Ухвала іменем україни 24 грудня 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів: Мазур
Л.М., Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В., розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24
травня 2006 року між банком та ОСОБА_6
було укладено кредитний договір №
DNH4KS99920243, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 2 140
грн 24 коп. для придбання мобільного
телефону Sony Ericsson K7501 вартістю 1 726 грн у
ПП ОСОБА_7, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі
25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Внаслідок неналежного виконання
відповідачем кредитних зобов'язань
станом на 05 липня 2013 року утворилась
заборгованість за тілом кредиту в сумі
2 140 грн 24 коп.; за процентами за
користування кредитом - 10 534 грн; пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором -19 470 грн 08 коп.; штраф
(фіксована частина) - 500 грн; штраф
(процентна складова) - 1 607 грн 22 коп.;
загальна сума боргу - 34 251 грн 54 коп.

11 жовтня 2013 року ОСОБА_6 вніс до ПАТ КБ
«ПриватБанк» через термінал 50 грн у
рахунок погашення своїх кредитних
зобов'язання за договором, а отже
визнав свій борг.

На підставі наведеного, ПАТ КБ
«ПриватБанк» просило суд стягнути з
ОСОБА_6 на користь банку 34 251 грн 54 коп.
боргу за кредитним договором та судові
витрати.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 27 травня 2014
року, у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції,
відмовляючи у задоволенні позову,
виходив із того, що позивачем пропущено
встановлений ст. 257 ЦК України
трирічний строк позовної давності
звернення до суду.

Апеляційний суд,
скасувавши рішення суду першої
інстанції та ухваливши нове рішення,
яким позов задовольнив, виходив із
того, що відповідач із заявою про
закриття карткового рахунку не
звертався, банк не мав наміру
припинення договору, тому відповідно
до умов кредитного договору строк дії
картки та строк дії кредитного
договору поновлювався кожного разу зі
спливом терміну дії картки.

Проте з такими
апеляційного суду не можна погодитись
з наступних підстав.

Судом установлено, що за кредитним
договором, укладеним 30 червня
2006 року між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_6,
останній отримав кредит у розмірі 2 140
грн 23 коп. зі сплатою 25,08 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом
строком на 12 місяців. Свої зобов'язання
за кредитним договором у повному
обсязі ОСОБА_6 не виконав, внаслідок
чого за розрахунком банка утворилася
заборгованість, яка станом на 05 липня
2013 року становить 34 251 грн 54 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України
договір є укладеним з моменту
досягнення в належній формі згоди з
усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) термін
позовної давності за вимогами про
стягнення кредиту, процентів за
користування кредитом, винагороди,
неустойки (пені, штрафів) за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю у п'ять років (а. с. 35-38).

Таким чином, сторони у письмовій формі
домовились про збільшення строку
позовної давності відносно стягнення
заборгованості за кредитом до п'яти
років, що не заборонено ст. 259 ЦК
України.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
позовом у вересні 2013 року, строк дії
кредитного договору сплив 30
червня 2007 року.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суди дійшли обґрунтованого висновку
про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
пропустив передбачений п. 5.5
Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) термін позовної давності у
п'ять років, який сплив 30 червня
2012 року.

Не заслуговують на увагу доводи
касаційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк»
про переривання строку позовної
давності відповідно до ч. 1 ст.
264 ЦК України, оскільки дії ОСОБА_6 з
погашення заборгованості за кредитним
договором вчинено поза межами строку -
11 жовтня 2013 року (а. с. 70)
позовної давності, а переривання
строку позовної давності може мати
місце під час перебігу цього строку.

Із матеріалів справи та змісту
оскаржуваних рішення суду першої
інстанції та ухвали апеляційного суду
не вбачається, що судом при вирішенні
спору допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України
як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК
України визначено, що суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судом повно
та всебічно з'ясовано дійсні обставини
справи, надано належну оцінку зібраним
у ній доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Славутського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 12 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Хмельницької
області від 27 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді: Л.М.
Мазур А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Г.В.
Юровська