Апеляційний суд
Житомирської області
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Коломієць О.С.,
Якухно О.М.

з участю секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 05 листопада 2014 року

встановила:

Рішенням Богунського районного суду м.
Житомира від 05 листопада 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з
10.09.2014 р., до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід
держави в розмірі 243 грн 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів
допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
зменшити розмір аліментів з 600 грн до 30%
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку. Апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 25.11. 2013 р.
(а.с. 4).

Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1 ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За положеннями ч.1 ст.181 СК України
способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

Така домовленість між сторонами щодо
утримання дитини відсутня, а тому
позивачка просить стягнути аліменти в
примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Про відсутність постійного місця
роботи та регулярного доходу ОСОБА_2
зазначає у своїй апеляційній скарзі.

Тому, вирішуючи спір, суд першої
інстанції правильно виходив з вимог
ст.ст. 180, 182, 184 СК України та
обґрунтовано стягнув з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в
розмірі 600 грн. щомісяця.

Доводи апелянта про те, що він несе
витрати в розмірі 1200 грн за оренду
квартири, а тому не може сплачувати
аліменти у визначеному судом розмірі,
колегія суддів до уваги не бере,
оскільки належних доказів на
підтвердження своїх доводів ОСОБА_2
суду не надав.

Посилання апелянта на скрутне
матеріальне становище через
безробіття є безпідставними.
Відповідач здоровий, працездатний, а
тому може сплачувати аліменти у
визначеному судом розмірі.

Рішення суду відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м. Житомира від 05 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: