РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

643/9974/14-ц

2/643/3839/14

11.11.2014 Московський районний суд м.
Харкова у складі:

Головуючого судді - Марченко О.М.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання тимчасового
дозволу на вивіз дитини за межі
України, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до
Московського районного суду м. Харкова
з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання
тимчасового дозволу на вивіз дитини
за межі України, посилаючись на
наступні обставини. З відповідачем
ОСОБА_2 вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі, який був
розірваний 13.01.2014 року рішенням
Московського районного суду м. Харкова.
Від шлюбу сторони мають малолітню
дитину ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу
дитина постійно проживає з позивачкою
та знаходиться на її утриманні.
Позивачка має намір та можливість
вивезти дитину за кордон. Відповідач
уваги дитині не приділяє, не піклується
нею та матеріально не допомогає. Для
виїзду дитини за кордон необхідна
згода відповідача нотаріально
посвідчена. Однак, відповідач дозволу
на виїзд дитини не надає. Дитина хворіє
простудними захворюваннями, погано
переносила щеплення та за
рекомендаціями лікарів з метою
лікування і профілактики та підвищення
імунітету необхідно періодично
перебувати на морі. Батьки позивачки
перебувають у Російській Федерації в м.
Адлер та запрошують її з дитиною у
гості на літні канікули. У зв*зку з
відмовою відповідача у добровільному
порядку надати дозвіл на виїзд дитини
за межі України, позивачка просить суд
надати дозвіл виїзду за межі України.
20.10.2014 року позивачка уточнила позовні
вимоги вказавши період за який їй
необхідний дозвіл на вивіз дитини за
межі України, а саме з 18.07.2015 року по
18.09.2015 року.

В судове засідання позивачка
ОСОБА_1 з*явилась підтвердила позовні
вимоги та просила їх задовольнити
надавши їй дозвіл на вивіз дитини за
кордон в період з18.07.2015 року по 18.09.2015
року .

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, належним чином
був повідомлений про час та місце
розгляду справи, причини не явки суду
не повідомив.

Зі згоди позивачки, суд вважає за
можливе ухвалити по справі заочне
рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК
України, на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання тимчасового дозволу на вивіз
дитини за межі України підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Встановлено, що сторони по справі
знаходилися у зареєстрованому шлюбу,
який 13.01.2014 році був розірваний, що
підтверджується рішенням Московського
районного суду м. Харкова (а.с.10).

Від даного шлюбу у сторін є дитина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтвердженням
чого є свідоцтво про народження,
НОМЕР_1, виданого 18.07.2012 року
Московським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ХМУЮ (а.с.7).

Згідно виписки з історії хвороби №
6491, ОСОБА_3 перебуває в імунологічному
центрі з 17.04.2013 року по 18.04.2013 року з
діагнозом 2 вакцинація Пентаксим (а.с.11).

Позивачка бажає тимчасово виїхати з
дитиною ОСОБА_3 за кордон, до
Російської Федерації до м. Адлер, з
метою оздоровлення дитини, але
відповідач не надає дозволу на виїзд
дитини за кордон.

Згідно ст.8 Сімейного кодексу України,
якщо особисті немайнові та майнові
відносини між подружжя, батьками та
дітьми, іншими членами сім'ї та
родичами не врегульовано цим Кодексом,
вони регулюються відповідними
нормами Цивільного кодексу України,
якщо це не суперечить суті сімейних
відносин.

Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Із змісту пункту 2 статті 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України»
вбачається, що за відсутності згоди
одного з батьків, виїзд
неповнолітнього громадянина України
за кордон може бути дозволено на
підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 2.2 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.01.1995 року №57 (в редакції
постанови Кабінету Міністрів України
від 25.08.2010 року №724), передбачено, що
виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-ти річного віку, в супроводі
одного з батьків, здійснюється у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд за межі України без
згоди та супроводу другого з батьків.

Проаналізувавши матеріали справи та
наведені норми закону, суд дійшов
висновку, про необхідність надання
ОСОБА_1, дозволу на тимчасовий виїзд
за кордон дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
до Російської Федирації у супроводі
матері, без згоди батька ОСОБА_2 що
відповідає інтересам малолітньої
дитини.

На підставі ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзд в
Україну громадян України», Постановою
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження правил перетинання
державного кордону громадянами
України» від 27.01.1995 року №57, ст.313 ЦК
України, ст. 8 СК України, та керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212,213-215,218, 224 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання тимчасового дозволу на вивіз
дитини за межі території України -
задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка
народилась с. Пушкінське
Гулькевицького району Краснодарського
краю дозвіл на вивіз малолітньої
дочки - ОСОБА_3 , яка народилась
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Харкові у період
з 18.07.2015 року по 18.09.2015 року без згоди
її батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Харківської області через Московський
районний суд м. Харкова протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Марченко О.М.