У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 08 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 20
жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання квартири
об'єктом спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому просив
визнати квартиру АДРЕСА_1 об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та визначити частки у майні, що є
об'єктом спільної сумісної власності
по Ѕ частині за кожним.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від
08 вересня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 20 жовтня 2014 року, позов
задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 в ЖБК
«Льонок» у м. Рівне спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та
ОСОБА_2

Визначено частки співвласників ОСОБА_3
і ОСОБА_2 у праві спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 в ЖБК
«Льонок» у м. Рівне по Ѕ частині за
кожним.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про відмову у позові,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
із того, що спірна квартира є спільним
майном подружжя та здійснив поділ,
виходячи із рівності їх часток.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
квартири об'єктом спільної сумісної
власності, за касаційною скаргою на
рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 08 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 20 жовтня 2014
року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак