Справа № 372/2051/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
Обухівський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді - Проць Т. В. ,

при секретарі - Бенчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, державного реєстратора
Державної реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції Київської області
Коваль Юлії Леонідівни про визнання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки недійсним, скасування запису
про реєстрацію права власності в
Державному реєстрі прав, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, про
визнання права власності на земельну
ділянку та зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, ОСОБА_5, управління
Держземагенства у Обухівському районі
Київської області про визнання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки недійсним, треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_6,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в квітні 2014 року звернувся до
суду з даним позовом, в обґрунтування
якого зазначив, що на підставі
державних актів є власником суміжних
земельних ділянок площею 0,2340 га,
кадастровий номер :04:065:0097 для
ведення садівництва та площею 0,3209 га,
кадастровий номер :04:065:0106 для
ведення особистого селянського
господарства, що розташовані на
території Української міської ради
Обухівського району Київської області.
Крім того, йому відповідно до свідоцтва
про право власності на нерухоме майно,
належить садовий будинок НОМЕР_1, який
розташований в м.Українка Обухівського
району СТ «Роздолля».

Садовий будинок та земельну ділянку
площею 0,2340 га позивач придбав у
відповідача ОСОБА_2 17.08.2007 року на
підставі нотаріально посвідчених
договорів купівлі-продажу. Земельну
ділянку площею 0,3209 га позивачем
придбано у ОСОБА_2 26.03.2009 року після
оформлення продавцем
правовстановлюючих документів на неї.
Все придбане майно зареєстровано за
позивачем у встановленому законом
порядку.

В лютому 2014 року до нього звернувся
ОСОБА_3 з вимогою про звільнення
земельної ділянки, площею 0,3209 га.
Позивачу було надано копію договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки від 25.12.2013 року, укладеного між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вважаючи наданий договір підробленим,
позивач звернувся до реєстраційної
служби з метою реєстрації придбаного
ним у ОСОБА_2 нерухомого майна у
Державному реєстрі прав, однак у
реєстрації спірної земельної ділянки
відповідним рішенням йому було
відмовлено, так як право власності на
неї було зареєстровано за іншою особою.
Оскільки угода купівлі-продажу
земельної ділянки кадастровий номер
:04:065:0106 укладена 25.12.2013 року без
наміру створити будь-які правові
наслідки, є фіктивною, позивач просив
його вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представником
позивача позовні вимоги доповнювались
та змінювались. Позивач просив визнати
недійсним договір купівлі-продажу від
25.12.2013 року, оскільки вважав його
укладеним під впливом обману. Зазначав,
що на момент укладення оспорюваного
правочину відповідач ОСОБА_2 не мав
належних прав для відчуження земельної
ділянки ОСОБА_3 Просив визнати право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку,
розташовану на території Української
міської ради площею 0,3209 га кадастровий
номер 0:04:065:0106 для ведення
особистого селянського господарства,
визнати недійсним договір
купівлі-продажу вказаної земельної
ділянки, укладений між відповідачами
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 25.12.2013 року, стягнути з
вказаних відповідачів моральну шкоду
50000 грн., скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності ОСОБА_8 на
вказану земельну ділянку, скасувати в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно запис про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, скасувати рішення від 06.08.2013
року про проведення державної
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
земельну ділянку, кадастровий номер
:04:065:0106, визнати недійсним
свідоцтво про право власності
останнього від 06.08.2013 року на ту ж
земельну ділянку.

ОСОБА_2 подав суду зустрічний позов про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,3209 га кадастровий номер
0:04:065:0106, укладений 26.03.2009 року між
ним та ОСОБА_1. також просив визнати
недійсним державний акт позивача,
отриманий відповідно до цього договору
та скасувати його державну реєстрацію.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 17.08.2007 року між ним та
ОСОБА_1 був укладений та нотаріально
посвідчений попередній договір про
зобов'язання до 24.11.2007 року укласти
договір купівлі-продажу земельної
ділянки орієнтовною площею 0,40 га на
територій Української міської ради,
яка межує з земельною ділянкою, набутою
позивачем у відповідача на підставі
договору купівлі-продажу від
17.08.2007року. 21.05.2008 року внесено зміни до
вказаного попереднього договору та
продовжено термін для укладення
основного договору до 15.11.2008 року. Так
як оформлення права власності на
вказану земельну ділянку затягувалося
він надав довіреність знайомому ОСОБА_5
для оформлення права власності.
Пізніше ОСОБА_1 повідомив його про
відсутність фінансової можливості
придбати земельну ділянку, а ОСОБА_5
отриманий державний акт на земельну
ділянку загубив. Разом з тим, йому стало
відомо, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1
скориставшись його довірою та без його
відома 26.03.2009 року уклали договір
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки, тобто внаслідок зловмисної
домовленості намагалися заволодіти
його власністю, не поставивши його до
відома. ОСОБА_1 уникав спілкування з
ним, тому він 06.08.2013 року отримав
свідоцтво про право власності на
земельну ділянку та 25.12.2013 року
відчужив її ОСОБА_3

