АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1941/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 2 Гудзенко В. Л.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
07 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшина В. І.суддівВишні Н. В.
, Пономаренка В. В. при
секретаріАнкудінов О.І. адвокати
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу органу опіки та піклування
Уманської міської ради на рішення
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 26 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
яка діє у своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_9, органу
приватизації житла Уманської міської
ради народних депутатів, треті особи:
орган опіки та піклування Уманської
міської ради народних депутатів, КП РЕУ
№3 про визнання приватизації недійсною
та скасування рішення органу
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_8, яка діє у своїх інтересах та
інтересах малолітнього ОСОБА_9, органу
приватизації житла Уманської міської
ради народних депутатів, треті особи:
орган опіки та піклування Уманської
міської ради народних депутатів, КП РЕУ
№3 про визнання приватизації недійсною
та скасування рішення органу
приватизації, мотивуючи свої вимоги
тим, що ОСОБА_8 є її рідною дитиною, а її
син ОСОБА_9 її онуком. В квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 їх
сім'я вселилась в 1994 р. та проживали
однією сім'єю до 2000 р. 16.09.2000 р. ОСОБА_10
одружилась з ОСОБА_11 і після після
реєстрації шлюбу перейшла на постійне
місце проживання зі своїм чоловіком за
адресою: АДРЕСА_2 де проживали в період
з 2000 р. по 2007 р. В 2002 р. у них народився
син ОСОБА_9, який знаходився на їх
вихованні та утриманні. В грудні 2007 р.
ОСОБА_8 з чоловіком ОСОБА_11 та сином
вселилися та стали постійно проживати
в квартирі АДРЕСА_7. Факт проживання
дочки з онуком за вказаною адресою
підтверджується актом від 26.10.2011 р.
складеного за участю майстра РЕУ - 1
ОСОБА_12, паспортиста РЕУ - 3 ОСОБА_13
актом від 19.06.2013 р. завіреного
начальником РЕУ - 3 довідкою
навчально-виховного закладу №1,
довідкою Уманської міської
Позивач просила суд скасувати
розпорядження органу приватизації за
приватизації 1/3 частки житла- квартири,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на
ім'я ОСОБА_14 та ОСОБА_9 в зв'язку з її
невідповідністю вимогам діючого
законодавства. Визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно за вище вказаною
адресою в частині визначення
власниками ОСОБА_14 та ОСОБА_9 на 1/3
Рішенням Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 травня 2014 року позов
ОСОБА_7 задоволено. Скасовано
розпорядження органу приватизації за
номером 14147 від 16 червня 2011 р. про
приватизацію квартири АДРЕСА_1. Визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно - квартиру,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1 про
визнання власниками вказаної квартири
ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_9 Повернуто
квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням орган опіки та піклування
Уманської міської ради подав
апеляційну скаргу, вважаючи що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального права та
просять скасувати рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 травня 2014.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, яка діє у своїх інтересах та
інтересах малолітнього ОСОБА_9, органу
приватизації житла Уманської міської
ради народних депутатів, треті особи:
орган опіки та піклування Уманської
міської ради народних депутатів, КП РЕУ
№3 про визнання приватизації недійсною
та скасування рішення органу
приватизації, суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що оскільки
ОСОБА_8 та її син ОСОБА_9 в квартирі
АДРЕСА_1 були лише зареєстровані, але не
проживали в ній, то вони втратили право
користування даною квартирою та на її
приватизацію.

Проте погодитись з такими висновками
суду першої інстанції не є можливим.

Встановлено, що в 2011 році ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 звернулась до органу
приватизації Уманської міської ради з
заявою та переліком необхідних
документів, визначених пунктами 17-19
Положення про порядок передачі квартир
(будинків), жилих приміщень у
гуртожитках у власність, затвердженого
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16 грудня 2009 року №396 про
приватизацію квартири АДРЕСА_1 на склад
сім'ї із трьох осіб - наймач ОСОБА_7 та
членів її сім'ї - дочка ОСОБА_8 та
неповнолітній онук ОСОБА_9 Згідно
розпорядження органу приватизації
№14147 від 16.06.2011 р. про приватизацію
житла надано дозвіл на приватизацію
однокімнатної квартири АДРЕСА_1, в м.
Умані ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

На підставі даного розпорядження
відділом житлового господарства
Уманської міської ради було видано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1 власникам ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 частка кожного з яких
становить 1/3. Приватизація була
здійснена на підставі заяви ОСОБА_7
(а.с.154).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" та п. 5 Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
приватизація здійснюється шляхом
безоплатної передачі громадянам
квартир (будинків), кімнат у
гуртожитках з розрахунку санітарної
норми 21 квадратний метр загальної
площі на наймача і кожного члена сім'ї
та додатково 10 квадратних метрів на
сім'ю.

Пунктом 1 ст. 5 Закону "Про приватизацію
державного житлового фонду" визначено,
що до членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно
проживають в квартирі (будинку) разом з
наймачем або за якими зберігається
право на житло, тобто, передача квартир
у власність здійснюється тільки
наймачам і членам їх сімей.

Згідно п. 4 ст. 5 Закону "Про приватизацію
державного житлового фонду" право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону, право на
приватизацію житлових приміщень у
гуртожитку з використанням житлових
чеків одержують громадяни України, які
на законних підставах проживають у них.

Відповідно до ст. ст. 1, 5, 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду", за якими передача
займаних квартир здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі, в тому числі тимчасово
відсутніх, за якими зберігається право
на житло, з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири, при
цьому до членів сім'ї наймача
включаються лише громадяни, які
постійно проживають в квартирі разом з
наймачем або за якими зберігається
право на житло.

Судом встановлено, що дочка позивачки
ОСОБА_8 та її неповнолітня дитина
ОСОБА_9 були зареєстровані в АДРЕСА_1 та
мають всі права і обов'язки, як члени
сім'ї наймача, постійно, в тому числі і
на час приватизації, іншого житла не
мають, іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням
сторонами не укладено.

Згідно зі статтею 144 Конституції
України, статтею 59 Закону "Про місцеве
самоврядування в Україні" N 280/97-ВР акти
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування визнаються незаконними
в судовому порядку з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в постанові Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 06.11.2009 р. "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними", у п. 2
якої зазначено, що зміст правочину не
повинен суперечити положенням інших,
крім актів цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України.
Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що при
здійсненні приватизації спірної
квартири не були порушені вимоги
законодавства України та права
позивачки, її дочки та неповнолітнього
онука щодо приватизації, оскільки мила
місце письмова згода всіх повнолітніх
членів сім'ї на приватизацію квартири,
що не порушило Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у приватну
власність громадян, а тому відсутні
правові підстави для скасування
розпорядження органу приватизації
Уманської міської ради N 14147 від 16.06.2011
року та визнання недійсним свідоцтва
про право власності на квартиру
свідоцтво на АДРЕСА_1.

В своїй письмовій заяві до органу
приватизації ОСОБА_7 висловила свою
волю та волю неповнолітнього ОСОБА_9
відносно приватизації ними
конкретного житла, квартири АДРЕСА_1,
тому їх право на приватизацію ніким не
порушено.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону "Про
приватизацію державного житлового
фонду" кожний громадянин України має
право приватизувати займане ним житло
безоплатно в межах номінальної
вартості житлового чеку або з
частковою доплатою один раз.

Наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.09.92 р. N 56 затверджено Положення про
порядок передачі квартир (будинків) у
власність громадян, яким передбачено
процедуру такої передачі.

Відповідно до п. 20 Положення про
порядок передачі квартир (будинків),
жилих приміщень у гуртожитках у
власність документом, що підтверджує
невикористання громадянином житлових
чеків для приватизації державного
житлового фонду, є довідка з попередніх
місць проживання (після 1992 року) щодо
невикористання права на приватизацію
державного житлового фонду.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України N 15-рп/2010 від 10.06.2010 р. для
приватизації державного житлового
фонду житлові чеки вважаються
використаними повністю, якщо у
власність наймача і кожного члена його
сім'ї безоплатно передано з державного
житлового фонду загальну площу
квартири (будинку) з розрахунку
санітарної норми 21 квадратний метр на
наймача і кожного члена його сім'ї та
додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.
Так само житловий чек є використаним у
повному обсязі один раз, якщо його
залишок після безоплатної
приватизації житла, площа якого менша
санітарної норми, використано для
придбання частки майна державних
підприємств, земельного фонду або весь
житловий чек використано для
приватизації частки майна державних
підприємств, земельного фонду. Таким
чином, тільки повне використання
житлових чеків є фактом реалізації
один раз права на безоплатну
приватизацію житла, передбаченого
пунктом 5 статті 5 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 приватизовано
однокімнатна квартири АДРЕСА_1, в м.
Умані, тому на решту квадратних метрів
житлової площі, яку вони могли
приватизувати, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
мали отримати житлові чеки, які вони
можуть реалізувати при приватизації
іншого державного чи комунального
майна.

Але судом першої інстанції при
постановленні рішення було невірно
застосовані норми матеріального права,
який не врахував що ОСОБА_14 та її син
мають місце реєстрації та всі права
членів сім'ї наймача за адресою, житло
за якою ними приватизовано що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті. За таких обставин рішення суду
першої інстанції підлягає до
скасування з ухваленням нового
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_7 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу органу опіки та
піклування Уманської міської ради на
рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 26 травня 2014
року задоволити, а рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 26 травня 2014 року скасувати.

ОСОБА_7 відмовити в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_8, яка діє у
своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_9, органу
приватизації житла Уманської міської
ради народних депутатів, треті особи:
орган опіки та піклування Уманської
міської ради народних депутатів, КП РЕУ
№3 про визнання приватизації недійсною
та скасування рішення органу
приватизації.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення, але може бути оскаржено
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
його проголошення

Головуючий :

Судді :