Справа
№480/439/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Миколаївський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Карікової Л.В.

при секретарі
Кописевої О.Л.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши 24 вересня 2014 року у
відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна шляхом стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спільній частковій власності,

в с т а
н о в и в :

11 березня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом в Миколаївський
районний суд Миколаївської області до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
шляхом стягнення грошової
компенсації вартості частки у
спільній частковій власності.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що з відповідачкою перебував у
шлюбі з 09.09.2000 року по 05.09.2013 року.
Відповідно до витягу про реєстрації.
права власності на нерухоме майно від
28.07.2010 року їм на праві власності
належить по ? частки квартири, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки однокімнатна квартира
не може бути поділена в натурі, а
мешкати в ній разом із відповідачкою
неможливо, позивач просив стягнути з
відповідачки ? частку вартості спірної
квартири, яка становить 35 820 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримав,
підтвердивши викладені в ній обставини
та просив задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_5,
посилаючись на вимоги ст. 69 СК України
та ч.2 ст. 364 ЦК України просила
задовольнити позов.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала
частково, подала письмові заперечення
до позову та пояснила, що на час
придбання спірної квартири вони мали
вже дитину, яка має право на 1/3 частину
спірної квартири. Позивач з лютого 2013
року по наступний час не сплачує
комунальні платежі. Посилаючись на
вищезазначені обставини відповідачка
просила відступити від рівності часток
подружжя, враховуючи інтереси
малолітньої дитини, стягнувши
компенсацію вартості 1/3 частки спірної
квартири.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив
також відступити від рівності часток
подружжя з врахуванням вартості 1/3
частки спірної квартири та інтересів
малолітньої дитини.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона
позивача жодного разу не бачила.
Вихованням дитини займається
відповідачка.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що в
квартирі позивача він ніколи не бачив.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що їй
відомо про те, що сторони купили
квартиру коли жили разом.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що раніше
сторони наймали квартиру, потім купили
квартиру та проживали разом. Раніше
він часто бачив сина позивача разом із
позивачем.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, свідків, дослідивши
наявні у справі докази суд, установив
такі факти та відповідні
правовідносини.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено,
що об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено,
що дружина та чоловік мають рівні права
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна,
що перебуває на праві спільної
сумісної власності подружжя, належить
кожному з них незалежно від того, в який
момент здійснюється поділ: під час
шлюбу або після його розірвання. Поділ
може бути здійснений як за
домовленістю подружжя, так і за судовим
рішенням. В основу поділу покладається
презумпція рівності часток подружжя,
яка може бути спростована домовленістю
подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК України
встановлено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Під час розгляду справи
встановлено, що сторонами, як
подружжям, за час шлюбу (з 09.09.2000 року по
05.09.2013 року) придбано однокімнатну
квартиру, за адресою: АДРЕСА_1

Згідно витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
28.07.2010 року сторонам належить по ?
частці спірної квартири.

Вищезазначена квартира є
однокімнатною, житловою площею 16,1 кв.
м., загальною площею - 32,1 кв.м. яка
належить сторонам на праві приватної
спільної часткової власності.

Згідно висновку №1683 від 13.02.2014
року ринкова вартість спірної
квартири на 13.02.2014 року становить 71640
грн.

В силу положень ст.ст. 21, 24, 41
Конституції України, ст.ст. 319,358 ЦК
України всі громадяни є рівними у своїх
правах, усім власникам забезпечуються
рівні умови здійснення цих прав, в тому
числі щодо захисту права спільної
часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий
режим спільної часткової власності
визначається главою 26 ЦК України з
урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування та
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди -
спір вирішується судом. Незалежно від
розміру часток, співвласники при
здійсненні зазначених правомочностей
мають рівні права.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із
спільного майна не допускається згідно
із законом або є неможливим (частина
друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної
часткової власності у співвласника,
який отримав таку компенсацію,
припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у
натурі частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Виходячи з аналізу зазначеної
норми та враховуючи положення ст.ст. 21,
24, 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 358,
361 ЦК України право співвласника на
виділ частки зі спільного майна шляхом
отримання грошової компенсації
вартості частки в майні не може бути
обмежене іншими співвласниками і
такому праву співвласника, що
виділяється, кореспондується обов`язок
інших співвласників сплатити грошову
компенсацію частки, розмір якої
визначається з дійсної вартості майна
на час розгляду судом справи.

При цьому, зазначеною нормою
передбачено, що обов`язковою умовою
призначення грошової компенсації є
лише згода співвласника, який заявив
вимоги про виділ часки, і не
передбачається обов`язковість інших
співвласників на такий виділ та не
ставиться право співвласника на виділ
у залежність до згоди інших
співвласників і мотивів, з яких
власник має намір реалізувати своє
право на виділ.

Крім того, при вирішенні справ
про стягнення грошової компенсації
вартості частки квартири, що
знаходиться у спільній частковій
власності, також слід враховувати і
загальні засади цивільного
законодавства ( ст. 3 ЦПК України) щодо
справедливості, добросовісності та
розумності з врахуванням прав та
інтересів усіх співвласників і
правовий режим спільної часткової
власності, який має врахувати
інтересам всіх їх учасників і
забороняє обмеження прав одних
учасників за рахунок інших.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
19.02.2014 року, яка в сулу ст. 360 -7 ЦПК
України є обов`язковою для виконання.

Як встановлено судом та
вбачається з пояснень відповідачки
вона працює, тобто має об`єктивну
можливість виплатити позивачу
грошову компенсацію.

Будь яких доказів, неможливості
сплати відповідачкою коштів позивачу,
відповідачкою суду не надано, хоча,
згідно ст. 60 ЦПК України , то є її
обов`язком. Крім того відповідачкою не
надано доказів порушення майнових чи
інших прав малолітньої дитини сторін.

Судові витрати по справі: судовий
збір, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
підлягають стягненню з відповідачки
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11,60,209,213,215 ЦПК
України, суд,

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості ?
частки квартири АДРЕСА_1 що становить 35
820 грн.

Припинити право власності ОСОБА_1
на ? частку квартири АДРЕСА_1 з дня
отримання грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
на квартиру АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 358 грн. 40
коп.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з
моменту його проголошення до
апеляційного суду Миколаївської
області через Миколаївський районний
суд Миколаївської області.

Суддя
Л.В.Карікова

24.09.2014