Справа №
№2/190/813/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Семенникова О.Ю.,
секретарі Меньковій О.З., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. П'ятихатки цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - виконавчий комітет
Бабушкінської районної у м.
Дніпропетровську ради про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини сторін
без згоди батька, обґрунтовуючи
заявлені вимоги тим, що з відповідачем
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
07.11.2008 року по 02.12.2011 року, від шлюбу
мають неповнолітню дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає
разом з позивачем, відповідач з часу
розірвання шлюбу матеріальної
допомоги на виховання та утримання
дитини не надає, дитина часто хворіє
застудними захворюваннями, для
лікування та профілактики яких
необхідне періодичне перебування
дитини на морі. Крім того позивач
зазначає, що виїзд дитини за кордон
сприятиме розширенню світогляду
дитини та добре позначиться на її
духовному та інтелектуальному
розвитку як особистості, проте
оскільки відповідач ОСОБА_2
безпідставно не надає згоди на виїзд
дитини за межі України, ОСОБА_1 просить
суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон без згоди батька
дитини до повноліття дитини та
дозволити їй або її офіційному
представникові без згоди ОСОБА_2,
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу ОСОБА_3 за межі
України до досягнення нею повноліття,
судові витрати позивача просить
покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила
задовольнити в повному обсязі,
пояснивши, що відповідач безпідставно
не надає дозволу на виїзд дитини за
кордон для відпочинку та лікування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти позовних вимог,
просив суд відмовити у задоволенні
позову, визнав факт відмови у наданні
нотаріальної згоди на виїзд дитини за
кордон, посилаючись на заборону
позивачем на побачення його з дитиною,
на зловживання відповідачем спиртними
напоями та на той факт, що дитина
фактично не хворіє.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, - виконавчого комітету
Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську в судові засідання
12.12.2014 року, 26.12.2014 року не з'явився,
орган про час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
про причини неявки представника суд не
повідомлено.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого Кіровським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, 07 листопада 2008 року між
сторонами по справі зареєстровано шлюб
за актовим записом №582.

Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 20.01.2010 року батьками
малолітньої дитини ОСОБА_3,.
ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис №77), є
сторони по справі.

Згідно рішення П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 02.12.2011 року №2-729/11
вищевказаний шлюб сторін розірвано, що
не оспорюється сторонами по справі та
визнано судом обставиною, яка не
підлягає доказуванню при розгляді
спору..

Довідкою комунального підприємства
«ЖИЛСЕРВІС-2» Дніпропетровської
міської ради №3714 від 29.09.2014 року
посвідчено, що позивач ОСОБА_1
зареєстрована АДРЕСА_1 разом з батьками
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_3

Відповідно довідки для одержання
путівки на санаторно-курортне
лікування №90 КЗ ДЦПМСД №2 (АЗП№1) від
25.11.2014 року із строком дії до 25.11.2015 року,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, хворіє застудними
захворюваннями, для профілактики та
лікування яких необхідне
амбулаторно-курортне лікування дитини
у курортній зоні Чорного моря..

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду і
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду і
Україну громадян України» документами
що надають право на виїзд з України і
в'їзду в Україну та посвідчують особу
громадянина під час перебування за її
межами, зокрема є паспорт громадянина
України для виїзду за кордон, проїзний
документ дитини.

Згідно п.п.3,4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою КМУ
від 27.01.1995 року №57 виїзд громадян, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
за згодою обох батьків (усиновлювачів)
(далі-батьки) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку. Виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків,
зокрема у разі пред'явлення рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Відповідно до ч.2 ст.154 СК України батьки
мають переважне право звертатися до
суду, органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

Згідно ст.151 СК України, батьки мають
переважне право перед іншими особами
на особисте виховання дитини. Батьки
мають право залучати до виховання
дитини інших осіб, передавати її на
виховання фізичним та юридичними
особами. Батьки мають право обирати
форми та методи виховання, крім тих, які
суперечать закону, моральним засадам
суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно ч.1 ч.2 ст. 155 СК України
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст.ст.10 ч.3, 11 ч.1,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
при чому суд розглядає цивільну справу
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін.

Необхідність лікування дитини від
простудних захворювань за кордоном, на
що посилається позивач в обгрунтування
вимог, підтверджується відповідною
медичною довідкою, дослідженою в
судовому розгляді.

В той же час посилання відповідача на
заборону позивача щодо побачень
відповідача з дитиною та на
зловживання відповідачем спиртними
напоями, відсутність захворювань у
дитини сторін тощо, не підтверджується
дослідженими матеріалами справи,
доказів на підтвердження цих обставин
відповідачем до суду не надано, жодних
вимог відносно вказаних обставин
відповідачем не заявлено та/або в
судовому порядку не встановлено,
іншого при судовому розгляді даної
справи судом не встановлено.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку, що бажання позивача отримати
дозвіл на вивезення дитини за кордон
узгоджується з її правами та
обов'язками матері, покладеними на неї
діючим законодавством, в т.ч. Сімейним
кодексом України, та враховуючи, що
виїзд дитини за межі України
відповідає інтересам дитини,
неможливість отримання позивачем
необхідної для виїзду згоди батька в
позасудовому порядку встановлено в
судовому розгляді та визнано
відповідачем, у зв'язку з чим суд
приходить до висновку про
обґрунтованість заявлених вимог, у
зв'язку з чим задовольняє позов у
повному обсязі.

Розподіляючи судові витрати між
сторонами, суд керується положеннями
ст.88 ЦПК України та стягує з
відповідача на користь позивача судові
витрати по справі в розмірі 243,60 грн.
сплаченого судового збору.

В судовому засіданні на підставі ст.218
ЦПК України за згодою осіб, які беруть
участь у справі, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

У зв'язку з вищевикладеним, на підставі
ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», керуючись ст.ст.
10,11,60,61,209,212-215,218 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - виконавчий комітет
Бабушкінської районної у
м.Дніпропетровську ради, про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди батька
задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці
м.Дніпропетровськ, дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу (згоди) батька
дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця
с.Лозуватка П’ятихатського району
Дніпропетровської області, до
досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
повноліття.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженці м.Дніпропетровськ, або її
офіційному представникові без дозволу
(згоди) батька дитини ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с.Лозуватка
П’ятихатського району
Дніпропетровської області,
оформлювати документи для тимчасового
виїзду або супроводу ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
уродженця с.Лозуватка П’ятихатського
району Дніпропетровської області, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці
м.Дніпропетровськ, судові витрати по
справі в розмірі 243,60 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Повний текст рішення складено 30.12.2014
року

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення через П'ятихатський районний
суд Дніпропетровської області

Суддя
О.Ю.Семенников