АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» на рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 12 червня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1,
третя особа Служба у справах дітей
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року позивач
звернувся із зазначеним позовом на
обґрунтування якого зазначив, що 04
квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№ 2608/0408/88-014 за яким остання отримала
кредит у розмірі 400 000 доларів США
строком до 03 квітня 2018 року зі сплатою
11.9 % річних.

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 04 квітня 2008 року
сторонами був укладений і нотаріально
посвідчений договір іпотеки квартири
№? 12 загальною площею 147.90 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

25 травня 2012 року та 15 червня 2012
року були укладені і нотаріально
посвідчені договори за останнім
позивач набув прав кредитора та
іпотеко держателя.

Відповідачка не виконала
зобов'язань за кредитним договором,
тому, позивач просив в рахунок
погашення заборгованості за
вищевказаним кредитним договором, яка
станом на 01 січня 2013 року складала 2 126
009.39 грн., з яких 2008494.47 грн.
заборгованості за кредитом, 116183.88 грн.
заборгованості по відсотках, 1331.04 грн.
пені, звернути стягнення на предмет
іпотеки - квартиру № 12 загальною площею
147.90 кв.м., житлова площа 61.70 кв.м. і
складається з трьох кімнат, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
проведення прилюдних торгів за
початковою ціною, встановленою на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності (незалежним експертом) на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій та стягнути з
відповідачки 3441 грн. судового збору. (т.1
а.с.1-43)

Відповідачка та представник
третьої особи проти позову
заперечували, у т.ч. з підстав, що
задоволення позову призведе до
порушення прав малолітньої особи.(т.1
а.с.95)

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 12 червня 2014 року
позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя
особа Служба у справах дітей
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації про звернення
стягнення на предмет іпотеки залишено
без задоволення. (т.1 а.с.228-232)

В апеляційній скарзі Банк
посилався на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначив,
що суд невірно надав оцінку доказам,
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні позову. (т.1
а.с.238-253)

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_2 підтримав
скаргу і просив її задовольнити,
представник відповідачки ОСОБА_3,
представник третьої особи ОСОБА_4
заперечували проти скарги і просили її
відхилити.

ОСОБА_1 до суду не прибула, про
час та місце розгляду справи була
сповіщена шляхом вручення повістки
представнику ОСОБА_3 про що у справі є
докази. (т.2 а.с.33-34)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2
ст. 305 ЦПК України колегія суддів
визнала повідомлення належним, а
неявку такою, що не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити частково
враховуючи наступне.

Відмовивши в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідачка належним чином виконує
зобов'язання за кредитним договором, а
Банк не довів пред'явлення боржнику
вимоги про виконання порушеного
зобов'язання, пославшись на положення
ст. 109 ЖК України та ст. 405 ЦК України
дійшов висновку про відсутність
підстав задоволення позову.

З таким висновком колегія суддів
не погоджується, оскільки він не
підтверджується наявними у справі
доказами, а тому є помилковим.

Судом встановлено, що 04 квітня 2008
року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
2608/0408/88-014 за яким остання отримала
кредит у розмірі 400 000 доларів США
строком до 03 квітня 2018 року зі сплатою
11.9 % річних. За умовами Додатку № 1 до
цього Договору був встановлений графік
погашення заборгованості, за яким
відповідачка мала щомісячно погашати
Банку 3419 доларів США. (т.1 а.с.20-24, 191-192)

З метою забезпечення виконання
кредитних зобов'язань 04 квітня 2008 року
був укладений і нотаріально
посвідчений договір іпотеки за яким
ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку
належну їй на праві власності квартиру
№? 12 загальною площею 147.90 кв.м., яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (т.1
а.с.27-36)

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» був укладений і
нотаріально посвідчений договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань, відповідно до якого ПАТ
«Сведбанк» передав ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами. (т.1 а.с.11,
137-166)

За належно завіреною копією Додатку до
договору від 25 травня 2012 року ПАТ
«Сведбанк» передав ПАТ «Дельта Банк»
права вимоги за кредитним договором №
2608/0408/88-014 від 04 квітня 2008 року та
договором іпотеки від 04 квітня 2008 року,
укладеним із ОСОБА_1 (т.2 а.с.35-87)

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк»
та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений і
нотаріально посвідчений договір про
передачу активів та кредитних
зобов'язань, відповідно до якого ПАТ
«Дельта Банк» передав ПАТ «Альфа-Банк»
права вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, у т.ч. за
кредитним договором № 2608/0408/88-014 від
04.04.2008 року укладеним із ОСОБА_1 У цей же
день був складений Акт
приймання-передачі прав вимоги до
Договору купівлі-продажу прав вимоги
від 15 червня 2012 року. (т.1 а.с.12-19, 86-92, 167-181)

За належно завіреною копією Додатку до
договору від 15 червня 2012 року ПАТ
«Дельта Банк» продав ПАТ «Альфа-Банк»
права вимоги за кредитним договором
№ 2608/0408/88-014 від 04 квітня 2008 року
та договором іпотеки від 04 квітня 2008
року, укладеним із ОСОБА_1 (т.2 а.с.35-87)

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що ПАТ «Альфа-Банк»
встановленим порядком набув прав
кредитора та іпотекодержателя за
вищевказаними кредитним і іпотечним
договором.

