УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С., суддів:
Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,Гримич
М.К., Фаловської І.М., розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» (далі -
ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Чернігова від
10 жовтня 2013 року позов ПАТ
«Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з
ОСОБА_6 на користь товариства
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 943 795 грн 75 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 11 червня 2014
року відмовлено у відкритті
апеляційного провадження, за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 10 жовтня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 червня 2014
року і направити справу до
апеляційного суду для продовження її
розгляду по суті, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 297 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у
відкритті апеляційного провадження у
справі також у випадках, якщо є ухвала
про відмову у задоволенні апеляційної
скарги цієї особи або про відмову у
відкритті апеляційного провадження за
апеляційною скаргою.

З матеріалів справи вбачається, що не
погодившись з вказаним вище заочним
рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова, 23 травня 2013 року
ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду
з відповідною апеляційною скаргою.
Таку апеляційну скаргу повернуто
заявникові ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 10 жовтня 2013
року.

Крім того, аналогічну за вимогами
апеляційну скаргу було подано
відповідачем 25 жовтня 2013 року. Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2013 року вказану
апеляційну скаргу визнано неподаною і
повернуто заявникові з підстав,
передбачених ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК
України. Згодом, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2013 року скасовано,
справу передано до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

19 грудня 2013 року, під час розгляду
справи в касаційному порядку, ОСОБА_6
було подано до апеляційного суду третю
апеляційну скаргу, аналогічну за
вимогами з попередніми. Ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 14 лютого 2014 року відмовлено
у відкритті апеляційного провадження у
справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 3
ст. 297 ЦПК України (пропущено без
поважних причин строк на апеляційне
оскарження судового рішення).

Постановляючи ухвалу від 11 червня 2014
року про відмову у відкритті
апеляційного провадження, апеляційний
суд керувався положеннями п. 3
ч. 4 ст. 297 ЦПК України і виходив з того,
що у відкритті апеляційного
провадження, за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 від 25 жовтня 2013 року, необхідно
відмовити оскільки 19 грудня 2013 року
остання ще раз (втретє) звернулась до
апеляційного суду з аналогічними
вимогами і ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 14 лютого 2014
року їй було відмовлено у відкритті
апеляційного провадження у даній
справі.

З такими висновками апеляційного суду
погодитися неможна.

Згідно з положеннями ст. 8 Конституції
України визначено, що в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права, а норми Конституції України є
нормами прямої дії. Пунктом 8 статті 129
Конституції України визначено, що
основними засадами судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з принципу верховенства
права, положень ст. ст. 21, 22
Конституції України щодо непорушності
конституційних прав особи, положень ст.
6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, яка гарантує
права особи на доступ до суду і
справедливий розгляд його справи
судом, та положень ст. ст. 3, 15 ЦК України,
ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи
на судовий захист цивільного права та
інтересу, слід дійти висновку про
пріоритетність права особи на судовий
захист цивільних прав та інтересів, у
тому числі шляхом оскарження дій і
рішень.

Поза увагою суду апеляційної інстанції
залишилися ті обставини, що нормами п. 3
ч. 4 ст. 297 ЦПК України врегульовано
питання щодо розгляду апеляційним
судом насамперед повторної,
аналогічної за змістом апеляційної
скарги однієї і тієї ж особи, з метою
недопущення подвійного розгляду
справи по суті в апеляційному порядку.

Разом з тим, з врахуванням ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року, в даному
випадку апеляційна скарга ОСОБА_6 від 25
жовтня 2013 року не є повторною по
відношенню до її апеляційної скарги
від 19 грудня 2013 року.

Відмовляючи 11 червня 2014 року ОСОБА_6 у
відкритті апеляційного провадження,
апеляційний суд виходив лише з
формальних міркувань, доводів заявника
щодо законності та обґрунтованості
заочного рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 10
жовтня 2013 року не дослідив, не врахував
вказівок вказаної вище ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року щодо
необхідності вирішити питання про
відкриття апеляційного провадження у
справі, крім того, апеляційний суд
допустив обмеження прав заявника на
оскарження судового рішення у справі в
апеляційному порядку, що гарантовано
Основним Законом України.

Враховуючи викладене, оскаржувана в
касаційному порядку ухвала
апеляційного суду не може вважатися
законною в силу вимог ст. 342 ЦПК України,
вона підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції
для вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 червня 2014
року скасувати, справу передати до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич В.М. Колодійчук
І.М. Фаловська