З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Волноваський районний суд Донецької
головуючого: судді-
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Волноваха цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є
власником житлового будинку за
АДРЕСА_1, який належить йому на підставі
договору про надання у безстрокове
користування земельною ділянкою від
У травні 2013 року він надав згоду на
реєстрацію у належному йому будинку
відповідача, який на той час не мав
постійного місця реєстрації, тому не
мав змоги влаштуватися на роботу. Після
влаштування на роботу відповідач
обіцяв знятися з реєстрації, але до
теперішнього часу обіцянки не виконав,
у будинку не мешкає з часу реєстрації.
Реєстрація відповідача в будинку, що
належить позивачеві, перешкоджає
позивачеві у оформленні субсидії на
оплату комунальних послуг, чим
порушує його права власника, тому він
просив визнати відповідача ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з*явився,
подав заяву про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини
відсутності суд не повідомив, заяви про
відкладення судового розгляду справи
та заперечень проти позову не подав.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_1, - що підтверджено договором
від 29.03.1973 року про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності. Факт
реєстрації права власності позивача на
нерухоме майно у Волноваському БТІ
підтверджено витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно.
Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності жилий
будинок, користуються ним для
особистого проживання та проживання
Місцем проживання фізичної особи, у
відповідності з ч.1 ст.29 ЦК України, є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання у
ньому у відповідному населеному
пункті, у якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст..3 ЗУ «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні», що визначає терміни, що
вживаються у зазначеному законі,
реєстрація- внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру та до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
Реєстрація відповідача в будинку, що
належить позивачеві, підтверджена
домовою книгою для прописки громадян,
що мешкають у будинку АДРЕСА_1, згідно
якої, ОСОБА_2 зареєстрований за
зазначеною адресою з 04 червня 2013 року.
Відповідач зареєстрований за адресою
позивача, але ніколи не мешкав в
будинку АДРЕСА_1, про свідчить акт від
19.12.2014 року, складений комісією у складі
квартальної ОСОБА_3, сусідів ОСОБА_4 та
У відповідності зі ст.156 ЖК України, що
визначає права і обов*язки членів сім*ї
власника жилого будинку ( квартири):
члени сім*ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку ( квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. До членів сім*ї власника
будинку ( квартири) належать особи,
зазначені у ст..64 цього Кодексу,
зокрема, ними є особи, які постійно
проживають разом з ним і ведуть спільне
господарство. У даному випадку
відповідач ніколи не мешкав в будинку
позивача, не вів з ним спільне
господарство, а тому не є членом його
сім*ї. Під час реєстрації домовленості
між сторонами про вселення відповідача
З 04 червня 2013 року, тобто, понад рік з
часу реєстрації, відповідач не мешкає
в будинку позивача без поважної
причини, тому на підставі ч.2 ст.405 ЦК
України втратив право користування
цим житлом, тому суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст.29, 405,406 ЦК України,
ст.ст.64,150,156 ЖК України. керуючись ст.ст.
15, 30, 57-60, 158, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України,
суд
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено в
Апеляційний суд Донецької області
через Волноваський районний суд
протягом 20 днів з дня подання скарги
про оскарження до суду, яка може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя

24.12.2014