Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ17 грудня 2014 рокум.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючогоГвоздика
П.О.,суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко
О.І.,Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», третя особа - ОСОБА_6, про
визнання договору поруки недійсним, за
касаційною скаргою представника
ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
серпня 2014 року,в с т а н о в и л а:У грудні
2012 року позивач звернулася до суду з
даним позовом, зазначивши в його
обґрунтування, що 16 травня 2007 року між
Публічним акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ
«КБ «Надра») та ОСОБА_6 укладено
кредитний договір № 8/2007/840-К/985-Н, згідно
з яким останній отримав кредит у
розмірі 130 000 доларів США. У подальшому
позивачу стало відомо, що 16 травня 2007
року від її імені з ПАТ «КБ «Надра»
укладено договір поруки № Н/1 у
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором. Заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 2 червня 2011 року
стягнуто солідарно з боржника та
поручителя заборгованість за
вищевказаним кредитним договором.
Посилаючись на те, що договір поруки з
ПАТ «КБ «Надра» нею не укладався,
позивач просила суд визнати недійсним
оспорюваний договір. Заочним
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 13 березня
2013 року позов задоволено. Ухвалою
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 4
червня 2013 року задоволено заяву про
перегляд заочного рішення та зазначене
вище рішення скасовано. Заочним
рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 8
листопада 2013 року позов задоволено.
Ухвалено визнати договір поруки від 16
травня 2007 року № Н/1, укладений між ПАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_5 недійсним.
Вирішено питання про стягнення судових
витрат. Рішенням апеляційного
суду Дніпропетровської області від 27
серпня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
про відмову у задоволенні позову. У
касаційній скарзі представник ОСОБА_5 -
ОСОБА_7 просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного. Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачем на вимогу суду не
надано оригіналу договору поруки, а
тому дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову. Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив з відсутності
доказів на підтвердження заявлених
вимог, оскільки позивачем надано копію
договору поруки, із заявою про
витребування доказів позивач до суду
не зверталася і відповідна ухвала
судом не постановлювалась. Відповідно
до ст. ст. 213,214 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень.Згідно зі ст. 124
Конституції України та ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право у
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів. Відповідно
до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4
ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному
і повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1
ст. 10, ст. 60 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.Як роз'яснено у п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 жовтня 2008 року №
12 «Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку», перевіряючи законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, суд апеляційної
інстанції повинен з'ясувати: чи
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти), якими
мотивовано рішення, належними й
допустимими доказами та чи доведені
вони. Дослідження нових доказів
апеляційним судом провадиться,
зокрема, у разі існування доказів на
час розгляду справи в суді першої
інстанції і учасник процесу знав про
них, однак з об'єктивних причин не міг
подати їх до суду. Відповідно до п. 5 ч. 1
ст. 301 ЦПК України суддя-доповідач
вирішує питання щодо поважності причин
неподання доказів до суду першої
інстанції. Залежно від обставин справи,
доводів апеляційної скарги можуть бути
вчинені й інші дії, пов'язані із
забезпеченням апеляційного розгляду
справи. Підготовчі дії повинні бути
вчинені суддею-доповідачем у справі
протягом установленого строку. При
цьому згідно з частиною другою статті
301 ЦПК України визначені пунктами 6-8
частини першої цієї статті підготовчі
дії здійснюються з дотриманням правил,
установлених главою 3 "Провадження у
справі до судового розгляду" розділу
ІІІ ЦПК України без попереднього
судового засідання. Перелік
підготовчих дій, визначений статтею 301
ЦПК України , не є вичерпним. Як
вбачається з матеріалів справи, судом
на адресу ПАТ «КБ «Надра» направлено
запит про надання оригіналу спірного
договору поруки. Відповідачем
відповідь на вказаний запит не надано,
однак 8 листопада 2013 року представник
відповідача звернувся до суду з заявою
про відкладення розгляду справи, в якій
просив надати ухвалу про витребування
доказів для виконання. Вирішуючи
питання щодо дослідження доказів, які
без поважних причин не подавалися до
суду першої інстанції, апеляційний суд
повинен врахувати як вимоги частини
третьої статті 27 ЦПК України щодо
зобов'язання особи, яка бере участь у
справі, добросовісно здійснювати свої
права та виконувати процесуальні
обов'язки, так і виключне значення цих
доказів для правильного вирішення
справи. Апеляційний суд при вирішенні
питання про призначення справи до
розгляду не визначив й не провів
додаткові підготовчі дії відповідно до
частини першої статті 302 ЦПК України та,
пославшись на норми ст. ст. 133, 134, 137 ЦПК
України, дійшов передчасного висновку
про відмову у задоволенні позову з
підстав ненадання доказів на
підтвердження заявлених вимог. За
таких обставин рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з підстав, передбачених ч. 3
ст. 338 ЦПК України, з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.Керуючись ст. ст.
336, 338 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а:Касаційну скаргу
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7
задовольнити частково. Рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27 серпня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.Ухвала
оскарженню не підлягає. Головуючий

П.О. Гвоздик Судді:
Н.А.
Горелкіна
О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко