АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6911/14
Головуючий 1-ої інст.: Мігунова
Справа № 410/2548/13-ц
Доповідач: Крилова Т.Г.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Гуцал Л.В.,

- Коростійової В.І.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Луганського обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» на
рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року по справі за позовом Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані
послуги по центральному опаленню та
гарячому водопостачанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2013 року Луганське обласне
комунальне спеціалізоване
теплозабезпечуюче підприємство
«Луганськтеплокомуненерго»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані
послуги по центральному опаленню та
гарячому водопостачанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилався на те, що до квітня 2007
року підприємство надавало ОСОБА_2, як
абоненту, згідно облікового рахунку
НОМЕР_1 послуги з теплопостачання в
квартиру, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Позивач належним чином виконував свої
обов'язки у повному обсязі, а
відповідачка ухилялася від виконання
своїх обов'язків перед позивачем щодо
сплати коштів за надані послуги. В
результаті чого, виникла
заборгованість, яка станом на 01.07.2013
року складає 1606, 97 гри., а з урахуванням
індексу інфляції з серпня 2009 року по
квітень 2013 року у розмірі 343,89 гр. та 3%
річних від простроченої суми з серпня
2009 року по квітень 2013 року у розмірі 180,94
гр., загальна сума боргу складає 2131,80 гр.
Ухвалою Брянківського міського суду
Луганської області від 25.02.2013р. по
справі № 410/458/13-ц судовий наказ про
стягнення з відповідача
заборгованості, було скасовано.

Відповідачкою у вересні 2009 року було
сплачено кошти у розмірі 100,0 грн. за
послуги по центральному опаленню та
гарячому водопостачанню, що на думку
позивача, свідчить про визнання
відповідачем свого боргу та
переривання строку позовної давності,
відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України. Дана
позовна заява, була подана до суду в
межах строків позовної давності,
оскільки, позивачем було подано до
Брянківського міського суду заяву про
видачу судового наказу 22.12.2011 р.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на їхню
користь суму боргу у розмірі 2131,80 гр. та
судові витрати в сумі 229, 4 грн.

Рішенням Брянківського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року в задоволенні позовних вимог
ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»
відмовлено.

В апеляційній скарзі ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким його
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Апелянт посилався на те, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
оскільки не прийнято до уваги його
доводи і пояснення по справі.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 27 січня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
ЛОКСТП «Луганськтеплокомуненерго»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» 2 131 грн. 80
коп. заборгованості та судові витрати у
розмірі 344,40 гр.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено
частково. Рішення апеляційного суду
Луганської області від 27 січня 2014 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши
матеріали справи, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Відповідно до вимог ч.2 п.п. 3, 5, 6 ст. 119
ЦПК України, позовна заява повинна
містити: зміст позовних вимог, виклад
обставин, якими позивач обгрунтовує
свої вимоги, зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

В даному випадку із змісту позовної
заяви не вбачається, за який саме
період часу позивач просить стягнути
суму боргу. Матеріали справи теж таких
даний не містять. Тому, суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості
дослідити це питання в силу вимог ст.303
ЦПК України.

З оборотної відомості видно, що на
січень 2003 року у відповідачки вже
значився борг перед підприємством у
розмірі 664,43 гр., який зараховано до суми
позову - 1606, 97 гри.

Зі змісту рішення суду першої
інстанції видно, що із заявою про
видачу судового наказу позивач
звернувся до суду 22.12.11 року.

За заявою ЛОКСТП
«Луганськтеплокомуненерго» про
стягнення суми боргу з відповідачки
судом було видано судовий наказ 01.02.2012
року. Разом з тим, відомостей про те, за
який саме період часу стягувалися
кошти за судовим наказом немає.

Послуги з теплопостачання надавалися
позивачем до квітня 2007 року, а в
подальшому - іншим підприємством.

ОСОБА_2 заперечує сплату коштів у
розмірі 100 гр. позивачу за борг,
оскільки вона його не визнає, або за
послуги, які також не визнає. ОСОБА_2
вказує, що цей платіж здійснено нею
помилково, у зв*язку із її віком та
станом здоров*я, переплутала назву
підприємства або рахунок. Спростування
цьому матеріали справи не містять.

При таких обставинах, у суда немає
підстав вважати, що строк позовної
давності прервався та позивачем не
пропущено. Так, з квітня 2007 року до
моменту подачі заяви про видачу
судового наказу пройшло більше ніж три
роки. ОСОБА_2 просила застосувати
строки позовної давності.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 71 ЦК
України (в редакції 1963 року), строк
позовної давності у позивача сплинув
щодо вимог суми бургу, яка виникла
станом до січня 2004 року. Тому, позовні
вимоги щодо стягнення заборгованості
до січня 2004 року також задоволенню не
підлягають.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
правомірно відмовив в задоволенні
позову. Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права та підстав для
його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Луганського
обласного комунального
спеціалізованого теплозабезпечуючого
підприємства
«Луганськтеплокомуненерго» -
відхилити.

Рішення Брянківського міського суду
Луганської області від 04 листопада 2013
року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий -

Судді: