Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2016/14-ц

13 листопада 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді:
Міськевич О.Я.

секретаря: Боєчко
О.Р.

з участю представника позивача: ОСОБА_2

представника позивача-адвоката: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Надвірна
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди та інших витрат пов»язаних з
дорожньо-транспортною пригодою-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_4 про відшкодування моральної
шкоди та інших витрат пов»язаних з
дорожньо-транспортною пригодою..

В обгрунтування позовних вимог
посилається на те, що 25 червня 2013 року о
14,50 год. обвинувачений ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння і керуючи автомобілем „OPEL
VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_4, рухався проїзною
частиною автодороги Н-09
"Мукачево-Львів", по вулиці 16-го Липня у
смт. Делятин Надвірнянського району
Івано-Франківської області, у напрямку
м. Львів, де в той же час на правому
узбіччі дороги по напрямку руху до
м.Львів знаходився автомобіль
“ВАЗ-2104120” д.н.з. НОМЕР_3, в салоні якого
на передньому сидінні перебували
пасажир ОСОБА_2, а на задньому сидінні
пасажири ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 При
наближенні до автомобіля "ВАЗ-2104120", на
заокругленій ділянці дороги в ліву
сторону, водій ОСОБА_4 всупереч вимог
п.п. 2.3 б), 2.9.а), 12.1. та 12.3 Правил
дорожнього руху України, не врахував
дорожню обстановку і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу
постійно контролювати його та безпечно
ним керувати, не обрав у встановлених
межах безпечної швидкості руху,
проявив неуважність, не справився з
керуванням і виїхав на праве узбіччя
дороги, де вчинив наїзд на автомобіль
“ВАЗ-2104120” д.н.з. НОМЕР_3.

Вироком Надвірнянського районного
судувід 03.07.2014р. ОСОБА_4 визнаний
винуватим за ст. 286 ч.1 КК України та
призначено покарання у виді штрафу в
розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 5100 грн.,
з позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки та він
був звільнений від призначеного
покарання відповідно ст. 1п.в Закону
України від 08.04.2014р. « Про амністію в
2014р»

Автомобіль "ВАЗ-2104120" д.н.з. НОМЕР_3
належить ОСОБА_6 25.06.2013р. даним
автомобілем керував на підставі
довіреності їїчоловік ОСОБА_5 ОСОБА_5 та
його дружина ОСОБА_6, їх син ОСОБА_7 2007р..
який є інвалідом приїхали до родичів в
смт. Ланчин Надвірнянського району з
Росії, де проживають на відпочинок та
лікування дитини в санаторію.

Внаслідок неправомірних дій
відповідача автомобіль “ВАЗ-2104120”
д.н.з. НОМЕР_3 зазнав пошкоджень та
згідно висновку автотехнічного
експертизи вартість матеріального
збитку становить по машині 31741грн 68
коп. і в даний час вирішується питання
про отримання страхового
відшкодуванння від сраховика
«Домінанта». Він був доставлений в смт.
Ланчин , де знаходиться в пошкодженому
стані по даний час.

Крі матеріальної шкоди позивачу
завдана і моральна шкода. яка полягає в
тому, що за відутності автомашини сім»ї
позивача було зіпсуто відпустку,
позбавлено можливості здійснити
заплановані поїздки, в тому числі в м.
Трускацвець на лікування дитини.
Внаслідок чого позивач повертався по
місцю проживання в Російську Федерацію
без автомашини, що спричинило
додаткові незручності, душевні
страждання, враховуючи перебування з
ними дитини інваліда. Моральну шкоду
він оцінює в розмірі 15 000грн.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги з
підстав зазначених в позовній заяві та
просить стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_5 15000грн моральної шкоди, 700грн.
оплати за проведення автотехнічної
експертизи та 500грн витрат за надання
правової допомоги.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, заперечив
обставини на які посилається позивач,
пояснивши суду, що позивач ОСОБА_5 не є
потерпілим по справі, крім того ним не
надано суду належних доказів, що
внаслідок ДТП його неповнолітня дитина
зазнала пошкоджень та потребує
внаслідок цього лікування, не має
причинно-наслідкового зв»язку. Тому
просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, надані на
виконання вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України, і
які є достатніми для обгрунтування і
заперечення позовних вимог, прийшов до
висновку про необхідність часткового
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що вироком
Надвірнянського районного судувід
03.07.2014р. ОСОБА_4 визнаний винуватим за
ст. 286 ч.1 КК України та призначено
покарання у виді штрафу в розмірі 300
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 5100 грн., з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки та він
був звільнений від призначеного
покарання відповідно ст. 1п.в Закону
України від 08.04.2014р. « Про амністію в
2014р» (а.с.4-8)

