Ухвала

іменем україни

19 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Парінової
І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 13 серпня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 11 липня 2007 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 10
тис. грн у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку,
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 30 % на рік на суму
залишку заборгованості. Відповідач
свої зобов'язання за кредитним
договором не виконує, у зв'язку з чим
станом на 31 грудня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 77 276 грн 73 коп.,
з яких: 18 814 грн 91
коп. - заборгованість за кредитом; 53 544
грн 47 коп. - заборгованість за
процентами за користування кредитом; 2
245 грн 18 коп. - заборгованість із комісії
за користування кредитом; 500 грн - штраф
(фіксована частина); 692 грн 03 коп. - штраф
(процентна складова). Від суми
заборгованості за кредитом та виплати
процентів за користування кредитом у
розмірі 74 604 грн 56 коп. відраховується
сума в розмірі 31 161 грн 16 коп., яка була
стягнута судовим наказом Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 23
червня 2010 року, різниця становить 43 443
грн 40 коп. Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд стягнути
з відповідача на його користь
заборгованість у сумі 46 115 грн 57 коп.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13 серпня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 25 вересня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати судові рішення судів першої
й апеляційної інстанцій, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з наявності
підстав, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 267 ЦК
України, оскільки, як правильно
встановив суд на підставі наявних у
справі доказів, позивач звернувся до
суду з цим позовом після спливу
трирічного строку позовної давності,
на застосуванні якої наполягав
відповідач.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 13 серпня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

І.К. Парінова

С.П. Штелик