Справа №574/184/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Комлєва В. С.Номер
провадження 22-ц/788/2281/14 Суддя-доповідач -
Собина Ольга. Іванівна. Категорія - 34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого - Собини О. І.,

суддів - Маслова В. О. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання -
Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Буринського районного суду
Сумської області від 14 листопада 2014
року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

10 лютого 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом і свої вимоги
мотивувала тим, що 12 червня 2012 року її
брат - ОСОБА_5 керував на законних
підставах належним їй на праві
власності автомобілем ВАЗ 211540
держномер НОМЕР_1. Відповідачем було
здійснено напад на її брата, внаслідок
чого було спричинено тілесні
ушкодження останньому, а також
пошкоджено належний їй автомобіль.
Вартість відновлювального ремонту
автомобіля складає 5807,85 грн, які вона
просила стягнути з відповідача. Також
просила стягнути вартість експертної
оцінки 700 гривень та вартість
посвідчення доручення на
представлення інтересів у суді в сумі
300 гривень, а також моральну шкоду в
сумі 1000 гривень.

Рішенням Буринського районного суду
Сумської області від 14 листопада 2014
року стягнуто з відповідача на користь
позивачки в рахунок відшкодування
матеріальних збитків 5627грн.63 коп., 400
грн.00 коп. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 700 грн.00 коп. -
повернення витрат по експертній оцінці
пошкодженого транспортного засобу, 300
грн.00 коп. - повернення витрат по
посвідченню доручення на ведення
справи, повернення витрат по сплаті
судового збору у розмірі 243 грн.60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.
Зазначає, що судом не надано належну
оцінку поясненням свідка ОСОБА_6, який в
судовому засіданні пояснив, що він
особисто бачив як ОСОБА_5 власноруч
спричинив механічні пошкодження
автомобілю. Вважає, що оскільки вироком
суду не встановлена його вина в
заподіянні шкоди позивачці, тому на
нього і не може бути покладено
обов'язок по її відшкодуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення апелянта та його
представника, які підтримали доводи
апеляційної скарги, пояснення
представника позивачки, який вважав
рішення

місцевого суду правильним, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення місцевого суду залишенню без
зміни, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим судом і
вбачається з матеріалів справи
позивачка ОСОБА_4 є власницею легкового
автомобіля ВАЗ 211540 р.н. НОМЕР_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.14).

12 червня 2012 року близько 19 години брат
позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5, керуючи
легковим автомобілем належним на праві
власності позивачці, в салоні якого
також знаходився ОСОБА_7, та рухаючись
по польовій дорозі неподалік вул.
Колгоспної в с. Слобода змушений був
зупинитися через перешкоду у русі, а
саме через трактор з сівалкою, що
належали голові фермерського
господарства ОСОБА_3 Після зупинки
транспортного засобу, із-за сівалки на
зустріч автомобілю вибіг ОСОБА_3 і
підбігши до автомобіля, без жодних
причин, останній металевим предметом
вдарив по склу дверей автомобіля зі
сторони водія, згодом на ОСОБА_3
полетіли уламки скла та він відчув
сильний удар в ліву руку та лівий бік
тіла. ОСОБА_5 вихопив з рук відповідача
металевий предмет, який виявився
металевою монтировкою, та відкинув її в
бік. При цьому ОСОБА_3 вів себе
агресивно, лаявся, погрожував фізичною
розправою. Щоб не продовжувати
конфлікт, позивач від'їхав на декілька
метрів від місця події та викликав
міліцію. Коли приїхала міліція,
відповідача на місці події уже не було.

У провадженні слідчого відділення
Буринського РВ УМВС України в Сумській
області знаходяться матеріали
кримінального провадження, внесені до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000540 за
повідомленням ОСОБА_5 про заподіяння
йому 12.06.2012 року під час словесної
сварки легких тілесних ушкоджень
ОСОБА_3 і по даним матеріалам
проводиться досудове розслідування.

Факт пошкодження легкового автомобіля,
належного позивачці у справі, яким
керував ОСОБА_5 під час нападу ОСОБА_3,
підтверджується, протоколом огляду
місця події з фототоблицями до нього де
зафіксовані виявлені пошкодження
автомобіля, звітом об'єкта оціночної
діяльності від 03.07.2012 року де також
зафіксовані пошкодження ідентичні тим,
які встановлені протоколом огляду
місця події, висновком авто
товарознавчої експертизи № 458 від
30.05.2014 року, яким також встановлено, що
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля ВАЗ 211540
д.в. НОМЕР_1 ОСОБА_4 на момент
пошкодження складає 5627 грн.63 коп.
(а.с.5-16, 62-65).

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції про
вину відповідача у заподіянні майнової
та моральної шкоди позивачці внаслідок
пошкодження відповідачем у справі
належного їй легкового автомобіля12
червня 2012 року біля 19 години поблизу
села Слобода, та про необхідність
покладення на відповідача обов'язку по
відшкодуванню заподіяної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, місцевим судом
обґрунтовано було стягнуто з
відповідача на користь позивачки в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 5627 грн.63 коп..

Також, колегія суддів погоджується і з
висновком місцевого суду в частині
відшкодування моральної шкоди на
користь позивачки.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

З урахуванням характеру заподіяних
позивачці моральних страждань, колегія
суддів знаходить, що суд першої
інстанції в повній мірі урахував
вказані вимоги законів та роз'яснення,
які містяться в п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» і виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості обґрунтовано визначив
розмір моральної шкоди в сумі 400 грн.00
коп.

Колегія суддів вважає такими, що не
заслуговують на увагу доводи апелянта
про свою непричетність до пошкодження
автомобіля належного на праві
власності позивачці у справі 12 червня
2012 року за вказаних вище обставин і
його посилання при цьому на пояснення
свідка ОСОБА_6

Таку позицію колегія суддів розцінює
як намагання відповідача уникнути
передбаченої законом
відповідальності. В рішенні місцевого
суду надана критична оцінка показам
даного свідка з якою погоджується і
колегія суддів.

В матеріалах цивільної справи є
достатньо доказів, які підтверджують
заподіяння відповідачем майнової
шкоди позивачці за вказаних обставин.
Зокрема, серед інших свідків, судом
допитаний і свідок ОСОБА_5, який отримав
тілесні ушкодження з вини відповідача
і дана обставина встановлена рішенням
Буринського районного суду Сумської
області від 19 листопада 2013 року та
свідок ОСОБА_7, який був очевидцем цих
подій, оскільки в той день і час
знаходився в одній машині з ОСОБА_5 і
надав аналогічні з ним пояснення.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, яким у досить
повному обсязі з'ясовані права та
обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені та їм дана
належна оцінка, порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута в межах
позовних вимог і на підставі наданих
сторонами доказів, тому апеляційний
суд приходить до висновку, що рішення
суду є законним і обґрунтованим, і його
слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Буринського районного суду
Сумської області від 14 листопада 2014
року в даній справі залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -