Справа № 2-253/11
Провадження № 2/444/199/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

11 листопада 2014 року Жовківський
районний суд Львівської області у
складі :

головуючого судді
Мартинишин Я. М.,

при секретарях Дмитроца З.В.,
Садовій І.З., Сало С.В.,Брунець Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Жовкві
Львівської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_7 до ОСОБА_3 ,
Глинської сільської ради, третіх осіб :
Жовківської державної нотаріальної
контори , Червоноградського
міжміського бюро технічної
інвентаризації про визнання частково
недійсним свідоцтва про право на
спадщину, визнання права власності на
спадкове майно, вселення, та за
зустрічним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7
про визнання таким, що втратив право на
проживання , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 звернулись до
Жовківського районного суду з позовом
до ОСОБА_9 та Глинської сільської ради,
третіх осіб Жовківської державної
нотаріальної контори,
Червоноградського міжміського бюро
технічної інвентаризації про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом та визнання
права власності на спадкове майно. В
обґрунтування позовних вимог
покликались на те, що на час смерті
їхнього батька - ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_7, проживав і був
зареєстрований АДРЕСА_1, а ОСОБА_1, який
на час смерті батька знаходився на
строковій військовій службі, після
закінчення служби повернувся
проживати і надалі був зареєстрований
у вказаному будинку. Таким чином вони,
як спадкоємці першої черги, проживаючи
з батьком на момент його смерті, разом з
відповідачкою по справі - їхньою
сестрою ОСОБА_9 та матір'ю - ОСОБА_11
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10,
зокрема житловий будинок з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1.

В жовтні 1991 року ОСОБА_1 одружився і
перейшов проживати до батьків дружини,
але і надалі продовжував допомагати в
утриманні батьківського господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року їхня мати ОСОБА_11
померла. На час смерті ОСОБА_11 в будинку
за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані
позивачі і відповідач.

В 2009 році ОСОБА_9 оформила спадщину
після смерті батька отримавши 03.12.2009
року в Жовківській державній
нотаріальній конторі Свідоцтво про
право на спадщину за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивачі просили визнати частково
недійсними Свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане 03.12.2009 р.
Жовківською державною нотаріальною
конторою ОСОБА_9, реєстр. №3626, та
реєстрацію права власності на
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1,
проведене Червоноградським МБТІ 04.12.2009
р., реєстр. №29033939, номер запису 157 в
книзі 1. Також просили визнати право
власності в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_10 за ОСОБА_1, та ОСОБА_7 по 1/3
кожному на вказане будинковолодіння.

В ході розгляду справи позивачі
збільшили позовні вимоги подавши 15.07.2010
р. відповідну заяву в якій просили
визнати за ОСОБА_7 право проживання та
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 та вселити його у вказаний
будинок.

16.05.2014 року позивачі повторно збільшили
позовні вимоги доповнивши позов
вимогами про визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Воля-Висоцької сільської
ради від 08.12.1988 р. № 42 в частині
оформлення права власності на житловий
будинок ОСОБА_10; визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Нестеровської районної ради
від 28.12.1988 р. № 382 в частині оформлення
права власності на житловий будинок
ОСОБА_10; визнання незаконним та
скасування свідоцтва про право
особистої власності на будівлі від
31.08.1989 р., виданого ОСОБА_10 на житловий
будинок по АДРЕСА_1; визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право на спадщину за законом
посвідченого державним нотаріусом
Жовківської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№3626 на ім'я ОСОБА_9 Позивачі,
покликаючись на довідку
Сільськогосподарської агрофірми
«Щекотин» та записи погосподарських
книг, обґрунтовували збільшені позовні
вимоги тим, що ОСОБА_10 працював у
колгоспі «Нове життя» у 1982-1983 р.р. та з
01.11.1986 р. по 15.03.1989 р., і спірне
домогосподарство в АДРЕСА_1 належало до
колгоспного двору, до якого належали
позивачі.

ОСОБА_9 проти позову заперечила та
подала зустрічний позов, яким просила
визнати ОСОБА_7 таким, що втратив право
проживання в АДРЕСА_1. Обгрунтовуючи
заперечення проти первісного позову та
вимоги зустрічного позову покликалась
на те, що ОСОБА_7. у 1987 році в зв'язку із
працевлаштуванням виїхав у м.Львів, де
22.01.1990 р. був забезпечений житловою
площею в гуртожитку. На час смерті
ОСОБА_10 ні ОСОБА_7 на ОСОБА_1 у спірному
будинковолодіння не проживали, у
передбачений законодавством строк та
спосіб спадщину після смерті батька не
прийняли. Їхня мати ОСОБА_11 не
заперечувала проти спадкування
спірного будинковолодіння ОСОБА_9

На час смерті ОСОБА_22 ОСОБА_10 в зв'язку
із одруженням виїхав із спірного
будинковолодіння і участі у
спадкуванні за матір'ю не брав, як і
ОСОБА_7, котрий проживав у м.Львові в
гуртожитку, а згодом виїхав у Росію, де
і проживає по даний час.

На час звернення до нотаріальної
контори за оформленням спадщини не
було інших осіб, які б прийняли
спадщину, а тому вона на законних
підставах оформила Свідоцтво про право
на будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1.

В зв'язку із смертю ОСОБА_9, яка померла
07.04.2011 р., судом допущено її
процесуального правонаступника -
спадкоємця за заповітом - ОСОБА_3, який
заперечив первісний позов та підтримав
зустрічний позов, поданий ОСОБА_9

В липні 2014 року третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_6
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_12,
Глинської сільської ради в якому з тих
самих підстав, що і позивачі за
первісним позовом, просив визнати
частково незаконним та скасувати
рішення виконкому Воля-Висоцької
сільської ради від 08.12.1988 р.№ 42 в
частині оформлення права власності на
житловий будинок ОСОБА_10; визнати
частково незаконним та скасувати
рішення виконкому Нестеровської
районної ради від 28.12.1988 р. № 382 в
частині оформлення права власності на
житловий будинок ОСОБА_10; визнати
незаконним та скасувати свідоцтво про
право особистої власності на будівлі
від 31.08.1989 р., видане ОСОБА_10 на житловий
будинок по АДРЕСА_1; визнати незаконним
та скасувати свідоцтво про право на
спадщину за законом посвідчене
державним нотаріусом Жовківської
державної нотаріальної контори,
зареєстроване в реєстрі за №3626 на ім'я
ОСОБА_9; визнати за ним - ОСОБА_6 право
власності на 1/6 вказаного
будинковолодіння.

Позивачі в судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримала та надали
суду аналогічні пояснення як в і в
поовній заяві, щодо зустрічного позову
заперечили.

Представник позивачів ОСОБА_2 позовні
вимоги позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_7
підтримала та просила суд такий
задоволити, щодо зустрічного позову
ОСОБА_9 заперечила та пояснила , що
відповідно до ст.1219 ЦК України не
входять до складу спадщини права та
обов»язки, що нерозривно пов»язані з
особою спадкодавця.Тобто вимоги, які
випливають з даної категорії
правовідносин, процесуального
правонаступництва не допускають. Якщо
спірні правовідносини не допускають
правонаступництва, провадження у
справі закривається на підставі п.6.ч.1
ст.205 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
щодо позову заперечили подали
зустрічний позов та пояснили, що ОСОБА_7
в спірному будинковолодінні не
проживає з 1987р. коли пішов працювати у
ВО «Конвеєр» і отримав гуртожиток, а
коли звільнився з роботи то поїхав на
заробітки до Росії, має в м.Львові
сім»ю.

ОСОБА_1 після одруження 1994 році в
даному будинку не проживає, а проживає
у будинку своєї дружини.

Оскільки позивачі в будинку на
час смерті батьків не проживали то
втратили право на отримання спадщини
бо пропустили строк на звернення до
нотаріальної контори.

Щодо вимог про визнання права
власності на частку в колгоспному
дворі заперечив, та вказав, що для його
діда праця в колгоспі не була основним
місцем роботи.

Відповідач та до смерті його мати
самі утримували та утримують будинок,
використовує земельну ділянку, сплачує
комунальні послуги.

Представник відповідача
Глинської сільської ради надала до
суду для огляду погосподарські книги,
крім того представник Глинської
сільської ради в судовому засіданні
пояснила, що всі документи оформлялися
Радою попереднього скликання, тому
покликається на думку суду.