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги уточнила та
пояснила, що позивач 17.08.2007 року за
відплатними договорами придбав у
відповідача ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,2340 га, кадастровий номер
:04:065:0097 для ведення садівництва та
садовий будинок НОМЕР_1, який
розташований в м.Українка Обухівського
району СТ «Роздолля». Крім того, 17.08.2007
року між сторонами укладено та
нотаріально посвідчено попередній
договір щодо укладення в майбутньому
між ними основного договору
купівлі-продажу земельної ділянки
орієнтовною площею 0,40 га, що межує з
набутою земельною ділянкою позивача.
Позивач на підтвердження свої намірів
передав відповідачу 2525000 грн. 07.09.2007
року позивачем на виконання умов
попереднього договору також передано
відповідачу другу частину авансу в
розмірі 1515000 грн. Строк виконання
зобов'язань за попереднім договором
був продовжений, оскільки ОСОБА_2 у
визначений строк не зміг оформити своє
право власності, а отримав державний
акт 23.02.2009 року. 26.03.2009 року сторонами
укладено договір купівлі-продажу
спірної земельної ділянки, цього ж дня
проведено повний розрахунок між
сторонами. Від імені продавця
відповідно до нотаріально посвідченої
довіреності діяв ОСОБА_5 Після
проведення реконструкції садового
будинку позивач отримав відповідне
свідоцтво. На придбані земельні
ділянки позивач отримав державний акт,
постійно проживає на них. Жодних
звернень з боку ОСОБА_2 чи
уповноважених ним осіб після укладення
в березні 2009 року договору
купівлі-продажу не було. Земельні
ділянки та садовий будинок огороджені
парканом, забезпечені охороною. В
лютому 2014 року ОСОБА_3 надав позивачу
копію договору купівлі-продажу
земельної ділянки, укладений між ним та
ОСОБА_2 та попросив звільнити спірну
земельну ділянку. Тоді ОСОБА_1
звернувся до реєстраційної служби щоб
зареєструвати право власності на
майно, придбане у ОСОБА_2, однак в
частині земельної ділянки площею 0,3209
йому було відмовлено через її
реєстрацію за іншою особою. За таких
обставин, коли ОСОБА_2 безпідставно
отримав свідоцтво про право власності
на земельну ділянку вже відчужену
ОСОБА_9 та вдруге відчужив її ОСОБА_3,
який також зареєстрував свої право на
спірну земельну ділянку в Державному
реєстрі нерухомості, просить захистити
його права, як власника. Крім того,
вважає, що діями відповідачів йому
заподіяно моральної шкоди в розмірі 50000
грн. Зустрічний позов представник
позивача не визнала через його
безпідставність та просила відмовити в
його задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала та пояснила, що дійсно в серпні
2007 року останній за договорами купівлі
продажу відчужив ОСОБА_1 земельну
ділянку для ведення садівництва та
садовий будинок, що розташовані на
території Української міської ради.
Цього ж дня між сторонами укладено
попередній договір щодо укладення в
майбутньому основного договору
купівлі-продажу земельної ділянки
орієнтовною площею 0,40 га, що межує з
набутою земельною ділянкою позивача.
Згідно з змінами до попереднього
договору від 17.08.2007 року основний
договір мав бути укладеним до 15.11.2008
року. Оскільки оформлення права
власності її довірителя на земельну
ділянку затягувалося, останній виїхав
на роботу до іншого регіону, ним було
надано довіреність ОСОБА_5 для
оформлення права власності. Ні ОСОБА_1,
ні ОСОБА_5 не повідомляли йому, що
державний акт виготовлено та 26.03.2009
року укладено договір купівлі-продажу.
В 2011 році ОСОБА_5 повідомив, що
отриманий державний акт він втратив, а
ОСОБА_1 уникав із ним зустрічі та
повідомляв, що не має фінансової
можливості придбати земельну ділянку.
Тоді він в серпні 2013 року отримав
свідоцтво про право власності на
спірну земельну ділянку, яку в грудні
2013 року відчужив ОСОБА_3 Оскільки
відповідачі за зустрічним позовом,
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 внаслідок зловмисної
домовленості, скориставшись довірою та
без його відома уклали правочин,
просить визнати його недійсним. Також
зазначає, що коштів від правочину він
від ОСОБА_5 не отримував. Представник
відповідача заперечує наявність
будь-якого обману при укладенні
договору з ОСОБА_3 25.12.2013 року. Первісний
позов вважає заявленим з надуманих
підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_10 в судовому засіданні просили
задовольнити зустрічний позов,
відмовивши у задоволенні первісного,
оскільки ОСОБА_3 придбано земельну
ділянку у ОСОБА_2 законно, відповідно до
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_11 в судовому засіданні просили
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_9 та
відмовити у задоволенні зустрічних
вимог ОСОБА_2 Пояснили, що 14.02.2009 року
знайомий ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_5 на
вчинення дій щодо оформлення та
отримання державного акту на право
власності на земельну ділянку, що
розташована на території Української
міської ради Обухівського району,
кадастровий номер :04:065:0106, а також
на укладення всіх дозволених законом
угод за ціну та на умовах на власний
розсуд. 26 березня 2009 року ним та ОСОБА_1
у приватного нотаріуса ОСОБА_6 було
укладено договір купівлі-продажу
зазначеної земельної ділянки. Після
чого він повідомив про це ОСОБА_2, який
на той час знаходився у іншому регіоні
та пізніше передав йому грошові кошти,
отримані від продажу. Заперечує
будь-яку з мову з ОСОБА_1 та доводи
ОСОБА_2 щодо втрати ним державного акту.

Третя особа, приватний нотаріус
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1
просила задовольнити, щодо позовних
вимог ОСОБА_2 вважала їх надуманими.
Пояснила, що нею в 2007 році було
посвідчено договори купівлі-продажу
земельної ділянки та садового будинку,
а також попередній договір щодо
укладення в майбутньому договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 В березні
2009 року нею посвідчено основний
договір купівлі-продажу земельної
ділянки. Від імені продавця, згідно
нотаріально посвідченої довіреності
діяв ОСОБА_5. Сторони знайомились з
текстом договору, підписували його.

Державний реєстратор та представник
управління Держземагенства у
Обухівському районі в судове засідання
не з'явились, в поданих заявах просили
розглядати справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши представників сторін,
приватного нотаріуса, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню, а
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
задоволенню не підлягають виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 17.08.2007 року, посвідченого
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 6437,
ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв
земельну ділянку площею 0,2340 га,
виділену в натуру згідно плану меж
земельної ділянки, кадастровий номер
:04:065:0097, розташовану на території
Української міської ради, садового
товариства «Роздолля», Обухівського
району Київської області, надану для
ведення садівництва.

Цього ж дня між тими ж сторонами
укладено та нотаріально посвідчено
договір купівлі-продажу садового
будинку НОМЕР_1 в СТ «Роздолля» в
м.Українка Обухівського району
Київської області. Вказаний договір
зареєстровано в реєстрі №6432.

17.08.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладено попередній договір про
зобов'язання в майбутньому, в строк до 24
листопада 2007 року включно укласти
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, орієнтовною площею 0,40 га, що
розташована на території м.Українки та
межує з земельною ділянкою, набутою
ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу
від 17.08.2007 року зареєстрованого у
реєстрі за №6437. Ціна договору
визначена сторонами у розмірі 4025005 грн.,
що є еквівалентом 797030,86 доларів США.
Крім того, даним договором передбачено,
що ОСОБА_2 на момент укладення
основного договору зобов'язується
оформити за свій рахунок документи, які
підтверджують право власності на
об'єкт купівлі-продажу.

З пункту 2.7 вказаного договору
вбачається, що на час його підписання, з
метою підтвердження дійсних намірів
про наступне укладення основного
договору ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2
отримав гроші в сумі 1010000 грн., що
становить в еквіваленті 200000 доларів
США.

Згідно нотаріально посвідченої заяви
ОСОБА_2, останній 07.09.2007 року на
виконання умов того ж попереднього
договору отримав від ОСОБА_1 1515000 грн.,
еквівалент 300000 доларів США.

21 травня 2008 року сторонами внесено
зміни до попереднього договору,
посвідченого 17.08.2007 року приватним
нотаріусом ОСОБА_6 та продовжено термін
для укладення основного договору до
15.11.2008 року включно.

На підставі Розпорядження Обухівської
райдержадміністрації №10 від 13.01.209 року
«Про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку
громадянину ОСОБА_2 для ведення
особистого селянського господарства в
адміністративних межах Української
міської ради» ОСОБА_2 23.02.2009 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №239269.

