Справа №463/4331/14-ц
Провадження №2/463/1844/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Гирич С. В.

при секретарі судових засідань
Попович Х.І.

з участю представника позивача
Томашівського О.Г.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом
Приватного підприємства «Вітус» до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики, трьох відсотків
річних, суд,-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся із позовом до
відповідача про стягнення боргу за
договором позики від 17 липня 2012 року в
розмірі53800 грн. та трьох відсотків
річних від простроченої суми в розмірі
3908 грн. 20 коп., стягнення судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на
підставі заяви відповідача про надання
позики, між сторонами було укладено
договір про надання тимчасової
фінансової допомоги від 17.07.2012 року в
розмірі 80000 грн. 00 коп. Позика
відповідачу була видана 17.07.2012 року.
Відповідно до умов договору відповідач
зобов'язався повернути отримані кошти
до 01.09.2012 року будь-якими частинами.
Однак взяті на себе зобов'язання
відповідач виконував не належним
чином, на даний час погасив
заборгованість частково, решту позики
на суму 53800 грн. 00 коп. не повернув, а
тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
аналогічних мотивів, просить стягнути
з відповідача заборгованість за
договором позики та три відсотки
річних від простроченої суми у зв'язку
із порушенням відповідачем взятого на
себе зобов'язання по поверненні позики.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, про час та місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, причин
неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що позивач не заперечує
проти заочного розгляду справи, а
належно повідомлений про розгляд
справи відповідач в судове засідання
не з'явився повторно, суд вважає, що
відповідно до ст.224 ЦПК України, справу
слід розглянути у відсутності
відповідача, постановивши заочне
рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази у
справі, суд позов задовольняє з таких
підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що на підставі заяви
відповідача ОСОБА_3 про надання позики
від 17.07.2012 року (а.с.6), між ПП «Вітус» та
ОСОБА_3 було укладено договір про
надання тимчасової фінансової
допомоги від 17.07.2012 року (а.с.7), який за
своєю правовою природою являється
договором позики.

Відповідно до умов договору ПП «Вітус»
надав ОСОБА_3 позику в розмірі 80000 грн. 00
коп. з остаточним терміном погашення до
01.09.2012 року. Пунктом 3 договору було
передбачено, що ОСОБА_3 має право в
будь-який час і будь-якими сумами, але
не пізніше терміну вказаного в п.2
договору погасити борг.

Як вбачається із видаткового касового
ордеру (а.с.8), позику в сумі 80000 грн. 00
коп. відповідачу ОСОБА_3 було видано
позивачем 17.07.2012 року.

Згідно з прибутковими касовими
ордерами від 24.09.2013 року №283, від 25.09.2013
року №286, від 13.11.2013 року №343, від 11.02.2014
року №42 (а.с.9-12), відповідачем ОСОБА_3
було частково повернуто борг згідно
умов договору позики від 17.07.2012 року,
шляхом сплати в касу підприємства сум
13000,00 грн., 12000,00 грн., 700,00 грн., 500,00 грн.
відповідно.

Таким чином судом встановлено, що на
даний час відповідачем не повернуто
позивачу позики на загальну суму 53800
грн. 00 коп.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Крім цього, у відповідності до ч.2 ст.625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається із представленого
розрахунку (а.с.4) штрафні санкції за
прострочення виконання боржником
зобов'язання за умова договору позики
від 17.07.2012 року склали: три відсотки
річних в розмірі 3908 грн. 20 коп.

За таких обставин, оскільки
відповідачем взяті на себе
зобов'язання за умовами договору
позики від 17.07.2012 року виконувалися не
належним чином, у визначені терміни
договором грошову позику позичальнику
повернуто не було, а відтак слід
позовні вимоги задоволити в повному
обсязі та стягнути з відповідача на
користь позивача не повернуту суму
позики разом із трьома процентами
річних від простроченої суми.

Керуючись ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, персональний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Приватного підприємства
«Вітус», , заборгованість за
договором позики від 17.07.2012 року в
розмірі 53800 грн. 00 коп. та три проценти
річних від простроченої суми в розмірі
3908 грн. 20 коп., а всього в розмірі 57708
(п'ятдесят сім тисяч сімсот вісім) грн. 20
коп.

Стягнути з ОСОБА_3, персональний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Приватного підприємства
«Вітус», , понесені
позивачем судові витрати - судовий збір
в розмірі 577 (п'ятсот сімдесят сім) грн. 10
коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст. 294 ЦПК України до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:
Гирич С. В.