Третя особа, Жовківська державна
нотаріальна контора повідомила, щоб
розгляд справи проводили без участі їх
представника та надала для огляду в
судовому засіданні спадкову справу
після смерті ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1., та спадкову справу після
смерті ОСОБА_9 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Третя особа, КП ЛОР «Червоноградське
бюро технічної інвентаризації» надала
до суду лист про те, щоб розгляд справи
проводили без участі їх представника .

Допитані в якості свідків в судовому
засіданні 29.09.2014 року, ОСОБА_13 та ОСОБА_14
ствердили, що позивач ОСОБА_1 у колгоспі
не працював, оскільки на території
робітничого двору його не бачили, однак
уточнили, що бачили як позивач ОСОБА_1
робив ремонт адміністративної будівлі
в колгоспі .

Заслухавши пояснення позивачів їх
представника, відповідачів їх
представників дослідивши матеріали
справи та перевіривши їх доказами, а
відтак, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до наступних
висновків.

Відповідно до положень
Цивільно-процесуального кодексу
України визначення кола відповідачів у
справі належить до компетенції
позивача. Відповідно до ст.33 ЦПК
України суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, замінює
первісного відповідача належним
відповідачем, якщо позов пред'явлено не
до тієї особи, яка має відповідати за
позовом, або залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача.

Заявляючи позовну вимогу про
скасування рішення виконкому
Воля-Висоцької сільської ради від
08.12.1988 р.№ 42 в частині оформлення права
власності на житловий будинок ОСОБА_10;
та про визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Нестеровської районної ради від 28.12.1988
р. № 382 в частині оформлення права
власності на житловий будинок ОСОБА_10
позивачі за первісним позовом ОСОБА_1
та ОСОБА_7 не вказали в якості
відповідачів виконком Воля-Висоцької
сільської ради та Виконком
Нестеровської районної ради чи їх
правонаступників. В ході подальшого
розгляду справи клопотань про
залучення відповідних осіб в якості
співвідповідачів не подавали. Відтак
суд розглядає справу за наявного
складу сторін та визначеного
позивачами складу відповідачів.

З копії технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1, вбачається, що такий
оформленого Червоноградським МБТІ
27.11.2009 року (арк..справи 57-58), житловий
будинок з господарськими спорудами за
вказаною адресою були збудовані в 1961 р.
Участі у будівництві сторони не
приймали. Інших споруд більш пізньої
забудови у вказаному будинковолодінні
не зареєстровано.

Із листа Вищого спеціалізованого суду
України від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» вбачається, що
при вирішенні спору про визнання права
власності на спадкове майно потрібно
розмежовувати час і підстави
виникнення права власності у
спадкодавця, які кваліфікуються
відповідно до законодавства України
чинного на час виникнення права
власності та підстави спадкування
зазначеного майна, що визначаються на
час відкриття спадщини та згідно із п. 5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Відповідно до п.10-13 "Інструкції про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР» від
31.01.1966 р., що діяла на час оформлення
права власності на будинковолодіння
ОСОБА_10, при відсутності
правовстановлюючих документів, які
зазначені в цій інструкції,
зацікавлена особа (громадянин,
колгоспний двір) подає до виконкому
місцевої Ради депутатів трудящих заяву
про оформлення права власності на
будинок або домоволодіння і видачу
свідоцтва про це. Для вирішення питання
про можливість оформлення права
власності виконком місцевої Ради
депутатів трудящих доручає бюро
технічної інвентаризації: оглянути
будинок (домоволодіння); одержати
відомості у громадян, які проживають у
будинку, зазначеному заявником, а також
у сусідніх будинках, та з'ясувати, хто
являється його власником, в) скласти
акт огляду будинку (домоволодіння) і
одержати відомості за підписом
представника бюро технічної
інвентаризації і громадян, які дали
відомості; г) перевірити документи і
відомості, подані заявником,
порівнюючи їх з матеріалами, що зібрані
на місці огляду будинку
(домоволодіння), із відомостями,
одержаними від громадян. Бюро
технічної інвентаризації на підставі
зібраних матеріалів, а також
матеріалів, поданих заявником, складає
мотивований висновок про те, чи
належить будівля заявнику, і подає його
виконкому місцевої Ради депутатів
трудящих, який виносить відповідне
рішення.

Після винесення виконкомом рішення про
оформлення права власності на будинок
або домоволодіння, органи комунального
господарства, а де їх немає - виконком
місцевої Ради депутатів трудящих видає
власникові свідоцтво про право
особистої власності на будинок за
встановленою формою.

Як вбачається з Рішення виконкому
Воля-Висоцької сільської ради від
08.12.1988 р. №42, Червоноградське БТІ
складало відповідний висновок, з яким
погодився виконком, зазначивши таку
згоду в п.1 вказаного рішення.

В Додатку №2 до рішення виконкому в
Списку громадян, на будинки яких
видається право власності суспільна
група - робітничий двір, порядковим
номером 25 зазначено будинковолодіння
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_10.

Пунктом 2 Рішення №42 від 08.12.1988 р.
виконком Воля-Висоцької сільської ради
вирішив просити виконком
Нестерівської районної Ради народних
депутатів вирішити питання про
оформлення права власності окремих
громадян та колгоспних дворів на
житлові будинки в селі Глинсько
Воля-Висоцької сільської ради.

Рішенням Виконкому Нестерівської
районної Ради народних депутатів від
28.12.1988 р. №382 вирішено оформити право
власності окремих громадян та
колгоспних дворів села Глинсько
Воля-Висоцької сільської ради згідно з
додатками 1, 2 до Рішення від 08.12.1988 р. №42,
доручено виконкому Воля-Висоцької
сільської ради видати свідоцтва про
право власності на житлові будинки в
с.Глинське згідно згаданих додатків №1,
2 до рішення №42 від 08.12.1988 р. та доручено
Червоноградському МБТІ у
відповідності з п.7 Інструкції МКГ УРСР
від 31.06.1966 р. провести реєстрацію
будинків, наведених в рішенні.

31.01.1989 р. ОСОБА_10 було видано Свідоцтво
про право особистої власності на
будинковолодіння в цілому в АДРЕСА_1 .

Вулиця З.Космодем'янської в с.Глинськ
була переіменована на вулицю Садова
рішенням сесії Глинської сільської
ради №4 11.11.1994 року, що підтверджується
довідкою (Том 1 арк.справи 41).

Відтак судом встановлено, що
будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1
відносилось до суспільної групи
робітничий двір і належало ОСОБА_10 на
праві особистої власності.

Відповідно до положень ст. 256-257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.2-4 ст.267 ЦК України заява
про захист цивільного права або
інтересу має бути прийнята судом до
розгляду незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Відповідно до ст.75 ЦК УРСР, що діяв на
час відповідних правовідносин у даній
справі, позовна давність
застосовується судом незалежно від
заяви сторін.

Перебіг позовної давності щодо
визнання права на спадщину після
смерті ОСОБА_10 розпочався з моменту,
коли ОСОБА_1 та ОСОБА_7 довідались, або
могли довідатись про порушення чи
невизнання їхнього права на цю
спадщину. Таким моментом, зокрема, є
сплив шестимісячного строку,
визначеного на прийняття спадщини,
тобто 16.09.1989 р. Відтак строк позовної
давності за вказаними вимогами сплив
16.09.1992 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 25.07.2014 р. звернулись до
суду з заявою про збільшення позовних
вимог якою доповнили позов вимогами
про визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Воля-Висоцької сільської ради від
08.12.1988 р.№ 42 в частині оформлення права
власності на житловий будинок ОСОБА_10;
визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Нестеровської районної ради від 28.12.1988
р. № 382 в частині оформлення права
власності на житловий будинок ОСОБА_10;
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право особистої
власності на будівлі від 31.08.1989 р.,
виданого ОСОБА_10 на житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Як вбачається з тексту позовної заяви
ОСОБА_1, ОСОБА_7, в якості додатку до
позову, датованого 21.04.2010 р. долучена
копія Свідоцтва про право власності на
спірне будинковолодіння, виданого
ОСОБА_10 Таким чином ще станом на 21.04.2010
р. позивачам було відомо, що спірне
будинковолодіння було оформлене за
ОСОБА_10 на праві особистої власності, а
не як колгоспний двір, та про
оформлення такого свідоцтва і його
підстави (арк..справи 3, 4, 15).

Клопотань про поновлення строку
давності позивачі до суду не подавали.

На підставі клопотання ОСОБА_9 від
04.06.2010 р. був залучений судом до участі у
справі в якості третьої особи ОСОБА_6
Відтак вказаній особі теж було відомо
про вказані обставини ще в червні 2010
року, проте позовну заяву третьої особи
з самостійними вимогами ОСОБА_6 подав
25.07.2014 р., клопотання про поновлення
строку для звернення до суду за
захистом порушеного права ОСОБА_6 теж
не подав.

ОСОБА_3 заявив про застосування строків
давності щодо вказаних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Оцінюючи покликання позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_7 та третьої особи з самостійними
вимогами ОСОБА_6 на записи
погосподарських книг та довідку
Сільськогосподарської агрофірми
«Щекотин», якими на їх думку
підтверджується, що спірне
будинковолодіння відносилось до
колгоспного двору, суд не приймає їх до
уваги та оцінює вказані докази як
неналежні, оскільки, як вбачається із
згаданих записів по господарських книг
будинковолодіння ОСОБА_10 відносилось
до суспільної групи робітничий двір, і
лише записи на 01.06.1987, 01.06.1988 р., 01.06.1989 р.
місять виправлення з робітничого - на
колгоспний. Такі виправлення мають
характер звичайних закреслень, що
суперечить «Інструкції по веденню по
господарського обліку в сільських
радах народних депутатів», за якою
будь-які підчистки та необумовлені
текстовим записом виправлення в по
господарських книгах не допускаються.
Всякі виправлення та перекреслення
повинні бути обумовлені та завірені
підписом голови або секретаря
виконкому сільської ради.

З огляду на відсутність обумовлених
виправлень, та відсутність відповідних
підписів голови або секретаря
виконкому сільської ради, суд вважає
вказаний доказ неналежним та не
приймає його до уваги.

Довідка приватної
сільськогосподарської фірми «Щекотин»
№5 від 07.05.2014 р. вказуючи, що ОСОБА_10
працював в колгоспі «Нове життя» у
1982-1983 р.р. та з 10.11.1986 р. по 15.03.1989 р. не
містить інформації про те, чи ОСОБА_10
був колгоспником, чи лише отримував
заробітну плату як найманий працівник
за сумісництвом. Як вбачається з
довідки Приватної агрофірми «Щекотин»
від 27.05.2014 р. №10, в агрофірмі є дані лише
по виплаті заробітної плати ОСОБА_10 з
10.11.1986 р. по 15.03.1989 р. та відсутні дані про
те, ким працював ОСОБА_10 в колгоспі і чи
приймався в члени колгоспу «Нове
життя».

Згідно даних по господарських книг
ОСОБА_10 працював в столовій с.Глинськ
кочегаром та столяром в колгоспі «Нове
життя». З довідки Рава-Руського
споживчого товариства вбачається, що з
1980 по 1989 р.р. ОСОБА_10 дійсно працював
кочегаром в Магеровському споживчому
товаристві. Вказані обставини не
заперечували і сторони по справі.

Робота голови двору найманим
працівником в колгоспі не тягне за
собою членства в колгоспі та не тягне
за собою зміни суспільної групи
домоволодіння такого голови двору.

Доказів, що ОСОБА_10 був членом колгоспу
«Нове життя» сторонами не
представлено.

Як вбачається з листа Глинської
сільської ради від 11.08.2014 р. № 02-21/257 в
книзі записів (реєстрації)
сертифікатів на право власності на
земельну частку (пай) на території
Глинської сільської ради гр..ОСОБА_10
відсутній.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Оцінюючи подані сторонами докази в їх
сукупності суд приходить до висновку,
що будинковолодіння ОСОБА_10
відносилось до суспільної групи
робітничий двір, а відтак не підлягають
до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_7 про визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Воля-Висоцької сільської
ради від 08.12.1988 р.№ 42 в частині
оформлення права власності на житловий
будинок ОСОБА_10; визнання частково
незаконним та скасування рішенні
виконкому Нестеровської районної ради
від 28.12.1988 р. № 382 в частині оформлення
права власності на житловий будинок
ОСОБА_10; визнання незаконним та
скасування свідоцтва про право
особистої власності на будівлі від
31.08.1989 р., виданого ОСОБА_10 на житловий
будинок по АДРЕСА_1 Жовківського району
Львівської області.

Враховуючи наведене, не підлягають до
задоволення і позовні вимоги третьої
особи ОСОБА_6 про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право на
спадщину, визнання права власності на
1/6 будинковолодіння за адресою:
АДРЕСА_1, визнання частково незаконним
та скасування рішення виконкому
Воля-Висоцької сільської ради від
08.12.1988 р.№ 42, визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Нестеровської районної ради
від 28.12.1988 р. № 382, визнання незаконним
та скасування свідоцтва про право
особистої власності на будівлі від
31.08.1989 р., виданого ОСОБА_10

Як вбачається з свідоцтва про смерть
(Том 1 арк.справи 20) ОСОБА_10 16 березня 1989
року. ОСОБА_10, заповіту не складав, що
підтверджується копією довідки
Воле-Висоцької сільської ради від
14.04.2010 р. №224 (Том 1 арк.справи 6).

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року, яка
діяла на час відкриття спадщини,
визнавалося, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців з
дня її відкриття він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном чи подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Із змісту вказаної норми вбачається, що
спільне проживання із спадкодавцем
до його смерті не свідчить про вступ в
управління та володіння спадковим
майном і прийняття спадщини.
Відтак покликання ОСОБА_10 на те, що він
на час смерті батька був
зареєстрований у спірному
будинковолодінні не підтверджують
прийняття ним спадщини після смерті
ОСОБА_10.

Як вбачається з довідки ВАТ «Конвеєр»
від 02.06.2010 р. № 262 (арк..справи 52) ОСОБА_7 з
15.09.1987 р. по 05.05.2003 р. працював на
Львівському ВО «Конвеєр». 15.09.1987 р. ним
подана заява про надання місця в
заводському гуртожитку (арк..справи 53),
а 22.01.1990 р. йому було надано ліжкомісце в
гуртожитку, що підтверджується листом
ВАТ «Конвеєр» від 03.06.2010 р. № 264
(арк..справи 51).

Як вбачається з показів свідків,
наданих в судовому засіданні 21.02.2011
року, ОСОБА_7 проживав у відомчому
гуртожитку ВО «Конвеєр» ще до 1989 р.
постійно, а пізніше проживав
поперемінно або вдома в своєї дружини,
з якою перебував у фактичних шлюбних
відносинах без реєстрації, або разом з
нею в гуртожитку. Приблизно з 1993 року і
до цього часу ОСОБА_7 їздить на
заробітки, як він сам розповідав, до
Москви, і якщо повертався, то лише до
жінки, а до батьків їздив тільки в
гості. Вказані обставини підтвердили
свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18

Вказане також підтверджується
письмовими поясненнями сусідів в
с.Глинськ - ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 (Том
1 арк.48-50).

Даючи пояснення по суті позову, ОСОБА_1
підтвердив, що він та ОСОБА_7 лише
допомагали батькам по господарству, а
потім, після їх смерті, допомагали
ОСОБА_9 ОСОБА_7 приїздить раз в два
місяці, але не у спірне
будинковолодіння, а зупиняється у
ОСОБА_1 вказане підтверджується
аудіозаписом судового засідання 11.11.2010
р.

Доказів фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном протягом
шести місяців після смерті ОСОБА_10
позивач ОСОБА_7 не надав.

Станом на день смерті ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., ОСОБА_1 перебував
на строковій військовій службі, з якої
був демобілізований в грудні 1990 року,
що підтверджується поясненнями
позивача ОСОБА_1 та не заперечується
сторонами. З заявою про надання
додаткового строку для прийняття
спадщини ОСОБА_1 не звертався. Таким
чином, ОСОБА_1 вважається таким, що не
прийняв спадщину після ОСОБА_10.

З числа спадкоємців першої черги на
момент смерті ОСОБА_10 у спірному
будинковолодінні проживали дружина
померлого - ОСОБА_11 та дочка ОСОБА_9, яка
не тільки була зареєстрована за
вказаною адресою, але й фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном ведучи господарство,
сплачуючи земельний податок, укладаючи
договори страхування майна, доглядаючи
спірне будинковолодіння. Вказані
обставини підтверджуються довідкою
виконкому Глинської сільської ради
(арк..справи 43), сторонами не
заперечувались, а відтак не потребують
додаткового доведення.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (Том 1 арк.19).

Із довідки виданої Воле-Висоцькою
сільською радою 14.04.2010 р. №223,
вбачається що ОСОБА_11 заповіту не
посвідчувала (Том 1 арк.справи 12).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 в зв'язку з
одруженням в жовтні 1991 року фактично
переселився до дружини і на час смерті
матері - ОСОБА_11 в спірному
будинковолодінні не проживав. Як
пояснив ОСОБА_1, після смерті матері він
приходив в гості до сестри - ОСОБА_9
допомагати їй в господарстві, однак
доказів фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном протягом
визначеного ст.549 Цивільного кодексу
УРСР ОСОБА_1 до суду не подав.
Реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за
місцем відкриття спадщини суд не
оцінює як доказ прийняття спадщини,
оскільки це не відповідає вимогам ст.548,
549 ЦК УРСР, що діяв на час відкриття
спадщини.

ОСОБА_1 знався з реєстрації місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1 в 1994
році в зв'язку із купівлею іншого
будинку, що підтверджується довідкою
виконкому Глинської сільської ради №373
(арк..справи 43).

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7
проживав в заводському гуртожитку ВО
«Конвеєр», що підтверджується листом
ВАТ «Конвеєр» від 03.06.2010 р. № 264
(арк..справи 51). Доказів фактичного
вступу в управління та володіння
спадковим майном протягом шести
місяців після смерті ОСОБА_11 позивач
ОСОБА_7 не надав.

Як вказує Пленум Верховного Суду
України, суд не може заміняти органи
нотаріату, а тому не підлягають до
задоволення позови про визнання права
власності на спадкове майно, якщо
спадкоємці пропустили строк для
прийняття спадщини і питання про
поновлення такого строку судом не
вирішене.

Відтак не підтверджені доказами по
справі а тому не підлягають до
задоволення позовні вимоги ОСОБА_1, та
ОСОБА_7 про визнання за ними права по 1/3
кожному на будинковолодіння за
адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_10 та про визнання
частково недійсними свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
03.12.2009 р. Жовківською державною
нотаріальною конторою ОСОБА_9, та
реєстрацію права власності на спірне
будинковолодіння, проведену
Червоноградським МБТІ 04.12.2009 р.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу
України, при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Як підтверджується зібраними доказами
по справі, ОСОБА_7 добровільно
виселився із будинку АДРЕСА_1, і з 1986
року по сьогоднішній день у ньому
фактично не проживає. Як пояснив
представник ОСОБА_7 - ОСОБА_1, ОСОБА_7
тривалий час знаходиться в Росії і раз
в два місяці приїздить до нього додому.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше не випливає із закону або
незаконність набуття такого права
власності не встановлена судом.

За вказаних обставин суд приходить до
висновку, що зустрічний позов ОСОБА_3
підлягає до задоволення, та що у
задоволенні первісного позову та в
задоволенні позову третьої особи з
самостійними вимогами слід відмовити.

Керуючись ст. ст.10,57,60,208, 209 ч. 3,
212-215,218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_7 до
ОСОБА_3, Глинської сільської ради,
третіх осіб : Жовківської державної
нотаріальної контори,
Червоноградського міжміського бюро
технічної інвентаризації про визнання
недійсним та скасування свідоцтва про
право на спадщину, визнання права
власності на спадкове майно, вселення,
визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Воля-Висоцької сільської ради від
08.12.1988 року №42, визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Нестеровської районної ради
від 28.12.1988 року № 382, визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право особистої власності на будівлі
від 31.08.1989 року, виданого ОСОБА_10 -
відмовити .

В задоволенні позову третьої особи з
самостійними вимогами ОСОБА_6 до
ОСОБА_3, Глинської сільської ради,
третіх осіб: Жовківської державної
нотаріальної контори,
Червоноградського міжміського бюро
технічної інвентаризації про визнання
недійсним та скасування свідоцтва про
право на спадщину, визнання права
власності на 1/6 будинковолодіння за
адресою: АДРЕСА_1, визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Воля-Висоцької сільської
ради від 08.12.1988 року № 42, визнання
частково незаконним та скасування
рішення виконкому Нестеровської
районної ради від 28.12.1988 року №382,
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право особистої
власності на будівлі від 31.08.1989 року,
виданого ОСОБА_10 - відмовити .

Зустрічний позов ОСОБА_3
задоволити, визнати ОСОБА_7 таким, що
втратив право проживання в АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через Жовківський
районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мартинишин Я.
М.