ВП № 42828357.

Вважає, що при винесені постанови про
відкриття виконавчого провадження
були порушені норми Закону України
«Про виконавче провадження», а саме:

ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження» де зазначено, що
виконавчі документи можуть бути
пред’явлені до виконання:

- посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів , уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців;

- інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для:

- виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення;

- виконання рішень комісій по трудових
спорах - з дня видачі посвідчення на
примусове виконання рішення;

- інших виконавчих документів з
наступного дня після набрання ними
юридичної сили, якщо інше не
передбачено законом.

ст. 24 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
відмовляє у прийнятті до виконання
виконавчого документа, якщо закінчився
строк пред’явлення виконавчого
документа до виконання, та виносить
відповідну постанову.

Тому, як зазначено в постанові про
відкриття виконавчого провадження,
заява представника стягувача була
подана ним до виконання 03.04.2014 року, а
виконавчий лист було видано 11.04.2012 року,
тобто, пройшло майже два роки.

ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред’явлення документів до виконання.

Також в заяві про доповнення позивних
вимог до скарги від 04.11.2014 року,
скаржник посилається на порушення норм
Закону України «Про виконавче
провадження», а самє:

ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження», державним виконавцем не
дотримано вимог цієї статті, тому що, у
виконавчому документі зазначаються:

-          назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали;

-          дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ, повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо;

-          резолютивна частина
рішення;

-          дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

-          строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

ст. 19 Закону України «Про виконавче
провадження» де зазначено, що:

-          державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону;

-          за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення;

-          за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді;

-          у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом.

У зв’язку з цим, заявник просить суд
визнати дії та рішення державного
виконавця за виконавчим провадженням
№ ВП 4282357 неправомірними, скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 04.04.2014 року.

Заявник у судовому засіданні скаргу
підтримав в повному обсязі та просив її
задовольнити.

Представник виконавчої служби
заперечує проти скарги в повному
обсязі, вважає рішення та дії
державного виконавця законними, а
виконавчий документ таким, що
відповідає вимогам передбачених ЗУ
«Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення Іванківського районного суду
Київської області від 19 листопада 2011
року набрало законної сили 29.11.2011 року,
а виконавчий лист судом було видано
12.04.2012 року. Строк пред’явлення
виконавчого листа до виконання
зазначено один рік.

04.04.2014 року постановою державного
виконавця заявнику було відкрито
виконавче провадження на підставі ст.
17, 19, 21, 25 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до виконавчого листа
Іванківського районного суду
Київської області боржником зазначено
ОСОБА_4, о повним найменуванням
стягувача ПАТ «Банк Столиця» (а.с. 57 том
1).

Згідно із ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження» у виконавчому
документі зазначаються:

-          назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали;

-          дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ, повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо;

-          резолютивна частина
рішення;

-          дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням;

-          строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Згідно із витягом з ЄДРПОУ повне
найменування стягувача є Публічне
акціонерне товариства «Банк Столиця»
(а.с. 105 том 1).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбачених статтею 18
згаданого Закону.

З огляду на те, що виконавчий документ
не відповідає вимогам Закону та з
урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що скарга на дії та рішення
державного виконавця, є обґрунтованою
та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
386-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати рішення державного виконавця
Артемчука Т.В. про відкриття
виконавчого провадження від 04.04.2014 року
у ВП № 42828357 за заявою представника ПАТ
«Банк Столиця» про примусове виконання
виконавчого листа №2-12, виданого 11.04.2012
року – неправомірними.

Визнати дії державного виконавця
Артемчука Т.В. про відкриття
виконавчого провадження від 04.04.2014 року
у ВП № 42828357 за заявою представника ПАТ
«Банк Столиця» про примусове виконання
виконавчого листа №2-12, виданого 11.04.2012
року – неправомірними.

Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 04.04.2014 року
ВП № 42828357.

Судові витрати пов’язані з розглядом
скарги (243,60 грн. судового збору та 121,80
грн. витрати на забезпечення доказів)
покласти на відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Іванківський районний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: