"14" листопада 2014 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

при секретарі Алімурадовій Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та тимчасово
непрацездатної дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою, яку пізніше уточила, в
якій прохає стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
сина у розмірі ? частини усіх видів
заробітку щомісячно, починаючи з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини, а також стягнути з відповідача
аліменти на утримання ОСОБА_1, як
дружини, у розмірі ? частини усіх видів
доходів щомісячно, починаючи з дня
подання заяви до суду і до досягнення
дитиною трирічного віку.

Позивачка у судове засідання не
з’явилася, подала до суду заяву, в якій
просила розглядати справу за її
відсутності, уточнені позовні вимоги
підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове
засідання з’явився, подав до суду
письмові заперечення на позов, проти
позовних вимог в частині стягнення з
нього аліментів на утримання дитини не
заперечував, пояснивши, що з липня 2014
року позивачка та відповідач не
проживають разом, починаючи з серпня 2014
року відповідач щомісячно переправляє
кошти на відповідний банківський
рахунок позивачки у розмірі 1000, 00
гривень, що підтверджується вказаними
квитанціями з призначенням платежу:
допомога на утримання дитини. Крім
того, відповідач зазначив, що кожного
разу перед відвідинами сина, він
дзвонить тещі, питає про всі необхідні
синові дитячі речі та купує їх, що
підтверджується наданими суду копіями
чеків. Щодо вимоги позивачки про
стягнення аліментів на утримання її як
дружини до досягнення сином трирічного
віку - заперечував, посилаючись на те,
що у дружини є право на утримання від
чоловіка, однак воно дійсне за умови, що
чоловік може надавати їй таку
матеріальну допомогу. Зазначив, що
зараз він проживає разом зі своїми
батьками, яким потрібна матеріальна
допомога. Також, відповідач надав суду
довідку про доходи, в якій вказано його
середній місячний заробіток, та
зазначив, що маючи невелику заробітну
плату йому самостійно необхідно
здійснювати оплату за комунальні
послуги, забезпечувати нормальне
функціонування організму, та просив
врахувати той факт, що позивачка
отримує кошти на утримання дитини від
держави.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, за наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 17 жовтня 2013 року, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії І-ВЛ № 222164.

Від шлюбних відносин сторони мають
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого у свідоцтві про
народження серії І-ВЛ № 349249 записаний
відповідач, ОСОБА_2.

Шлюбні відносини сторін фактично
припинені, відповідач з позивачем не
проживає спільно. Син, ОСОБА_3, зараз
проживає разом з позивачкою, ОСОБА_1.

У відповідності зі ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття, при чому
в силу ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я й матеріальне становище
дитини, стан здоров'я й матеріальне
становище платника аліментів й інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 СК України, частка
заробітку, доходу матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України,
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 2 ст. 84 Сімейного
кодексу України, дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством
передбачено право дружини-матері на
утримання чоловіком-батьком до
досягнення дитиною трирічного віку
незалежно від того чи вона працює та
незалежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу. Подання
суду доказів того, що дружина, з якою
проживає дитина, потребує матеріальної
допомоги, не є обов'язковим, оскільки
право на аліменти належить
дружині-матері незалежно від цієї
обставини.

Суд приймає до уваги пояснення
відповідача стосовно того, що йому
необхідно забезпечувати власне
проживання, сплачувати за комунальні
послуги та надавати матеріальну
підтримку своїм батькам
предпенсійного віку, однак це не
звільняє його від обов'язку надавати
матеріальну допомогу дружині, яка у
зв'язку з доглядом за дитиною не має
самостійного доходу.

Визначаючи розмір аліментів на
утримання дружини, суд виходить з того,
що відповідач має працездатний вік. З
цих міркувань, виходячи з принципу
справедливості та розумності та з
урахуванням потреб дружини,
можливостей відповідача, суд присуджує
кошти (аліменти) на утримання дружини
до досягнення дитиною трьох років у
розмірі 1/6 частини від доходу
відповідача.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлено, що відповідач
зобов’язаний виховувати дитину і
надавати їй матеріальну допомогу, у
зв’язку з чим є необхідність стягнення
з відповідача на користь позивача
аліменти на утримання сина у розмірі ?
частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з дня подачі
позову до суду і до повноліття дитини,
та стягнення з відповідача аліменти на
утримання ОСОБА_1, як дружини, у розмірі
1/6 частини усіх видів доходів
щомісячно, починаючи з дня подання
заяви до суду і до досягнення дитиною
трирічного віку.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
суд покладає на відповідача витрати по
сплаті судового збору.

На підставі ст.75, 79, 84, 180, 182, 183 Сімейного
кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11,
209, 212-215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини та тимчасово
непрацездатної дружини - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_3 (і.н. НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н.)

аліменти на утримання

неповнолітнього сина – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менш 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 21.10.2014 року та до досягнення
ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її ж
утримання, аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 21.10.2014 року, і до
досягнення дитиною - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позовні вимоги
залишити без задоволення.

Рішення в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, або якщо
рішення було ухвалене за відсутності
осіб, що приймають участь у справі,
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення.

Суддя:

О.В.Бородіна