Згідно вироку суду обвинувачений
ОСОБА_4 25 червня 2013 року о 14год.50 хв..,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння і керуючи автомобілем „OPEL
VEKTRA", д.н.з. НОМЕР_4, рухався проїзною
частиною автодороги Н-09
"Мукачево-Львів", по вулиці 16-го Липня у
смт. Делятин Надвірнянського району
Івано-Франківської області, у напрямку
м. Львів, де в той же час на правому
узбіччі дороги по напрямку руху до
м.Львів знаходився автомобіль
“ВАЗ-2104120” д.н.з. НОМЕР_3, в салоні якого
на передньому сидінні перебували
пасажир ОСОБА_2, а на задньому сидінні
пасажири ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 При
наближенні до автомобіля "ВАЗ-2104120", на
заокругленій ділянці дороги в ліву
сторону, водій ОСОБА_4 всупереч вимог
п.п. 2.3 б), 2.9.а), 12.1. та 12.3 Правил
дорожнього руху України, не врахував
дорожню обстановку і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу
постійно контролювати його та безпечно
ним керувати, не обрав у встановлених
межах безпечної швидкості руху,
проявив неуважність, не справився з
керуванням і виїхав на праве узбіччя
дороги, де вчинив наїзд на автомобіль
“ВАЗ-2104120” д.н.з. НОМЕР_3. Вироком
НАдвірнянського районноо судуОСОБА_4
визнаний виним за ст. 286 ч.1 КК УКраїни та
звільнений від призначеного
покаранння відповідно ст. 1п.в Закону
України від 08.04.2014р. « Про амністію в
2014р»

В результаті ДТП був пошкодженипй
автомобіль "ВАЗ-2104120" д.н.з. НОМЕР_3яким
керував на підставі довіреності від
14.06.2013р. ОСОБА_5, (.а.с 18-22)

Враховуючи, що відповідно до статей 386,
395, 396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

До таких осіб належить і особа, яка
керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1 Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб.

Таким чином ОСОБА_5, має право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

Пасажирами даного автомобіля були
дружина позивача ОСОБА_6 та син
ОСОБА_7-2007р.н. який є інвалідом.( а.с 11-17)
Дані факти сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода
завдана майну фізичної чи юридичної
особи відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» №6
від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Згідно статті 61 цього Кодексу вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, обов'язковий для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_4 встановлена
вищезазначених вироком і не підлягає
доказуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 та ст. 1166 ЦК
під майновою шкодою, завданою фізичній
особі, яка підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її завдала,
маються на увазі втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням майна, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного
права.

Судом встановлено, що для
встановлення майнової шкоди позивач
замовив висновок спеціаліста -
автотоварознавця, тобто поніс витрати,
які знаходяться в причинному зв'язку із
дорожньо-транспортною пригодою. Тому
витрати які позивач поніс за
проведення автотоварозначого
дослідження в сумі 700 грн., підлягають
відшкодуванню відповідачем.(а.с.23)

За змістом ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року N 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи наведені обставини суд
прийшов до висновку, що внаслідок
протиправних дій відповідача позивачу
було спричинено моральну шкоду яка
полягає у душевних стражданнях з
приводу пошкодженння його майна, що в
свою чергу привело до порушенння та
зміни звичного ритму життя позивача та
його сім»ї, які приїхали у відпустку і
позбавлені права користування
пошкодженим автомробілем, що створює
додаткові труднощі, душевних
стражданнях з приводу неправомірних
дій відповідача, а також переживань за
здоров»я членів його сім»ї - дружини та
сина інваліда, які були пасажирами
автомобіля що потрапив в ДТП та яку суд
оцінює в розмірі 5000грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути 500грн витрат
сплачених витрат на правову
допомогу.згідно поданих
квитанцій(а.с.24)

За таких обставин, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову та стягнення з відповідача
700грн. матеріальної шкоди, 5000грн.
моральної шкоди та 500грн. витрат на
правову допомогу на користь позивача

На підставі ст.ст. 23,395,1166, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 110, 118-119, 213-215, 218 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
користь ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди,
700 грн. оплати за проведення авто
технічної експертизи, а також 300 грн. за
надання правової допомоги по
підготовці позовної заяви, а всього 6000
грн. (шість тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2014
року