Справа № 387/1286/14-ц
Номер провадження по справі 2/387/468/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року
смт.
Добровеличківка

Добровеличківський районний суд
Кіровоградської області в складі :

Головуючого судді
Цоток В.
В.

при секретарі

Придатченко О.О.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
зміну умов договорів купівлі-продажу,
зменшення їх ціни, стягнення 1/2 частини
отриманих коштів за договорами
купівлі-продажу та відшкодування
моральної шкоди, а також зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу за договором купівлі-продажу
земельної ділянки ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
зазначеним вище позовом у якому вказав,
що 23 січня 2013 року уклав з відповідачем
договір купівлі-продажу автозаправної
станції, загальною площею 24,2 м.кв., яка
знаходиться за адресою : АДРЕСА_3. Ціна
договору становить 171000 гривень. Крім
того 23 січня 2013 року уклав з ОСОБА_3
договір купівлі-продажу земельної
ділянки загальною площею 0,125 га, яка
знаходиться за адресою : АДРЕСА_3. Ціна
договору становить 32800 гривень . ОСОБА_1
взяті на себе зобов'язання виконав у
повному обсязі, сплативши ОСОБА_3 кошти
на загальну суму 203800 гривень , що
підтверджується розписками від 02.11.2012
року та від 10.06.2013 року . Однак
відповідач, достовірно знаючи про
право ОСОБА_5 на 1/2 частку майна, що є
предметом договорів, в порушення ст. 659
ЦК України, не попередив про вказані
обставини ОСОБА_1 Внаслідок
шахрайських дій ОСОБА_3 позивач,
сплативши вартість всього майна, що
було предметом договорів, набув права
власності лише на 1/2 його частку. За
таких обставин ОСОБА_1 вважає, що має
право вимагати зміни умов договорів
купівлі-продажу в частині зменшення їх
ціни на 1/2 частину та стягнення з
відповідача 1/2 частини сплаченої ним
суми коштів . Крім того зазначив, що
внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 він
зазнав душевних страждань, які
полягають в переживаннях пов'язаних з
порушенням його душевного і
соціального благополуччя. За таких
обставин ОСОБА_1 вважає, що має право
вимагати відшкодування відповідачем
спричиненої йому моральної шкоди, яку
оцінює в розмірі 25000 гривень . ОСОБА_3
звернувся до ОСОБА_1 із зустрічним
позовом про стягнення боргу за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки, мотивуючи тим, що останній
порушуючи взяті на себе зобов'язання за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки від 23.01.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за №88, не
сплатив ОСОБА_3 у визначені строки
вартості придбаної у нього 1/2 частини
земельної ділянки .

Позивач в судовому засіданні
заявлені ним вимоги підтримав повністю
та обгрунтував їх обставинами,
викладеними в позовній заяві .
Зустрічний позов не визнав повністю,
мотивуючи тим, що сплатив ОСОБА_3
вартість придбаних у нього 1/2 частини
автозаправочної станції та 1/2 частини
земельної ділянки у повному обсязі .
Обгрунтовуючи свої заперечення
послався на розписку від 02.11.2012 року .

Представник відповідача в
судовому засіданні заявлених вимог по
первісному позову не визнала повністю.
Обгрунтовуючи свої заперечення
зазначила, що підстави для зміни умов
договорів купівлі-продажу
автозаправочної станції та земельної
ділянки в частині ціни відсутні. Вимоги
в частині стягнення з відповідача
коштів у сумі 101900 гривень вважає
необгрунтованими, оскільки вказані
кошти на її думку не можуть вважатися
збитками в розумінні ст. 661 ЦК України .
Позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди вважає не
обгрунтованими належними та
допустимими доказами . Зустрічний
позов підтримала повністю та
обгрунтувала його обставинами,
викладеними в позовній заяві .

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає
встановленими наступні фактичні
обставини справи та відповідні їм
правовідносини :

Згідно договору купівлі-продажу
автозаправної станції від 23.01.2013 року,
укладеного між приватним підприємцем
ОСОБА_3 ( продавець ) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 ( покупець ),
посвідченого приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 86,
продавець передав, а покупець прийняв у
приватну власність автозаправочну
станцію загальною площею 24,2 кв.м., яка
знаходиться за адресою :
АДРЕСА_3. Відповідно до п.4 договору
автозаправочну станцію продано за
ціною 171000 гривень . Відповідно до п.7,8
договору продавець стверджував, що
об'єкт, який є предметом цього
договору, на момент його укладання в
спорі і під забороною не перебуває,
прав щодо відчужуваного об'єкта у
третіх осіб немає . Відчужуваний
автозаправний пункт продається без
згоди другого подружжя, продавця, так
як відчужуване нерухоме майно
належить йому на праві особистої
власності, згідно рішення суду від
29.08.2012 року ( а.с. 24-25 ).

На підставі вказаного договору
24.01.2013 року проведено реєстрацію права
приватної власності ОСОБА_1 на
зазначену вище автозаправочну станцію
в Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
за № 38682. Розмір частки - 1. (витяг №129313
від 24.01.2013 року)( а.с. 20 ).

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 23.01.2013 року,
укладеного між приватним підприємцем
ОСОБА_3 ( продавець ) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 ( покупець ),
посвідченого приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 88,
продавець передав, а покупець прийняв у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,1250 га, кадастровий номер якої
:50:003:0001, що знаходиться за адресою
: АДРЕСА_3. Відповідно до п.2.1 договору
продаж земельної ділянки вчиняється за
32800 гривень. Відповідно до п.4.1
договору продавець заявляє та
гарантує, що предмет цього договору до
його укладення в спорі не перебуває, не
є предметом судового спору, правами
третіх осіб не обтяжений ( а.с. 26-27).

На підставі вказаного договору
25.01.2013 року проведено реєстрацію права
приватної власності ОСОБА_1 на
зазначену вище земельну ділянку в
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
за № 42762 . Розмір частки - 1. (витяг №142963
від 25.01.2013 року)( а.с. 21 ).

Рішенням Добровеличківського
районого суду Кіровоградської області
від 19.06.2012 року по цивільній справі №
1105/1205/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
визнання права особистої приватної
власності на майно, яке ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.01.2013 року залишено без змін,
позов задоволено частково. Визнано за
ОСОБА_3 право приватної власності на 1/2
частину автозаправочної станції та 1/2
частину земельної ділянки, які
знаходяться за адресою : АДРЕСА_3.
(а.с.30-31, 40-45).

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 13.08.2013 року по цивільній
справі № 387/293/13-ц визнано за ОСОБА_5
право приватної власності на 1/2
частину автозаправочної станції та 1/2
частину земельної ділянки, які
знаходяться за адресою : АДРЕСА_3.
(а.с. 47-49 ).

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 17.12.2013
року по цивільній справі № 22-ц/781/3025/13
визнано недійсними : договір
купівлі-продажу автозаправочної
станції, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, посвідчений 23 січня 2013 року
посвідчений приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 86 в
частині продажу 1/2 частки, яка належить
ОСОБА_5 ; договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1250 га,
кадастровий номер якої :50:003:0001, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_3,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
посвідчений 23 січня 2013 року
посвідчений приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 88 в
частині продажу 1/2 частки, яка належить
ОСОБА_5 ( а.с. 50-53 ).

На підставі вказаного рішення в
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
05.06.2014 року проведено реєстрацію права
приватної власності ОСОБА_1 на на 1/2
частину автозаправочної станції та 1/2
частину земельної ділянки, які
знаходяться за адресою : АДРЕСА_3
(номери записів № 5918540, № 5917556), ( витяги
з реєстру № 22652621 та № 22648749 від 05.06.2014
року ).

З наявної в матеріалах справи
розписки від 02.11.2012 року встановлено, що
перед укладенням договорів
купівлі-продажу автозаправочної
станції та земельної ділянки ОСОБА_1
сплатив ОСОБА_3 аванс на загальну суму
188000 гривень ( а.с. 28 ).

Наявна в матеріалах справи
розписка ОСОБА_3 від 10.06.2013 року не є
належним доказом по справі, оскільки
підтверджує факт існування
правовідносин, що виникли між
сторонами з договору позики ( а.с. 29 ).

Відповідно до ч.1 ст. 659 ЦК України
продавець зобов'язаний попередити
покупця про всі права третіх осіб на
товар, що продається . У разі
невиконання цієї вимоги покупець має
право вимагати зниження ціни або
розірвання договору купівлі продажу,
якщо він не знав і не міг знати про
права третіх осбі на товар .

Аналіз зазначених вище доказів та
належна їх оцінка дають підстави суду
зробити висновок про те, що ОСОБА_3 на
момент укладення договорів
купівлі-продажу автозаправочної
станції та земельної ділянки від 23.01.2013
року достовірно знав про права третіх
осіб на майно, що було предметом
зазначених вище правочинів, а також
знав про наявність судового спору з
приводу вказного майна, проте в
порушення ч.1 ст. 659 ЦК україни не
попередив покуця про зазначені вище
обставини .

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору .

З огляду на вказане суд вважає, що
позивач має право вимагати зміни умов
договорів купівлі-продажу
автозаправочної станції та земельної
ділянки від 23.01.2013 року, а саме в частині
зменшення ціни вказаних правочинів на
1/2 частини .

Відповідно до ч.1 ст. 661 ЦК України
у разі вилучення за рішенням суду
товару у покупця на користь третьої
особи на підставах, що виникли до
продажу товару, продавець має
відшкодувати покупцеві завдані йому
збитки, якщо покупець не знав або не
міг знати про наявність цих підстав .

Отже позивач має право вимагати
відшкодування відповідачем різниці
між сплаченою сумою авансу та вартістю
придбаних ОСОБА_1 1/2 частини
автозаправочної станції та 1/2 частини
земельної ділянки, що в сумарному
вигляді становить 86100 гривень .

Вирішуючи позовну вимогу в
частині відшкодування позивачеві
моральної шкоди суд виходить з того, що
під час укладення договорів сторони
діяли як суб'єкти господарювання -
фізичні особи-підприємці .

Відповідно до ст. 51 ЦК України до
підприємницької діяльності фізичних
осіб застосовуються нормативно -
правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає із суті відносин .

При обгрунтуванні зазначених
вище вимог ОСОБА_1 посилається на ст. 22
ЦК України.

Вказана норма передбачає право
юридичної особи вимагати
відшкодування заподіяної моральної
шкоди лише в разі приниження її
ділової репутації.

Однак зважаючи на ті обставини, що
позивачем не було надано доказів про
вчинення відповідачем діянь,
спрямованих на приниження ділової
репутації фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, суд вважає, що в задоволенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди слід відмовити .

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
купівлі-продажу земельної ділянки не
обгрунтований належними та
допустимими доказами і спростовується
розпискою від 02.11.2012 року, складеною
ОСОБА_3, яка підтверджує той факт, що
останній отримав від ОСОБА_1 кошти в
сумі 188000 гривень, яка є більшою, аніж
вартість 1/2 частини автозаправчоної
станції та 1/2 частини земельної ділянки
.

На підставі викладеного, ст.23,51, ч.2
ст. 651, ч.1 ст. 659, ч.1 ст. 661, керуючись ст.ст.
10,11,60,88,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Змінити договір купівлі-продажу
автозаправної станції від 23.01.2013 року,
укладений між приватним підприємцем
ОСОБА_3 ( продавець ) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 ( покупець ),
посвідчений приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 86 , а
саме змінити ціну договору із 171000 ( сто
сімдесят однієї тисячі ) гривень до
85500 ( вісімдесяти п'яти тисяч п'ятисот )
гривень .

Змінити договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 23.01.2013 року,
укладений між приватним підприємцем
ОСОБА_3 ( продавець ) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 ( покупець ),
посвідчений приватним нотаріусом
Новоукраїнського районного
нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі за № 88, а саме
змінити ціну договору із 32800 ( тридцяти
двох тисяч восьмисот ) гривень до
16400 ( шістнадцяти тисяч чотирьохсот )
гривень .

Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2
кошти на загальну суму 86100 ( вісімдесят
шість тисяч сто ) гривень .

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити .

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором купівлі-продажу земельної
ділянки - відмовити повністю .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
держави судові витрати в сумі 1348 ( одна
тисяча триста сорок вісім ) гривень 20
копійок .

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської
області в 10-денний строк з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції .

Суддя Добровеличківського
районного суду

Кіровоградської області
В. В.
Цоток