Ухвала

іменем україни

17 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євтушенко О.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Івано-Франківської міської
ради, Управління Держземагентства про
визнання недійсним державного акта про
право власності на землю та усунення
перешкод у користуванні спільним
заїздом,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 3 липня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернулася
до суду із позовом до ОСОБА_4,
Івано-Франківської міської ради,
Управління Держземагентства про
визнання недійсним державного акта про
право власності на землю та усунення
перешкод у користуванні спільним
заїздом.

На обґрунтування
позовних вимог зазначала, що ОСОБА_4 без
належних на те погоджень із нею
виготовив незаконно державний акт на
право власності на земельну ділянку та
почав встановлювати огорожу, внаслідок
чого ОСОБА_3 не може належним чином
користуватися своєю земельною
ділянкою. Тому позивач просив визнати
недійсним державний акт про право
власності на землю та усунути
перешкоди в користуванні спільним
заїздом.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Івано-Франківської міської
ради, Управління Держземагентства про
визнання недійсним державного акта про
право власності на землю та усунення
перешкод у користуванні спільним
заїздом задоволено частково. Визнано
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку, виданий
ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_1.
Зобовʼ?язано

ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкоди в
користуванні її подвірʼ?ям та проходом
і заїздом до будинку по АДРЕСА_1.

Не погоджуюся з вказаним судовим
рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15
травня 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_4 залишено без руху та надано
строк протягом пʼ?яти днів з часу
отримання ухвали суду для усунення
зазначених в ухвалі недоліків, а саме:
оплатити судовий збір та направити
оригінал платіжного доручення до
апеляційного суду Івано-Франківської
області.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 3 липня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року визнано неподаною та
повернуто апелянту, оскільки
скаржником не усунуто недоліків
апеляційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 3 липня
2014 року та направити справу для
продовження розгляду до суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
вимоги порушенням норм процесуального
права.

Вивчивши матеріали
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Встановлено, що
рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково.

24 квітня 2014 року ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу на вказане
судове рішення.

Ухвалою апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15
травня 2014 року ОСОБА_4 надано строк для
усунення недоліків апеляційної скарги,
а саме: заявнику потрібно сплатити
судовий збір у розмірі

121 грн 80 коп.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 3 липня
2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на
рішення суду першої інстанції визнано
неподаною та повернуто скаржнику з тих
підстав, що він у встановлений строк не
усунув недоліків апеляційної скарги у
повному обсязі.

Проте висновки апеляційного суду
зроблені з порушенням норм
процесуального права.

За ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної
скарги, яка не оформлена відповідно до
вимог, встановлених статтею 295 цього
Кодексу, а також у разі несплати суми
судового збору застосовуються
положення ст. 121 цього Кодексу, тобто
апеляційна скарга залишається без
руху.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо
повернення заяви (апеляційної скарги)
застосовуються в тому випадку, коли
особа в установлений строк не виконає
вимоги ухвали про усунення недоліків.

За змістом наведених норм закону,
повернення заяви (апеляційної скарги) з
тих підстав, що особа не виконала
вимоги ухвали про усунення недоліків,
можливо лише в тому випадку, коли особа
отримала відповідну ухвалу суду, тобто
ознайомилась з її змістом, але
ухилилась від виконання вимог,
вказаних в ухвалі.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України
може продовжити строк, встановлений
судом, для вчинення процесуальних дій.

З матеріалів справи убачається, що
відповідача повідомляли та направляли
до відома ухвалу апеляційного суду про
залишення апеляційної скарги без руху,
однак повідомлення поверталися з
відміткою: «за закінченням терміну
зберігання».

4 липня 2014 року представник ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на адресу апеляційного суду
надав заяву про ознайомлення з
матеріалами справи та отримання копії
ухвали апеляційного суду
Івано-Франківської області від

15 травня 2014 року, на якій здійснено
розписку представником, згідно з якою
останній отримав копії необхідних
документів та ознайомився з
матеріалами справи, отже, від виконання
вимог ухвали відповідач не ухилявся, а
тому посилання апеляційного суду на те,
що він не виконав вимоги ухвали, є
передчасними.

Матеріали справи не містять відомостей
про те, що ОСОБА_4 отримав повідомлення
про залишення його апеляційної скарги
без руху, оскільки відсутня розписка
про одержання ним ухвали апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15
травня 2014 року або відомості про його
відмову в її отриманні.

Судові процедури повинні бути
справедливими, тому особа безпідставно
не може бути позбавлена права на
апеляційне оскарження рішення суду,
оскільки це буде порушенням права,
передбаченого ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, на справедливий суд.

Крім того, слід зазначити, що заявник до
касаційної скарги додає копію заяви
про усунення недоліків апеляційної
скарги, до якої згідно з описом
додатків доданих до неї додано
квитанцію про сплату судового збору та
копію довіреності представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5, та вона була прийнята судом
апеляційної інстанції 7 липня 2014 року,
що підтверджується штемпелем вхідної
кореспонденції на зазначеній заяві та
підписом посадової особи, яка її
прийняла. Однак вказана вище заява
відсутня в матеріалах справи разом з
доданими до неї документами.

Таким чином, ураховуючи викладене та
положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
оскаржувана ухвала апеляційного суду
не може вважатись законною та підлягає
скасуванню, а справа - передачі до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 3 липня

2014 року скасувати та справу передати до
суду апеляційної інстанції для
вирішення питання про відкриття
апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Н.А.
Горелкіна О.І. Євтушенко І.М.
Завгородня Ю.Г. Іваненко