У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року
Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі

головуючої судді

Са
рай А.І.

при секретарі

Козар Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
подання головного державного
виконавця районного відділу державної
виконавчої служби Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_1 за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ звернувся в суд з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за межі України.
Посилається на те, що на виконанні у РВ
ДВС Ужгородського МРУЮ перебуває
виконавче провадження ЄДРВП № 24080386 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2п-6762/10 від 17.01.2011 року, виданого
Ужгородським міськрайонним судом про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 14.07.2010 року і до досягнення
дитиною повноліття. Головним державним
виконавцем 01.02.2011 року винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, про що повідомлено
боржника у визначеному законодавством
порядку. 03.02.2011 року державним
виконавцем було надіслано виконавчий
лист та розпорядження про розмір
стягнення аліментів з боржника за
місцем його праці – ТОВ «Бліцарт
Продукціон». З період з 01.02.2011 року по
23.06.2011 року стягнення аліментів
проводилось бухгалтерією ТОВ «Бліцарт
Продукціон». Станом на 24.06.2011 року
залишок заборгованості по аліментам
склав 859.93 грн. Починаючи з липня 2011 року
по 31.12.2013 року боржник сплачував
аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.
Але з травня 2014 року аліменти боржником
не сплачуються. Заборгованість склала
суму 7623.3 грн. станом на 01.09.2014 року.
Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішення, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме: 05.08.2014
року державним виконавцем було
надіслано запити до реєструючих майно
установ та згідно відповідей майно за
боржником не зареєстровано; 20.01.2014 року
державним виконавцем було надіслано на
адресу боржника розрахунок
заборгованості по аліментам та
письмово зобов’язано його погасити
заборгованість по аліментам, яка
станом на 01.01.2014 року склала 4348.36 грн.;
20.02.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про арешт майна
боржника та заборону на його
відчуження, копії якої надіслано до
відповідних установ для виконання та
боржнику для відома, інформацію про
заборону відчуження було внесено до
Єдиних державних реєстрів заборон
відчуження рухомого та нерухомого
майна; 05.08.2014 року державним виконавцем
було надіслано запит до Державної
прикордонної служби з проханням надати
інформацію щодо перетинання боржником
ОСОБА_1 державного кордону України та
19.08.2014 року надійшла відповідь з
Державної прикордонної служби України
із зазначенням дат та часу перетинання
боржником державного кордону України,
що свідчить про можливість покинути
територію України боржником не
виконавши зобов’язання, покладене на
нього судовим рішенням.

Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
своїх зобов’язань, покладених на нього
рішенням Ужгородського міськрайонного
суду про стягнення з нього аліментів на
користь ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 14.07.2010 року і до досягнення
дитиною повноліття. Розгляд справи
просить розглянути без участі
державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання слід відмовити виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у РВ
ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2п-6762/10 від 17.01.2011
року, виданий Ужгородським
міськрайонним судом про стягнення
аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 14.07.2010 року і до
досягнення ним повноліття

01.02.2011 року державним виконавцем РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження.

20.02.2014 року державним виконавцем РВ ДВС
Ужгородського МРУЮ винесено постанову
про накладення арешту на все майно, що
належить боржнику та заборони
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в’їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв’язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
за межі України – до виконання
зобов’язання за рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника –
фізичної особи або керівника боржника
– юридичної особи у праві виїзду за
межі України при виконанні судових
рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Статтею 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в’їзду в Україну
громадян України» передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), – до виконання зобов’язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що
саме по собі самостійне невиконання
боржником зобов’язань, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов’язків.

При цьому, під поняттям «ухилення від
виконання зобов’язань, покладених на
боржника рішенням» слід розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника спрямовані на
невиконання відповідного обов’язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов’язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього
об’єктивні обставини.

Обов’язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.

Як вбачається з матеріалів подання,
постановою державного виконавця від
01.02.2011 року відкрито виконавче
провадження. При цьому, повідомлення
про вручення боржнику вказаної
постанови в матеріалах справи
відсутнє, у поданні йдеться лише про
наявність у боржника невиконаного
грошового зобов’язання, без
визначення причин та доцільності
відповідного обмеження, обставин які
обумовлюють прийняття такого рішення.
Сама по собі заборгованість за
виконуваним рішенням не свідчить про
ухилення боржника від виконання
зобов’язання. Також, в матеріалах
справи відсутні будь-які докази, які
свідчать про отримання боржником
викликів до РВ ДВС Ужгородського МРУЮ.

Крім цього, в поданні не зазначено і не
надано жодного доказу на підтвердження
того факту, що обмеження ОСОБА_1 у
виїзді за межі України яким-небудь
чином вплине на виконання боржником
судового рішення і буде сприяти
погашенню ним заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що у
задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
України суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного
державного виконавця районного
відділу державної виконавчої служби
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі
України – відмовити.

Копію ухвали надіслати РВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

Сарай А.І.