Ухвала іменем україни 10 грудня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М. суддів:
Маляренка А.В., Нагорняка В.А., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
заступника прокурора
Івано-Франківської області в інтересах
держави в особі Угринівської сільської
ради Тисменицького району
Івано-Франківської області до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті
особи: Управління Держкомзему в
Тисменицькому районі, Державне
підприємство «Центр державного
земельного кадастру», про визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки,
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки та повернення земельних
ділянок, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, в інтересах яких діє
ОСОБА_9, на ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 11
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року заступник прокурора
Івано-Франківської області звернуся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
державні акти на право власності на
земельні ділянки видані відповідачам
на підставі неіснуючого рішення ІІІ
позачергової сесії V скликання
Угринівської сільської ради
Тисменицького району
Івано-Франківської області від 28 липня
2006 року. За таких обставин набуття
відповідачами права власності на
земельні ділянки є незаконним.

На підставі наведеного заступник
прокурора Івано-Франківської області
просив суд визнати недійсними договори
купівлі-продажу спірних земельних
ділянок, укладених 17 жовтня 2006 року
ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з ОСОБА_8,
та державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,96 га,
розташовану в урочищі «Лази», масив
«Боднарчик» у с. Угринів Тисменицького
району від 03 квітня 2007 року серія ЯД
№ 833932,1 виданий ОСОБА_8, а також
повернути земельні ділянки, які вибули
з територіальної громади с. Угринів.

Рішенням Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року у задоволенні позову
заступника прокурора
Івано-Франківської області відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 11
вересня 2014 року провадження у справі
зупинено до розгляду Тисменицьким
районним судом Івано-Франківської
області кримінальної справи про
обвинувачення ОСОБА_11

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, в інтересах яких діє ОСОБА_9,
просять скасувати ухвалу апеляційного
суду, справу направити для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу,
апеляційний суд виходив із того, що
розгляд цивільної справи неможливий,
оскільки у Тисменицькому районному
суді Івано-Франківської області
розглядається кримінальна справи за
обвинуваченням колишнього голови
сільської ради с. Угринів ОСОБА_11 за ч. 2
ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, у
зв'язку з чим районним судом можуть
бути встановлені обставини, які
матимуть значення для вирішення
зазначеної цивільної справи.

Проте погодитися з такими висновками
неможливо, оскільки вони не
ґрунтуються на положеннях цивільного
процесуального законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається у порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

У п. 33 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» судам роз'яснено, що суд
повинен враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
справі можуть бути вирішені питання, що
стосуються підстав, заявлених у справі
вимог, чи умов, від яких залежить
можливість її розгляду. При
неможливості розгляду справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку кримінального
судочинства, підставою для зупинення
провадження у цивільній справі може
бути лише наявність кримінальної
справи на розгляді в суді.

З вказаного
вбачається, що, вирішуючи питання про
зупинення провадження у справі з
підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України, апеляційний суд мав
встановити, чи знаходиться кримінальна
справа, на яку посилався заявник, в
судовому провадженні; чи дійсно від
наслідків розгляду цієї кримінальної
справи залежить прийняття рішення у
справі. Крім того, предметом і
підставою позовних вимог є визнання
недійсними державних актів на право
приватної власності на землю,
договорів купівлі-продажу земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки сільській раді. Дійсність чи
недійсність правочину визначається
виключно нормами цивільного
законодавства, а не вироком суду у
кримінальній справі.

У п. 1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06
листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» судам
роз'яснено, що цивільні відносини щодо
недійсності правочинів регулюються ЦК
України, ЗК України, СК України, Законом
України «Про захист прав споживачів»,
Законом України «Про оренду землі» та
іншими актами законодавства.

При розгляді справ про
визнання правочинів недійсними суди
залежно від предмета і підстав позову
повинні застосовувати норми
матеріального права, якими регулюються
відповідні відносини, та на підставі
цих норм вирішувати справи.

Проте апеляційний суд
вказане не врахував, не зазначив у
своєму судовому рішенні посилання на
докази знаходження кримінальної
справи в суді, що свідчить про
неналежне дослідження та фактичне
невстановлення апеляційним судом
обставин, не зазначив, що саме робить
неможливим розгляд цивільної справи до
розгляду кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_11, який не є
стороною у цивільній справі, по якій
прийнято рішення про зупинення
провадження.

Ураховуючи викладене
та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України,
оскаржувані ухвали апеляційного суду
не можуть вважатись законними та
підлягають скасуванню, а справа -
передачі до суду апеляційної інстанції
для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
задовольнити.

Ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 11
вересня 2014 року скасувати, справу
передати до суду апеляційної інстанції
для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Г.В. Юровська