АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3282/2014
інстанції: Булах Є.М.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 19 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі:Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 жовтня 2014 року в справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приват Банк» (далі - Банк)
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
Банк зазначав, що 22 серпня 2006 року між
ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір № б/н, згідно умов якого Банк
надав відповідачу кредит в сумі 4 000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Оскільки ОСОБА_5 неналежним чином
виконувала зобов'язання по поверненню
кредитних коштів, у зв'язку з чим станом
на 24 жовтня 2013 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 23
465,98 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 3 165,85 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 18 706,50 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 1 093,62 грн.,
Банк просив суд стягнути з ОСОБА_5
заборгованість в зазначеному розмірі
та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 жовтня 2014 року у
задоволенні позовних вимог Банку
відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, а також на
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України

Судом встановлено, що 22 серпня 2006 року
між Банком та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № б/н, згідно умов
якого Банк надав відповідачу кредит в
сумі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом (т.1,
а.с.9-19).

Кредитний договір складається із заяви
позичальника, з якої вбачається, що
ОСОБА_5 було видано кредитну картку
НОМЕР_1, а також Умов і Правил надання
банківських послуг. Своїм підписом в
зазначеній заяві ОСОБА_5 підтвердила,
що вона ознайомлена і згодна з Умовами
і Правилами надання банківських
послуг, а також Тарифами Банку і згодна
з тим, що заява разом із Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
а також тарифами складає між нею та
Банком договір про надання банківських
послуг.

Внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором від 22 серпня 2006
року виникла заборгованість, загальний
розмір якої станом на 24 жовтня 2013 року
становить 23 465,97 грн., яка складається
із: заборгованості за кредитом - 3 165,85
грн.; заборгованості по процентам за
користування кредитом - 18 706,50 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 1 093,62
грн.(т.1, а.с.6-8).Строк дії картки у заяві
позичальника не зазначено (т.1, а.с.9-10).
Згідно наданих Банком доказів - строк
дії картки - липень 2011 року (т.2, а.с.18).

Представник відповідача під час
розгляду справи в суді першої
інстанції, не погоджувалася з
заявленими Банком вимогами. Також,
зазначаючи, що Банк звернувся до суду з
позовом лише у жовтні 2013 року, тобто з
пропуском строку, визначеного
законодавством, просила суд
застосувати до позовних вимог наслідки
спливу строку позовної давності (т.1,
а.с.171-174).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлено спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно 3.1.1 Правил користування
платіжною карткою визначено, що строк
дії картки зазначений на лицьовій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця.

Порядок погашення боргового
зобов'язання передбачено п.5 розділу ІІ
Умов, у якому зазначено, що строк і
порядок погашення кредиту (кредитний
ліміт, кредитна лінія) за платіжними
картками із встановленим мінімальним
обов'язковим платежем наведений у
Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною
частиною договору. Вказано, що платіж
включає плату за користування
кредитом, передбачену Тарифами, і
частину заборгованості за кредитом
(п.5.3).

За платіжними картками без
встановлення мінімального
обов'язкового платежу строк погашення
за кредитом наведено у п.5.4 розділу ІІ
Умов, за яким строк погашення процентів
за кредитом - щомісячно за попередній
місяць, а строк погашення кредиту у
повному обсязі - не пізніше останнього
дня місяця, вказаного на платіжній
картці (в полі Month).

Оскільки умовами договору між
сторонами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повертати борг частинами та
встановлюють самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку відповідно до Умов та Правил
надання банківських послуг, то право
кредитора слід вважати порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, а
відтак і початок перебігу позовної
давності за кожний черговий платіж
починається з моменту порушення строку
його погашення.

Таким чином, у спірних правовідносинах
позовна давність до вимог про
повернення кредитних коштів та
відсотків за користування кредитом
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

З матеріалів справи вбачається, що
остання сплата боржником коштів за
кредитним договором здійсненна 20 січня
2007 року, що підтверджується наданим
Банком відповідним розрахунком (т.1,
а.с.6-8). До суду з позовом Банк звернувся
01 листопада 2013 року (т.1, а.с.2-5).

Враховуючи, що перебіг строку позовної
давності щодо погашення кредиту в
повному обсязі починається зі спливом
останнього дня місяця дії картки (31
липня 2011 року), колегія суддів вважає,
що такий строк позовної давності
позивачем не пропущено.

Разом з тим, колегія суддів бере до
уваги, що перебіг позовної давності
(ст.257 ЦК України) щодо місячних
платежів за вказаним договором
починається після несплати чергового
платежу, останній платіж відповідач
здійснила 20 січня 2007 року, а тому
вважає, що періодом, за який має бути
нарахована заборгованість по сплаті
місячних платежів, є період з 01
листопада 2010 року по 01 листопада 2013
року (дата подачі позову до суду).

При визначенні суми заборгованості по
кредитному договору, яка підлягає
стягненню з відповідача, колегія
суддів враховує вимоги п.1 ч.2ст.258 ЦК
України щодо пропуску позивачем строку
спеціальної позовної давності, яка
підлягає застосуванню до вимог про
стягнення штрафу (останній день місяця
дії картки - 31 липня 2011 року, а з позовом
до суду про стягнення, у тому числі,
штрафу Банк звернувся 01 листопада 2013
року) і вважає, що стягненню підлягає
заборгованість за кредитом у розмірі
121,82 грн. (3 165,85 грн. - 3 044,03 грн. = 121,82 грн.),
заборгованість по процентам за
користування кредитом в розмірі 9 182,53
грн. (18 706,50 грн. - 9 523,97 грн. = 9 182,53 грн.), а
всього - 9 304,35 грн.

За таких підстав рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення,
яким позовні вимоги Банку слід
задовольнити частково.

Вимоги Банку про стягнення решти
заборгованості, а також штрафів
задоволенню не підлягають у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
стягненню також підлягають понесені
Банком судові витрати пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог в
сумі 141,34 грн. (т.1 а.с.1, т.2 а.с.2).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 жовтня 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 22 серпня 2006 року станом на 24
жовтня 2013 року в загальній сумі 9 304,35
грн. та судовий збір в сумі 141,34 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити за пропуском строку
позовної давності.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді