У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И 17 грудня 2014 року
м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в складі:
Черненко В.А.,
Лесько А.О., Червинської М.Є.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року, - в с т а н
о в и л а: У червні 2010 року публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 27 березня 2008 року ОСОБА_4
отримала кредитні кошти у розмірі 50
тис. грн. На забезпечення виконання
умов кредитного договору банк того ж
дня уклав із нею договір іпотеки,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.
Внаслідок порушення умов кредитного
договору за відповідачкою утворилася
заборгованість у розмірі 38 506 грн 87 коп.
Ураховуючи викладене, з урахуванням
уточнень позовних вимог, позивач
просив звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом його продажу.Рішенням
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області від 20
серпня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 грудня
2013 року, позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено. У рахунок погашення
кредитної заборгованості у розмірі
38 506 грн 87 коп. звернуто
стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом
її продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладенням від імені ОСОБА_4 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з проведенням дії щодо
коригування технічної документації
відповідно до поточного стану
нерухомості, її перепланування та
перебудови, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки за ціною,
визначеною договором сторонами 112 тис.
грн. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 4 червня 2014 року
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 11 грудня
2013 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції. Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 серпня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено. У поданій касаційній
скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить рішення апеляційного
суду скасувати, рішення Жовтневого
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від
20 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2013 року залишити без змін.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судового рішення в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. Апеляційний суд, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
ухвалюючи нове рішення про відмову у
задоволенні позову, правильно
встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням конкретних
обставин справи з дотриманням норм
процесуального права. Зокрема,
апеляційний суд на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами, дійшов вірного висновку про
відмову у задоволенні позову та при
цьому обґрунтовано послався на п. 41
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 30 березня 2012 року № 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
за яким при вирішенні спору про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд має дати оцінку співмірності суми
заборгованості за кредитом та вартості
іпотечного майна, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав. Оскільки вказане положення
закону є оціночним, то суд має належним
чином його мотивувати, співставити
обставини зі змістом цього поняття,
визначитись, чи не суперечить його
застосування загальному змісту та
призначенню права, яким урегульовано
конкретні відносини (зокрема про право
на першочергове задоволення вимог за
рахунок предмета застави), та врахувати
загальні засади цивільного
законодавства - справедливість,
добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1
ст. 3 ЦК України). Доводи касаційної
скарги та зміст оскаржуваного судового
рішення не дають підстав для висновку
про те, що судом при розгляді справи
були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень. Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає
за необхідне касаційну скаргу
відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а: Касаційну
скаргу публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» відхилити. Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 21 серпня 2014 року
залишити без змін. Ухвала оскарженню не
підлягає. Колегія суддів: В.А.
Черненко А.О. Лесько
М.Є. Червинська