АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9825/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Нельга Д. В. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 3 жовтня 2014р.
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Дніпропетровськгаз» про визнання
інформації такою, що не відповідає
дійсності; про відновлення становища,
шляхом здійснення перерахунку
вартості та об'єму фактично спожитого
газу; про відшкодування шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Дніпропетровськгаз»
(далі по тексту ПАТ
«Дніпропетровськгаз») про визнання
інформації такою, що не відповідає
дійсності, відновлення становища,
шляхом здійснення перерахунку
вартості та об'єму фактично спожитого
газу, відшкодування шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що 03.08.2012р. у її
будинку працівниками відповідача для
проведення державної повірки було
знято лічильник газу. 22.02.2014р. вона
отримала від відповідача Акт звірки
взаєморозрахунків за спожитий
природній газ від 01.01.2014р., який містить
у собі недостовірну інформацію про
об'єм та вартість спожитого нею газу за
період з жовтня 2012р. по травень 2013р., та
не повернув їй належний на праві
власності газовий лічильник, а тому
позивач уточнивши свої позовні вимоги
в ході розгляду справи (а.с.73-74) просила
суд визнати не повною та такою, що не
відповідає дійсності інформацію,
надану ПАТ «Дніпропетровськгаз» про
обсяги спожитого природного газу у
період з жовтня 2012р. по травень 2013р. за
особовим рахунком № НОМЕР_1, відновити
становище, яке існувало до порушення
ПАТ «Дніпропетровськгаз» порядку
розрахунку спожитого позивачем
природного газу у період з жовтня 2012р.
по травень 2013р., шляхом здійснення
перерахунку об'єму фактично спожитого
природного газу відповідно до
середньомісячного обсягу споживання
природного газу за аналогічний період
(опалювальний або міжопалювальний)
попереднього року, зобов'язати ПАТ
«Дніпропетровськгаз» відкликати
документи, що містять недостовірну
інформацію про обсяги спожитого
природного газу у період з жовтня 2012р.
по травень 2013р. за особовим рахунком №
НОМЕР_1, а саме листи від 03.04.2014р. за
№8/20-1090, №8/20-1091, №8/20-1469 від 13.05.2014р., а
також Акт звірки взаєморозрахунків за
спожитий природній газ від 01 січня 2014р.,
зобов'язати ПАТ «Дніпропетровськгаз»
відшкодувати завдану матеріальну
шкоду у вигляді зайво сплачених
грошових коштів за спожитий газ у
період з лютого 2013р. по квітень 2013р. у
розмірі 3 722,87грн., зобов'язати ПАТ
«Дніпропетровськгаз» повернути
газовий лічильник, знятий на підставі
Акту (о/р) № НОМЕР_1 від 03.08.2012р.

Рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 03.10.2014р. ОСОБА_2 у
задоволенні позову до ПАТ
«Дніпропетровськгаз» про визнання
інформації такою, що не відповідає
дійсності; про відновлення становища,
шляхом здійснення перерахунку
вартості та об'єму фактично спожитого
газу; зобов'язання вчинити певні дії
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду є незаконним та
необґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
частковому скасуванню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, і
03.08.2012р. працівниками ПАТ
«Дніпропетровськгаз», у присутності
ОСОБА_2 за місцем її мешкання складено
Акт № НОМЕР_1 про зняття лічильника
газу для проведення державної повірки,
і позивач була попереджена про те, що,
відповідно до п.11 Постанови КМУ від
09.12.1999р. № 2246, якщо лічильник не пройшов
повірку і не підлягає ремонту -
нарахування за спожитий природний газ
будуть виконані з дати повернення
абоненту лічильника до дати
встановлення нового лічильника газу за
нормами споживання газу.

18.04.2013р. ОСОБА_2 уклала договір з ПАТ
«Дніпропетровськгаз» про надання
послуг з газопостачання, за яким взяла
на себе зобов'язання своєчасно
здійснювати оплату за спожитий
природній газ за адресою: АДРЕСА_1, а ПАТ
«Дніпропетровськгаз» зобов'язалось
безперервно надавати ОСОБА_2 послуги з
газопостачання, відповідно до Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, з дотриманням Правил
безпеки систем газопостачання.

18.04.2013р. ОСОБА_2 уклала договір з ПАТ
«Дніпропетровськгаз» про погашення
заборгованості за природний газ, що
виникла за період з травня 2013р. по
липень 2013р. у сумі 1033,47грн.

Згідно Акту передачі на збереження
побутового лічильника газу 27.05.2013р. ПАТ
«Дніпропетровськгаз» встановило
лічильник газу за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків
за спожитий природний газ від 01.01.2014р.,
ПАТ «Дніпропетровськгаз» здійснило
перерахунок фактично використаного
ОСОБА_2 газу у 2013р. за диференційованою
ціною згідно річного обсягу.

06.03.2014р. ОСОБА_2 звернулась до ПАТ
«Дніпропетровськгаз» із запитом про
надання інформації відносно
здійснення розрахунку, проведеного
відповідачем щодо об'єму та вартості
спожитого позивачем газу.

Отримавши відповіді від ПАТ
«Дніпропетровськгаз» від 03.04.2014р. за №
№8/20-1090, №8/20-1091, №8/20-1469 від 13.05.2014р.,
ОСОБА_2 фактично не погоджуючись із
розрахунком, наданим відповідачем,
звернулась до суду з вимогами про
визнання зазначеної відповідачем
інформації недостовірною та про
відшкодування у зв'язку з чим шкоди.

Розглядаючи справу суд першої
інстанції встановив, у період з 03.08.2012р.
по 27.05.2013р. ОСОБА_2 споживала природний
газ за відсутності лічильника газу,
внаслідок чого ПАТ
«Дніпропетровськгаз» здійснив
перерахунок фактично використаного
позивачем газу у 2013р. за
диференційованою ціною згідно річного
обсягу.

Не погоджуючись з вказаним
нарахуванням, ОСОБА_2 вважає, що вказана
інформація не відповідає дійсності, та
просить зобов'язати відповідача
відшкодувати матеріальну шкоду,
завдану наданням недостовірної
інформації.

Таким чином із зазначених ОСОБА_2
предмету та підстав позову вбачається,
що предметом спору стала правомірність
нарахування плати за використаний у
2013р. природний газ.

Разом з тим, згідно ст. 3 ЦПК України
кожна особа, має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені
законом способи охорони цивільних прав
у разі їх порушення чи реальної
небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних
цивільних прав розуміють закріплені
законом матеріально-правові заходи
примусового характеру, за допомогою
яких проводиться поновлення (визнання)
порушених (оспорюваних) прав та вплив
на правопорушника. Загальний перелік
таких способів захисту цивільних прав
та інтересів передбачений ст. 16 ЦК
України.

Як правило, власник порушеного права
може скористатися не будь-яким, а
конкретним способом захисту свого
права. Спосіб захисту порушеного права
частіше за все визначається
спеціальним законом, який регламентує
конкретні цивільні правовідносини.

Оскарження дій ПАТ
«Дніпропетровськгаз» щодо нарахування
плати за використаний природний газ та
збитків, які є різновидом претензії, не
передбачено діючим законодавством в
якості способу захисту прав.

Встановивши вказані обставини суд
першої інстанції правильно прийшов до
висновку про відмову ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог про
визнання не повною та такою, що не
відповідає дійсності інформацію,
надану ПАТ «Дніпропетровськгаз» про
обсяги спожитого природного газу у
період з жовтня 2012р. по травень 2013р.,
відмовивши ОСОБА_2 у відновлені
становища, яке існувало до порушення
ПАТ «Дніпропетровськгаз» порядку
розрахунку спожитого позивачем
природного газу у період з жовтня 2012р.
по травень 2013р., шляхом здійснення
перерахунку об'єму фактично спожитого
природного газу відповідно до
середньомісячного обсягу споживання
природного газу за аналогічний період,
та в частині зобов'язання ПАТ
«Дніпропетровськгаз» відкликати
документи, що містять недостовірну
інформацію про обсяги спожитого
природного газу у період з жовтня 2012р.
по травень 2013р. за особовим рахунком №
НОМЕР_1, і в частині відшкодування
завданої у зв'язку з цим матеріальної
шкоди у вигляді зайво сплачених
грошових коштів за спожитий газ у
період з лютого 2013р. по квітень 2013р. у
розмірі 3 722,87грн., і колегія суддів
вважає, що в зазначеній частині рішення
суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим з посиланням на те, що
позивач не заперечував та оскаржував
здійснений відповідачем розрахунок, а
оспорював отримання від відповідача
недостовірної інформації про отримані
послуги не свідчать про незаконність
судового рішення, оскільки як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2
звернулась до суду з вимогами про
визнання неповною та такою, що не
відповідає дійсності інформацію
надану ПАТ «Дніпропетровськгаз» про
обсяги спожитого природного газу у
період з жовтня 2012р. по травень 2013р., що
свідчить про фактичне непогодження
позивача з проведеним відповідачем
розрахунком спожитого газу за вказаний
період.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим з посиланням на те, що
вона звернулась до суду з позовом про
спростування недостовірної інформації
на підставі ст.ст. 275, 277 ЦК України, не
свідчать про незаконність судового
рішення, оскільки відповідно до
зазначених норм підлягає вирішення
питання про захист особистого
немайнового права фізичної особи у
разі його порушення, тоді як виниклий
між сторонами спір стосується
нарахування плати за користування
газом та не впливає на обсяг особистих
немайнових прав позивача по справі.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим з посиланням на те, що
суд безпідставно відмовив їй у
задоволенні вимог про відновлення
становища, яке існувало до порушення
відповідачем порядку розрахунку
спожитого позивачем природного газу у
період з жовтня 2012р. по травень 2013р., не
можуть буди підставою для скасування
рішення суду, оскільки позивач невірно
обрав спосіб захисту своїх цивільних
прав та інтересів.

Також не свідчать про незаконність
судового рішення доводи ОСОБА_2 в
апеляційної скарги в частині відмови
їй у задоволенні позовних вимог про
відкликання документів, що містять
недостовірну інформацію про обсяги
спожитого природного газу у період з
жовтня 2012р. по травень 2013р. за особовим
рахунком № НОМЕР_1, і в частині
відшкодування завданої у зв'язку з цим
матеріальної шкоди у вигляді зайво
сплачених грошових коштів за спожитий
газ у період з лютого 2013р. по квітень
2013р. у розмірі 3 722,87грн.

Що ж стосується рішення суду в частині
відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог про повернення газового
лічильника, то в зазначеній частині
рішення суду на думку колегії суддів
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
побутовий газовий лічильник РЛ G-4 зав.
№3075361, який було знято на підставі Акту
(о/р) № НОМЕР_1 від 03.08.2012р. за адресою:
АДРЕСА_1, для проведення держповірки не
належав ПАТ «Дніпропетровськгаз», а
належав позивачу по справі.

Після проведення держповірки
вказаного лічильника, його було
визнано непридатним до застосування,
однак лічильник позивачу не було
повернуто.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
в частині витребування побутового
газового лічильника підлягають
задоволенню, оскільки відповідач
утримує вказаний лічильник без
достатніх правових підстав.

Оскільки судом не були враховані
вказані обставини, та норми права якими
регулюються виниклі між сторонами
правовідносини, рішення суду в частині
відмови ОСОБА_2 у задоволенні позовних
вимог про витребування побутового
газового лічильника підлягає
скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК
України, з ухваленням в цій частині
нового рішення про задоволення
позовних вимог, та зобов'язання ПАТ
«Дніпропетровськгаз» повернути ОСОБА_2
належний їй газовий лічильник.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 3 жовтня 2014р. в
частині відмови ОСОБА_2 задоволенні
позовних вимог про зобов'язання ПАТ
«Дніпропетровськгаз» повернути
побутовий газовий лічильник РЛ G-4 зав.
№3075361, який було знято на підставі Акту
(о/р) № НОМЕР_1 від 03.08.2012р. скасувати.

Зобов'язати ПАТ «Дніпропетровськгаз»
повернути ОСОБА_2 побутовий газовий
лічильник РЛ G-4 зав. №3075361, який було
знято на підставі Акту (о/р) № НОМЕР_1
від 03.08.2012р.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: