Номер провадження: 22-ц/785/9246/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г.,
Ісаєвої Н.В.

при секретарі Сілукової В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 16 вересня 2014
року по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з позовом, який
згодом був змінений та остаточно
поданий до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що 22
листопада 2005 року між ПАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
№05/11/2005/840-К/737, відповідно до умов якого
банк надав ОСОБА_2 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у розмірі 16 500 доларів США
строком на 60 місяців до 19 листопада 2010
року, зі сплатою 10% річних за
користування кредитними коштами із
цільовим використанням: на придбання
транспортного засобу марки «ВМW 525», 2001
року випуску, а відповідач зобов'язався
сплачувати платежі, встановлені
договором. В забезпечення виконання
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплаті відсотків за користування
кредитом, можливих штрафних санкцій, а
також відшкодування збитків,
пов'язаних із порушенням умов
кредитного договору, згідно п. п. 2.1, 2.2
кредитного договору, ПАТ КБ «Надра»
уклав 22 листопада 2005 року з ОСОБА_4
договір застави, та з ОСОБА_3 договір
поруки №05/11/2005/840-П/737. Відповідно до п. 1
договору застави, виконання
зобов'язань за кредитним договором,
заставодавець на умовах, передбачених
цим договором, передає у заставу
автомобіль марки «ВМW 525», 2001 року
випуску. Відповідно до договору поруки
поручитель ОСОБА_3 поручився за
виконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань у повному обсязі. У зв'язку
з тим, що позичальник належним чином
свої обов'язки не виконує, станом на 25
грудня 2013 року у нього виникла
прострочена заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
23868,81 доларів США, що за курсом НБУ
складає 190783,40 гривень. На підставі
цього позивач просив стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суму боргу
за кредитним договором, відсотків за
користування коштами, пені за
користування коштами, штрафу в рівних
частках з кожного.

У суді першої інстанції сторони в
судове засідання не з'явилися, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 16 вересня 2014 року в
задоволені позову ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовлено в зв'язку з
закінченням строку позовної давності.

На рішення суду ПАТ КБ «Надра» подало
апеляційну скаргу, в якої просить
рішення суду скасувати, постановити
нове, яким задоволені позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на те, що
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, а також, що
судом порушені норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які з'явилися до суду апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
повинно бути скасовано з ухваленням
нового рішення виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення по справі.

У відповідності до ч.3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під
час розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відмовляючи в задоволені позову ПАТ КБ
«Надра», суд виходив з того, що
відповідач перестав виконувати
щомісячні зобов'язання з погашення
кредиту та процентів за користування
кредитом 04.03.2008 року, у зв'язку з чим у
відповідача утворилась заборгованість
за кредитним договором на загальну
суму 23868,81 доларів США, що складає 190783,40
гривень. Однак платіж, який в останнє
був сплачений відповідачем, відбувся
04.03.2008 року, черговий щомісячний платіж
згідно договору мав бути сплачений до 07
квітня 2008 року, але відповідач порушив
умови договору і не сплатив черговий
платіж. Тобто з саме цього часу
починається перебіг позовної давності
за цим платежем. Останній платіж мав
відбутися по 07 грудня 2010 року, в зв'язку
з чим з 08 грудня 2010 року почався перебіг
позовної давності за останнім
платежем. У свою чергу банк звернувся
до суду з позовом 16 січня 2014 року, тобто
пропустив строк позовної давності.

Однак з таким висновком суду
погодитися неможливо з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2005
року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір
№05/11/2005/840-К/737, відповідно до якого банк
надав ОСОБА_2 у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у розмірі 16 500 доларів США строком на 60
місяців, з кінцевим терміном
повернення кредиту 19 листопада 2010 року,
зі сплатою 10% річних за користування
кредитними коштами із цільовим
використанням: на придбання
транспортного засобу марки «ВМW 525», 2001
року випуску, а відповідач зобов'язався
сплачувати платежі, встановлені
договором.

Відповідно до п.8.5 кредитного договору,
вказаний кредитний договір набирає
чинності з моменту підписання та діє до
остаточного виконання позичальником
прийнятих на себе зобов'язань.

В забезпечення виконання зобов'язань
щодо погашення кредиту, сплаті
відсотків за користування кредитом,
можливих штрафних санкцій, а також
відшкодування збитків, пов'язаних із
порушенням умов кредитного договору,
згідно п. п. 2.1, 2.2 кредитного договору,
ПАТ КБ «Надра» уклав 22 листопада 2005
року з ОСОБА_4 договір застави, та з
ОСОБА_3 договір поруки №05/11/2005/840-П/737.
Відповідно до п. 1 договору застави,
виконання зобов'язань за кредитним
договором, заставодавець на умовах,
передбачених цим договором, передає у
заставу автомобіль марки «ВМW 525», 2001
року випуску.

Відповідно до договору поруки
поручитель ОСОБА_3 поручився за
виконання ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

В матеріалах справи міститься
розрахунок заборгованості, з якого
вбачається, що ОСОБА_2 періодично
починаючи з серпня 2012 року по 24 грудня
2013 року здійснював платежі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що саме
він здійснював ці платежі, в зв'язку з
тим, що мав заборгованість за кредитом.

З наведених підстав, судова колегія
приходить до висновку про те, що ОСОБА_2
усвідомлював та розумів, що
правовідносини між ним та банком не
припинилися, а тому у відповідності до
ч. 1 ст. 264 ЦК України ОСОБА_2 сплачуючи
останній платіж 24 грудня 2013 року своїми
діями визнав наявність свого боргу
перед банком та позовна давність
перервалася, тому початок перебігу
строку позовної давності слід рахувати
не з дня не сплати чергового платежу, а
саме не з 08 грудня 2010 року, а з дня
внесення останнього платежу на
погашення заборгованості, тобто з 25
грудня 2013 року.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом безпідставно
був застосований строк позовної
давності, а тому позовні вимоги про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором в розмірі 190783,40
гривень підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителя ОСОБА_3, то в цій
частині позову слід відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, а у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що 22.11.2005 року між
ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки №05/11/2005/840-П/737,
відповідно до умов якого ОСОБА_3
виступив поручителем та зобов'язався
солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед
банком за виконання зобов'язань по
кредитному договору, в тому числі
повернення суми кредиту, нарахованих
процентів, комісій та неустойки
(штрафу, пені) та витрат банку
пов'язаних із стягненням
заборгованості. У випадку невиконання
боржником його зобов'язань перед
кредитором згідно з кредитним
договором, поручитель і боржник
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники. Дія цього договору
поруки закінчується належним
виконанням позичальником, або
поручителем взятих на себе зобов'язань
до повного погашення заборгованості
перед кредитором.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
роз'яснено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК України порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
врахувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку виконання зобов'язання у
повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

З матеріалів справи вбачається, що
кінцевим строком сплати кредиту та
відповідних виплат за кредитним
договором є 19 листопада 2010 року. Отже,
Банк мав право пред'явити позов до
поручителя протягом шести місяців.
Проте, Банк звернувся до суду з
вимогами щодо поручителя лише у січні
2014 року, тобто з пропуском
шестимісячного строку, встановленого
законодавствам, при цьому діє
презумпція припинення поруки.

З наведених підстав, суд першої
інстанції зробив невірний висновок про
порушення строків для пред'явлення
позову, чим порушив права та законні
інтереси позивача у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають вимогам діючого
законодавства, колегія суддів вважає
обґрунтованими, а рішення суду першої
інстанції є таким, що підлягає
скасуванню на підставі п. 1 ч.1 ст.309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, якщо
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд, відповідно, змінює розподіл
судових витрат.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309,
ст. 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 16 вересня 2014 року -
скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 190 783 (сто дев'яносто тисяч
сімсот вісімдесят три) гривні 40
копійок.

В задоволені позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» судовий збір
в розмірі 1 907 (одна тисяча дев'ятсот сім)
гривень 83 копійки за сплату в суді
першої інстанції та 954 (дев'ятсот
п'ятдесят чотири) гривні за сплату в
суді апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С.
Комлева

Судді ______________________________________
О.Г. Журавльов

______________________________________ Н.В. Ісаєва