Дата документу 12.11.2014
ЄУ № 420/1262/14-ц
Провадження №2/420/553/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
Новопс
ковський районний суд Луганської
області

в складі: головуючого
судді                              Б
ондар Ю.О.

при секретарі

Котовій О.Л.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт. Новопсков
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 сільської ради Новопсковського
району Луганської області,
реєстраційної служби Новопсковського
районного управління юстиції в
Луганській області про визнання прав
власності на домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського
районного суду з позовом до
відповідачів, в якому просить визнати
за нею право власності на 1/2 частину
домоволодіння, в порядку спадкування
за законом, яке розташоване за адресою
вул. Красноармійська, буд. 44, с.
Можняківка, Новопсковського району
Луганської області та визнати за нею
право власності на 1/2 частину
домоволодіння, розташованого по вул.
Красноармійській, буд. 44, с. Можняківка,
Новопсковського району Луганської
області, згідно ст. 60 СК України, як
майно набуте подружжям під час шлюбу. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона зі своїм покійним
чоловіком – ОСОБА_3 побудувала у 1963-1964
роках будинок, розташований за адресою
– с. Білолуцьк, вул. Красноармійська,
буд. 40, Новопсковського району, пізніше
вулиця була розділена на два села і
зараз вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.
03.09.1965 року виконкомом Білолуцької
селищної ради їй та чоловіку було
видано свідоцтво про право особистої
власності на вищевказане
домоволодіння. 31.08.2013 року її чоловік
ОСОБА_3 помер. Після його смерті
відкрилася спадщина у вигляді 1/2
частини домоволодіння, розташованого в
с. Можняківка, вул. Красноармійська,
буд. 44, Новопсковського району
Луганської області, а 1/2 частина
домоволодіння належить їй, згідно ст. 60
СК України. Вона як дружини померлого
являється спадкоємицею першої черги за
законом, заповіт на користь третіх осіб
відсутній. Спадщину після смерті
чоловіка вона фактично прийняла, так як
проживала разом з ним. Зараз їй
необхідно реалізувати своє право на
спадщину – отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом, але вона
не може цього зробити, так як за життя
чоловіка вони не провели державної
реєстрації права власності на
вищевказаний будинок, хоча прожили у
ньому все свої життя, тому нотаріусом
їй було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом, у
зв’язку з чим він вимушений звернутися
до суду з цим позовом.

Позивач та її представник в судове
засідання не з’явилися, від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи без її участі, на
позовних вимогах наполягає, просить
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2
сільської ради Новопсковського району
Луганської області в судове засідання
не з’явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, не заперечує
проти позовних вимог.

Представник відповідача реєстраційної
служби Новопсковського районного
управління юстиції в Луганській
області в судове засідання не
з’явилася, надала заяву про розгляд
справи без її участі, рішення просить
ухвалити на розсуд суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову за наявності для того законних
підстав суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення по справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 31
серпня 2013 року помер чоловік позивачки
– ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, серії I-ЕД №380514
виданим 02 вересня 2013 року виконавчим
комітетом ОСОБА_2 сільської ради
Новопсковського району Луганської
області.

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді домоволодіння №44 по вул.
Красноармійська в с. Можняківка
Новопсковського району Луганської
області.

Відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 ЦК України
спадкоємицею першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 є його дружина
ОСОБА_3 ( до шлюбу – Кузнєцова) ОСОБА_4,
свідоцтво про одруження ІІ-ЯР № 175517,
виданим 17.11.1958 року бюро записів актів
громадянського стану Білолуцького
району Луганської області, актовий
запис № 35.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після
смерті ОСОБА_3 позивач прийняла
спадщину, як спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, що підтверджується, довідкою
виданою виконавчим комітетом ОСОБА_2
сільської ради Новопсковського району
Луганської області вих. №467 від 03.10.2014
року, та записом в її паспорті про місце
проживання.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивач у
встановлений законом термін та
порядок, звернулася до приватного
нотаріуса Новопсковського районного
нотаріального округу із заявою про
прийняття спадщини та видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Згідно постанови приватного нотаріуса
Новопсковського районного
нотаріального округу від 01.10.2014 року
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії, позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, у зв’язку з тим, що нею не були
подані необхідні для вчинення
нотаріальної дії документи.

В даний час позивач бажає реалізувати
своє право на спадщину за заповітом,
але не може цього зробити, так як
відсутні правовстановлюючі документи
на спадкове майно - житловий будинок,
оскілки за життя її чоловіка ОСОБА_3
вони не провели державної реєстрації
права власності на вищевказаний
будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до статті 331 ЦК України
право на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Особа, яка виготовила річ зі
своїх матеріалів на підставі договору
є власником цієї речі. Право власності
на новостворене нерухоме майно
(житловий будинок, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у
складі спадщини, яку прийняв
спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна. Право
власності на нерухоме майно виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації цього майна.

Той факт, що домоволодіння розташоване
за адресою вул. Красноармійська, буд. 44,
с. Можняківка, Новопсковського району
Луганської області., належить позивачу
та її померлому чоловіку ОСОБА_3
підтверджується документально.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на домоволодіння від 03.09.1965
року, видного виконавчим комітетом
Білолуцької селищної ради депутатів
працюючих, домоволодіння розташоване
за адресою: с. Можняківка, вул.
Красноармійська, буд. 44,
Новопсковського району Луганської,
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 626 від 29.10.2014
року виданої виконкомом ОСОБА_2
сільської ради Новопсковського району
Луганської області, в зв’язку з
проведеною інвентаризацією житлових
будинків по вул. Красноармійській,
житловому будинку перенумеровано
номер будинку з № 40 на № 44.

Згідно звіту Новопсковського РБТІ про
оцінку майна, рік побудови житлового
будинку розташованого за адресою: с.
Можняківка, вул. Красноармійська, буд.
44, Новопсковського району, Луганської
області – 1960 р., його вартість станом на
03 жовтня 2014 року складає – 35266,00 грн.

Відповідно до листа Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року,
належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Державна реєстрація права власності на
нерухоме майно, регулюється Законом
України від 1 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», що
набрав чинності з 27.01.2005 року.

Оскільки, житловий будинок, що є
предметом даного позову, був
побудований у 1960 році, до набрання
чинності Законом України від 1 липня 2004
року «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,
то порядок державної реєстрації
зазначеного житлового будинку, повинен
був проводитися відповідно до
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року №56.

Отже, судом встановлено, що житловий
будинок, розташований за адресою: вул.
Красноармійська, буд. 44, с. Можняківка
Новопсковського району Луганської
області, належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
померлому 31 серпня 2013 року, на праві
приватної власності, оскільки це
підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд вважає вимоги
позивача щодо визнання права власності
на домоволодіння, такими, що підлягають
задоволенню, оскільки вони законні,
обґрунтовані та доказово підтверджені
матеріалами справи, а також визнані
відповідачами.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст.
174,213-215 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1218 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
сільської ради Новопсковського району
Луганської області, реєстраційної
служби Новопсковського районного
управління юстиції в Луганській
області про визнання прав власності на
домоволодіння, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частину домоволодіння,
розташованого за адресою: с.
Можняківка, вул. Красноармійська, буд.
44, Новопсковського району Луганської
області, в порядку спадкування за
законом, після смерті ОСОБА_3, померлого
31 серпня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на 1/2 частину домоволодіння,
розташованого за адресою: с.
Можняківка, вул. Красноармійська, буд.
44, Новопсковського району Луганської
області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано апеляційному суду Харківської
області через Новопсковський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :