УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 до ОСОБА_9, яка
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_10, треті особи:
Друга харківська державна нотаріальна
контора, Управління служб у справах
дітей департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання
недійсним договору дарування, за
касаційною скаргою ОСОБА_9 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 9 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 15 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4, який був сином її чоловіка від
попереднього шлюбу ОСОБА_11 Спадковим
майном є квартира АДРЕСА_1 та грошові
вклади, на які її діти не претендують.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями по
закону були дружина останнього ОСОБА_9,
дочка ОСОБА_10 та його батько, її
чоловік, ОСОБА_11, кожен з яких мав право
на 1/3 частини спадкового майна. Дружина
спадкодавця та дочка прийняли спадщину
після смерті ОСОБА_4, а батько
спадкодавця ОСОБА_11 не встиг її
прийняти у шестимісячний термін, бо
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, тому вона, як
дружина померлого, та їх неповнолітні
діти є спадкоємицею 1/3 частини
спадкового майна після смерті ОСОБА_4
Вона спадщину не прийняла у визначений
законом строк, проте її прийняли
неповнолітні діти. Вважає, що кожен з її
п'ятьох неповнолітніх дітей має право
на 1/15 частини спадкового майна після
смерті ОСОБА_4 Оформити своє право у
нотаріальній конторі не може, оскільки
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом на ім'я ОСОБА_9 та ОСОБА_10 За
договором дарування від 27 травня 2011
року ОСОБА_9 передала належне їй право
на Ѕ частини спірної квартири ОСОБА_10

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 9 вересня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року, позов ОСОБА_4, яка діє в інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4 задоволено.
Визнано за неповнолітніми ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_4 право
власності в порядку спадкування за
законом на 1/15 частини за кожним на
квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 26 січня 2011
року, видане Другою харківською
державною нотаріальною конторою на
вищевказану квартиру на ім'я ОСОБА_9 та
ОСОБА_10

Визнано недійсним договір дарування 1/2
частини спірної квартири від 27 травня
2011 року, укладений між ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, посвідчений Другою
Харківською державною нотаріальною
конторою. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 просила
скасувати судові рішення із
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 9 вересня
2014 року та ухвали апеляційного суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року, оскільки вони законні та
обґрунтовані, так як відповідно до
статті 1301 ЦК України свідоцтво про
право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом. Іншими
підставами можуть бути: визнання
заповіту недійсним, визнання відмови
від спадщини недійсною, визнання шлюбу
недійсним, порушення у зв'язку з
видачею свідоцтва про право на
спадщину прав інших осіб тощо.

Таким чином, суди дійшли
обґрунтованого висновку про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом на спірну квартиру,
оскільки не враховано інших
спадкоємців за законом після смерті
ОСОБА_4 так, право на прийняття спадщини
1/3 частини спадкового майна після
смерті останнього перейшло за
спадковою трансмісією до спадкоємців
ОСОБА_11

Доводи касаційної скарги не знайшли
свого підтвердження та не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 9 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня