У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Леванчук А.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Оболонського районного суду

м. Києва від 16 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного м. Києва від

28 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів,

встановив:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до

ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.
Позивач посилався на те, що

31 травня 2013 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений попередній договір щодо
укладення договору купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме ј ідеальної
частки нежитлових приміщень № 1,2,3
групи приміщень № 56 літ. А у будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 110,3 кв.м за
ціною еквівалентною 110 тис. доларів США
у строк до

30 грудня 2013 року. На виконання умов
попереднього договору покупцем було
оплачено продавцю завдаток у розмірі 95
916 грн. У подальшому між ними була
досягнута домовленість про укладення
договору купівлі-продажу нерухомого
майна за ціною 557 100 грн. та 24 вересня 2013
року такий договір був укладений. Під
час укладення та підписання договору
купівлі-продажу нерухомого майна на
виконання його умов платіжним
дорученням

№7418 від 24 вересня 2013 року ним було
перераховано на поточний рахунок
відповідача повну вартість придбаного
майна, зазначену у договорі −?

557 100 грн. За умовами п.п. 5.4 попереднього
договору від 31 травня

2013 року завдаток, переданий продавцю
під час укладення попереднього
договору залишається у продавця та
зараховується в рахунок оплати ціни
майна за основним договором. Таким
чином, відповідно до умов попереднього
договору та основного договору
купівлі-продажу, покупець при
проведенні остаточного розрахунку на
придбане майно повинен був оплатити
покупцю 461 184 грн., проте оплатив 557 100
грн., а тому позивач вважав, що грошові
кошти у розмірі 95 916 грн. передані
відповідачу безпідставно та останній
добровільно кошти не повертав, тому
звернувся з позовом до суду про їх
стягнення у судовому порядку.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 16 вересня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного м. Києва від

28 жовтня 2014 року, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_2 до

ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для відмови в
задоволенні позову ОСОБА_2, виходячи з
того, що спірні кошти не є безпідставно
набутим майном, оскільки відносини між
сторонами врегульовані умовами
попереднього договору купівлі-продажу
та договору купівлі-продажу. Спірні
грошові кошти отримані відповідачем на
підставі попереднього договору
купівлі-продажу та не підлягають
поверненню, оскільки за основним
договором продаж вчинено за ціною
нижчою, ніж обумовлено умовами
попереднього договору.

Такий висновок судів повністю
узгоджується з правовою позицією
Верховного Суду України, викладеній у
постанові від 2 жовтня 2013 року

№ 6-88цс13.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
А.О. Леванчук