У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Леванчука А.О.,
Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
грошових коштів спільною сумісною
власністю та стягнення коштів,
за касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Вінницької
області від 22 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
вона проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з жовтня 2005 року
по день реєстрації шлюбу 09 січня
2007 року. За спільні кошти у розмірі 35 815
грн у день реєстрації шлюбу 09
січня 2007 року придбано у ОСОБА_5
житловий будинок по АДРЕСА_1,
про що останньою складено розписку на
суму 17 815 грн та договір про її довічне
утримання у простій письмовій формі на
суму 18 тис. грн.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 03 квітня 2012 року у
задоволенні позову про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
житлового будинку по АДРЕСА_1
відмовлено з тих підстав, що договір є
неукладеним, оскільки сторонами не
дотримано вимоги закону про
нотаріальне посвідчення та державну
реєстрацію договору.

Вказувала, що у період з 09 січня 2007 року
по 03 квітня 2012 року вони проживали у
зазначеному будинку, та разом з ОСОБА_6
зробили ремонт, здійснили добудову
приміщень та господарських будівель,
збудували криницю, на що витратили
спільні кошти на загальну суму 279 195
грн.

Оскільки шлюб між нею та ОСОБА_6
розірвано, позивачка разом з дітьми
проживає в іншому місці, а відповідач
залишився проживати у спірному
будинку, просила встановити факт її
проживання з ОСОБА_6 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з жовтня 2005
року по 09 січня 2007 року, визнати кошти у
розмірі 35 815 грн спільною сумісною
власністю та стягнути на її користь 1/2
частину цих коштів, а саме 17 907 грн 50 коп.
Також просила стягнути на її користь Ѕ
частину грошових коштів, витрачених на
ремонт на добудову садиби, у розмірі 139
597 грн 50 коп., що є спільною власністю
подружжя.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 27
травня 2014 року встановлено факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу як чоловіка та жінки
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з жовтня 2005 року по 09
січня 2007 року. У задоволенні іншої
частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 22 жовтня 2013 року
рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 27
травня 2014 року скасовано, позов
задоволено частково. Встановлено факт
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу як чоловіка та жінки
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з жовтня 2005 року
по 09 січня 2007 року. Визнано грошові
кошти у розмірі 17 815 грн об'єктом
спільної сумісної власності ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 8907 грн 50 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. У іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено, що 09 січня 2007 року у день
реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на
підставі договору купівлі-продажу,
укладеного у простій письмовій формі
придбали будинок по АДРЕСА_1.

На підтвердження часткового виконання
умов договору купівлі-продажу ОСОБА_5
власноруч написала розписку про
отримання від ОСОБА_6 17 815 грн.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 03 квітня 2012 року у
позові ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу від 09 січня 2007
року дійсним та визнання права
власності на будинок по АДРЕСА_1
відмовлено (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. За ст. 70 СК
України частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що рішенням апеляційного
суду Вінницької області від 03 квітня 2012
року встановлено, що договір
купівлі-продажу будинку є неукладеним,
тому у силу вимог ст. 570 ЦК
України позивачка має право вимагати
повернення своєї частини грошових
коштів (авансу) за невиконаним
договором та обґрунтовано задовольнив
позов у частині стягнення з ОСОБА_5 8907
грн 50 коп.

У частині відмови у позові рішення
апеляційного суду не оскаржувалося.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 22 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Леванчук А.О.,
Маляренко А.В.