Відповідачка не виконала
зобов'язань за кредитним договором, а
саме станом на 01 січня 2013 року
відповідачка мала заборгованість
перед Банком в розмірі 267331.25 доларів
США, що за курсом НБ України складало 2
136 778.71 грн., з яких 251281.68 доларів США або
2008494.47 грн. за тілом кредиту, 14535.70
доларів США або 116.183.88 грн. проценти за
користування кредитом, 1513.87 доларів США
або 12100.36 грн. пені. (т.1 а.с.37-40)

Цих обставин представник
відповідачки не заперечував і в суді
апеляційної інстанції.

Доказів належного виконання
зобов'язань за кредитним договором у
період із 10 серпня 2008 року і до 01 січня
2013 року і щомісячного погашення
заборгованості за тілом кредиту та
процентами як це передбачено Додатком
№ 1 до кредитного Договору від 04 квітня
2008 року відповідачка до суду не надала,
не встановлено таких і в судовому
засіданні.

Посилання відповідачки на
надані нею квитанції про часткове
погашення заборгованості і сплату
коштів за період із березня 2013 року до
лютого 2014 року, не спростовують
висновків про наявність
заборгованості у вищезазначеному
розмірі станом на 01 січня 2013 року і не
можуть бути визнані доказами погашення
такої, оскільки сплачувались на
погашення поточних платежів за
графіком, який є Додатком № 1 до
кредитного договору і яким визначено,
що щомісячно сума погашення
заборгованості мала б складати 3419
доларів США. При цьому відповідачка
ОСОБА_1 не заперечувала наявність у неї
заборгованості за тілом кредиту, у
зв'язку з чим зверталась до Банку із
письмовою заявою про відстрочку по її
сплаті. (т.1 а.с.23-24, 126-135)

Посилання районного суду на те,
що відповідачка сплачувала кошти не
свідчить про погашення нею поточної
заборгованості станом на 01 січня 2013
року, оскільки доказів погашення такої
відповідачкою до суду не надано і
районним судом не встановлено.

Право позивача надавати кредити
у іноземній валюті не заперечувалось,
процентна ставка за кредитним
договором в односторонньому порядку
Банком не підвищувалась.

Факту підписання договорів
кредиту та іпотеки, отримання грошей,
та порушення кредитних зобов'язань
відповідачка та її представник не
спростували і на час розгляду справи
судом, останні обставини
підтверджуються довідкою Банку. (т.1
а.с.190)

Право позивача вимагати
повернення кредиту або звернути
стягнення на предмет іпотеки та
обов'язок боржника ОСОБА_1 сплатити
заборгованість за кредитом, відсотки,
пеню, а також розрахунки такої станом
на 01 січня 2013 року у розмірі 2 126 009.39 грн.,
з яких: 2008494.47 грн. заборгованості за
кредитом, 116183.88 грн. заборгованості по
відсотках, 1331.04 грн. пені,, передбачені і
відповідають змісту п.п. 1.1-1.3, 2.1-2.3,
3.1-3.3, 3.9-3.10, 5.1.1-5.1.11, 6.1, 8.1 укладеного
Банком і ОСОБА_1 04 квітня 2008 року
кредитного договору № 2608/0408/88-014. (т.1
а.с.20-24)

При цьому, колегія суддів
враховує, що Банком у позовній заяві
заявлена до стягнення із ОСОБА_1 менша
сума ніж зазначено у розрахунку
заборгованості.

Вищезазначена сума
заборгованості є значною та з огляду на
положення ст. 39 вищевказаного Закону
України «Про іпотеку», колегія суддів
визнає, що порушення відповідачкою
основного зобов'язання завдає збитків
іпотекодержателю.

За п.п. 1-4, 12 укладеного 04 квітня 2008 року
і нотаріально посвідченого Договору
іпотеки передбачено право Банку
звернути стягнення на предмет іпотеки,
у т.ч. за рішенням суду (п. 12.1 Договору
іпотеки). При цьому іпотекодавець
гарантувала відсутність прав інших
осіб на предмет іпотеки. (т.1 а.с.27-29)

21 січня 2013 року Банком на адресу
боржника спрямовано повідомлення про
усунення порушень та виселення із
прикладенням списку рекомендованих
поштових відправлень в якому зазначене
прізвище відповідачки та квитанції
поштового відправлення.(т.1 а.с.41-42)

Таким чином, у справі наявні
докази виконання Банком положень ст.ст.
12, 35 Закону України «Про іпотеку»,
надіслання іпотекодавцю, який
одночасно є боржником письмової вимоги
про усунення порушення із зазначенням
стислого змісту порушених зобов'язань,
вимоги про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї
вимоги.Таким повідомленням кредитором
боржника колегія суддів визнає і
звернення позивача до суду із
зазначеним позовом.

Заперечення представника служби
у справах дітей Шевченківської
районної в місті Києві державної
адміністрації щодо наявності майнових
прав неповнолітніх дітей на іпотечну
квартиру колегія суддів відхилила як
неспроможні, оскільки доказів таких
обставин до суду не надано. До суду не
надано доказів реєстрації
неповнолітніх дітей у іпотечній
квартирі на час укладення іпотечного
договору.(т.1 а.с.94)

При цьому, сам по собі факт
реєстрації або проживання
неповнолітніх дітей у вищевказаній
квартирі на час розгляду справи судом
не є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог Банку.

Оскільки до суду не надано
доказів продажу іпотечного майна за
виконавчим написом нотаріуса, сам по
собі факт відкриття виконавчого
провадження за виконавчим написом
нотаріуса не є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог Банку про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за рішенням суду у цьому провадженні.
(т.1 а.с.218-224)

07 червня 2014 року, тобто на час ухвалення
оскаржуваного рішення набрав чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 3 червня 2014 року N
1304-VII.

Відповідно до ст. 1 цього Закону не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно зі ст.. 4 Закону України «Про
заставу» та/або предмет іпотеки, згідно
із ст. 5 Законом України «Про іпотеку»,
якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов`язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника / майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Оскільки судом встановлено, що належна
відповідачці ОСОБА_1 на праві власності
квартира № 12 за адресою: АДРЕСА_1, має
загальну площу 147.90 кв.м., тобто більшу
ніж зазначено в Законі, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для застосування Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» як підставу відмови в позові
Банку.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
підлягають задоволенню.

Врахувавши п. 5 укладеного сторонами
іпотечного Договору, колегія суддів
визначила початкову ціну предмету
іпотеки для подальшої реалізації в
розмірі 4 107 922 грн. 50 коп.,
проте не нижче звичайної ціни на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності(незалежним
експертом) на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Про вжиття заходів щодо забезпечення
збереження предмета іпотеки або
передачі його в управління на період до
його реалізації Банк не заявляв,
необхідності вжиття таких не
встановленою, реєстрація обтяження
предмета іпотеки проведена. (т.1 а.с.27-28)

Пріоритету та розміру вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки в судовому
засіданні не встановлено.

Оскільки позивач не заявляв
відповідних вимог про виселення, а
сторони не позбавлені права
врегулювати спір мирний шляхом на
стадії виконання судового рішення, з
огляду на положення ст. 39 Закону
України «Про іпотеку», колегія суддів
не вирішувала питання про виселення
мешканців з вищезазначеної квартири.

Інші доводи скарги цих висновків не
спростовують, тому колегія суддів їх
відхилила.

На підставі ст. 88 ЦПК України, 3 441
грн. судового збору сплаченого
позивачем за розгляд справи районним
судом підлягають стягненню із
відповідачки на користь позивача. (т.1
а.с.1)

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307,
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 12 червня 2014 року -
скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
задовольнити, звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру № 12
загальною площею 147.90 кв.м., житлова
площа 61.70 кв.м. і складається з трьох
кімнат, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка на праві власності
належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н.
НОМЕР_1 на погашення заборгованості
ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним
товариством «Альфа-Банк» (код ЄДРПОУ -
23494714) за кредитним договором від 04
квітня 2008 року № 2608/0408/88-014, в сумі 2 126 009
(два мільйони сто двадцять шість тисяч
дев'ять) грн. 39 коп., з яких 2 008 494 (два
мільйони вісім тисяч чотириста
дев'яносто чотири) грн. 47 коп.
заборгованості за кредитом, 116 183 (сто
шістнадцять тисяч сто вісімдесят три)
грн. 88 коп. заборгованості по відсотках,
1331 (одна тисяча триста тридцять одна)
грн. 04 коп. пені.

Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів.

Визначити початкову ціну предмету
іпотеки для подальшої реалізації в
розмірі 4 107 922(чотири мільйони сто сім
тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн. 50
коп., проте не нижче звичайної ціни на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності (незалежним
експертом) на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н.
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
(код ЄДРПОУ - 23494714) - 3 441 (три тисячі
чотириста сорок одна) грн. 00 коп.
судового збору розгляду справи в суді
першої інстанції.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й. Шиманський

Справа № 22-ц/796/118112014

Унікальний номер 761/4335/13-ц

Головуючий у першій інстанції -
МальцевД.О.

Доповідач Левенець Б.Б.