26.03.2009 року ОСОБА_2 від імені якого по
довіреності від 14.02.2009 року діяв ОСОБА_5
та ОСОБА_1 уклали договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
згідно якої продавець зобов'язувався
передати у власність покупцю, а
покупець зобов'язувався прийняти і
сплатити обговорену грошову суму за
земельну ділянку площею 0,3209 га,
виділену в натурі згідно плану меж
земельної ділянки, кадастровий номер
:04:065:0106, розташовану на території
Української міської ради Обухівського
району з цільовим призначенням -
ведення особистого селянського
господарства. Вказаний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі № 591.

На підставі оформлених договорів
ОСОБА_1 24.06.2009 року отримав державні
акти на земельні ділянки площею 0,2340 га
та 0,3209 га., серії ЯГ №240330 та серії ЯГ
№240334 відповідно.

На підставі договору купівлі-продажу
та рішення виконавчого комітету
Української міської ради №415 від 26.11.2009
року «Про оформлення права власності
на садовий будинок НОМЕР_1 та
господарські споруди, що розташовані в
адміністративних межах Української
міської ради с/т «Роздолля» ОСОБА_1.»
останній 25.01.2010 року отримав свідоцтво
про право власності на вказане
нерухоме майно.

Із матеріалів реєстраційної справи
вбачається та сторонами не
заперечується, що в липні 2013 року
ОСОБА_2 звернувся до реєстраційної
служби Обухівського міськрайонного
управління юстиції із заявою про
реєстрацію за ним права власності на
нерухоме майно - земельну ділянку
площею 0,3209 га для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :04:065:0106, розташовану на
території Української міської ради.

Рішенням про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №4766422 від 06.08.2013 року
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Обухівського міськрайонного
управління юстиції Метейка І.М.
вирішено провести таку реєстрацію,
ОСОБА_2 видано свідоцтво про право
власності на спірну земельну ділянку.

Як вбачається з договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
25.12.2013 року ОСОБА_2 зобов'язується
передати ОСОБА_3 належну йому на праві
приватної власності земельну ділянку
площею 0,3209 га для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :04:065:0106, розташовану на
території Української міської ради.
Вказаний договір посвідчено приватним
нотаріусом Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_13,
зареєстрований в реєстрі за №5390.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно Коваль Ю.Л.
Реєстраційної служби Обухівського
міськрайонного управління юстиції
Київської області від 28.03.2014 року
відмовлено у державній реєстрації
права власності спірної земельної
ділянки за ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням про державну реєстрацію права
власності на земельну ділянку площею
0,3209 га, яка розташована на території
Української міської ради Обухівського
району Київської області, кадастровий
номер :04:065:0106 з цільовим
призначенням для ведення особистого
селянського господарства право
власності зареєстровано за ОСОБА_8

Відповідно до ст.41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб, а згідно ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ч.1,2 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності, а згідно ст..215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст..203 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні
26.03.2009 року ОСОБА_2 від імені якого діяв
ОСОБА_5 відчужив ОСОБА_1 спірну земельну
ділянку. При цьому ОСОБА_5 діяв в межах
повноважень, наданих йому власником
земельної ділянки, що вбачається із
змісту нотаріально посвідченої
довіреності від 14.02.2009 року. Сторонами
визнається, що вказана довіреність не
відкликалась та недійсною в
установленому законом порядку не
визнавалась. Сторонами також не
ставиться під сумнів отримання ОСОБА_2
від ОСОБА_1 17 серпня та 07 вересня 2007 року
грошових коштів всього в сумі 2525000 грн.,
що в еквіваленті становить 50000 доларів
США на виконання умов попереднього
договору.

Вищенаведені обставини спростовують
доводи позивача за зустрічним позовом
про зловмисну домовленість ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 та укладення 26.03.2009 року
договору без відома та згоди ОСОБА_2, що
свідчить про відсутність підстав для
визнання такого договору недійсним з
підстав, визначених ст.232 ЦК України.

Суд вважає, що відчуживши 26.03.2009 року
земельну ділянку ОСОБА_1 ОСОБА_2 не мав
права вподальшому розпоряджатися нею,
тобто не мав необхідного обсягу
цивільної дієздатності для укладення
договору купівлі-продажу тієї ж
земельної ділянки 25.12.2013 року. Тому
договір купівлі продажу, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, щодо земельної
ділянки з кадастровим номером
:04:065:0106, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_13, зареєстрований в
реєстрі за №5390 є недійсним.

При визнанні вказаного договору
недійсним суд приймає до уваги, що в
останньому уточненні позовних вимог
представник позивача зазначала, що
вимоги ОСОБА_1 про недійсність
правочину ґрунтуються саме на
положеннях ч.1,2 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України,
так як доводи щодо вчинення правочину
під впливом обману заперечуються
відповідачами за первісним позовом.

Разом з тим, суд не приймає до уваги
письмові пояснення свідка ОСОБА_14
нотаріально посвідчені 26.08.2014 року,
оскільки вони не є належними і
допустимими доказами з огляду на те, що
вказаний свідок не допитувався в
судовому засіданні.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ у п.7 Постанови №3
від 01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» роз'яснив, що земельні
відносини, суб'єктами яких є фізичні чи
юридичні особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю. Захист судом прав на
землю у цих відносинах здійснюється
способами, визначеними статтями 16, 21, 393
ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом
визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування.

Згідно п.3 ст.152 ЗК України захист прав
громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки здійснюється шляхом: визнання
прав; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Враховуючи наведені норми та порушені
права позивача ОСОБА_1, як
землевласника, суд вважає, що вони
підлягають судовому захистові і для їх
відновлення необхідно визнати
недійсним свідоцтво про право
власності ОСОБА_2 на спірну земельну
ділянку площею 0,3209 га, скасувати
рішення від 06 серпня 2013 року №4766422 про
проведення державної реєстрації права
власності ОСОБА_2 на вказану земельну
ділянку та скасувати рішення про
державну реєстрацію права власності
на ту ж земельну ділянку за ОСОБА_8

Крім того, оскільки право власності
ОСОБА_1 оспорюється та не визнається
відповідачами за ним слід визнати
право власності на земельну ділянку
площею 0,3209 га, яка розташована на
території Української міської ради
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :04:065:0106 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства.

Задоволення позову в цій частині
повністю відновить права позивача за
первісним позовом, а тому суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
в частині скасування в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
запису про державну реєстрацію права
власності на спірне майно за ОСОБА_3 При
цьому суд вважає, що запис не є
рішенням, правочином чи іншим
правовстановлюючим документом, який би
підлягав скасуванню в судовому
порядку.

Під час судового розгляду справи
позивачем не надано належних і
допустимих доказів спричинення діями
відповідачів моральної шкоди. Під час
судового розгляду не доведено ні факту
нанесення моральної шкоди, ні її
розміру, обставин, визначених ч.2 ст.23 ЦК
України позивачем не зазначено, тому
суд вважає позовні вимоги в цій частині
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовної
вимоги за зустрічним позовом про
визнання правочину недійсним суд не
вбачає підстав і для задоволення
похідних від даної вимоги вимог про
визнання недійсним державного акту
ОСОБА_1 та скасування його реєстрації.

Вирішуючи спір по суті, суд не
знаходить підстав для застосування
строків позовної давності щодо
зустрічного позову за заявою
представника позивача ОСОБА_15

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином стягненню з відповідачів
підлягають витрати позивача, понесені
за сплату судового збору в розмірі 3654
грн. за вимоги майнового характеру, 243
грн. 60 коп. за вимоги немайнового
характеру та по 121 грн. 80 коп. за
забезпечення позову і доказів.

Щодо витрат на правову допомогу, то суд
стягує її виходячи з вимог Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» за години участі представника
позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Керуючись ст.3, 4, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
площею 0,3209 га, яка розташована на
території Української міської ради
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :04:065:0106 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
укладений 25 грудня 2013 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, зареєстрований приватним
нотаріусом Обухівського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_13 в Державному реєстрі
правочинів за №5390.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності ОСОБА_2 на земельну ділянку
площею 0,3209 га, яка розташована на
території Української міської ради
Обухівського району Київської області,
кадастровий номер :04:065:0106 з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
видане 06 серпня 2013 року, індексний
номер 758462.

Скасувати рішення від 06 серпня 2013 року
№4766422 про проведення державної
реєстрації права власності ОСОБА_2 на
земельну ділянку площею 0,3209 га, яка
розташована на території Української
міської ради Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:04:065:0106 з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно.

Скасувати рішення про державну
реєстрацію права власності на
земельну ділянку площею 0,3209 га, яка
розташована на території Української
міської ради Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:04:065:0106 з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства за ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,3209 га, яка
розташована на території Української
міської ради Обухівського району
Київської області, кадастровий номер
:04:065:0106 з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 4019 грн. 40
коп. судових витрат з кожного на
користь ОСОБА_1

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, управління
Держземагенства у Обухівському районі
Київської області про визнання
договору купівлі-продажу земельної
ділянки недійсним, треті особи ОСОБА_3,
ОСОБА_6 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Обухівській районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяПроць Т. В.