АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів:
Пікуль А.А., Саліхова В.В.

при секретарі:
Гладченко Ю.І., Кучеру Є.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 09 липня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СІ ЕЙ
АВТОМОТІВ», третя особа: Управління
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України, про захист
прав споживача, розірвання договору,
стягнення коштів та відшкодування
моральної шкоди,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/11092/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 09 липня 2014 року
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ»
(далі - ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ»), третя
особа: Управління Державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України, про захист прав
споживача, розірвання договору,
стягнення коштів та відшкодування
моральної шкоди.

Не погодившись із таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити в повному
обсязі, розірвати договір купівлі
продажу автомобіля №214141-R00159 від 30
вересня 2012 року; стягнути із
відповідача вартість автомобіля в
розмірі 85 680 грн., інфляційну складову в
розмірі 30 345,57 грн., три проценти річних
в розмірі 14 112,55 грн., а також моральну
шкоду в розмірі 15 000 грн. Зазначає, що
ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не з'ясував підстави
заявленого позову, не перевірив, чи
перебував раніше в експлуатації
транспортний засіб та чи був він раніше
зареєстрований за іншою особою, не
звернув уваги на те, що відповідно до
додатку №1 до договору купівлі-продажу
автомобіля відповідач повинен був
передати позивачу автомобіль 2008 року
випуску, тоді як фактично позивачу
передано автомобіль 2007 року випуску, що
є порушенням умов договору. У
відповідності до п.5.1 договору
купівлі-продажу автомобіля, продавець
гарантує, що автомобіль є новим - без
попередньої реєстрації та
експлуатації. Однак як вбачається із
матеріалів справи, зокрема із
відповіді ДАІ УМВС України у місті
Києві, автомобіль у момент його продажу
уже був зареєстрований за іншою особою.
Крім того, суд першої інстанції не
врахував висновків суду касаційної
інстанції та, відмовляючи в
задоволенні позову, безпідставно
послався на те, що позивач не звернувся
за гарантійним обслуговуванням, що не є
предметом доказування у цій справі.
Також, вважає, що судом було порушено
вимоги ст. 196 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити з
наведених в ній підстав.

Духницький А.М. та Рокицький І.В. в
інтересах ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, вважали, що спір
вирішений судом правильно.

Особисто ОСОБА_1, а також представник
Управління Державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в судове засідання не з'явилися, про час
та місце апеляційного розгляду справи
повідомленіналежним чином, ОСОБА_1
забезпечивявку в судове засідання
свого уповноваженого представника, а
тому, колегія суддів відповідно до
вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за
можливе слухати справу заїх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 30 вересня 2010 року
між ОСОБА_1 та ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» в
особі Філії «Либідь-Авто» ПАТ
«Українська автомобільна компанія»
було укладено договір купівлі-продажу
легкового автомобіля №214141-R00159,
відповідно до умов якого продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю автомобіль «CHERY ELARA», 2008 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, а
покупець сплатити його вартість у сумі
85 680 грн. (т.1, а.с.53-62).

Відповідно до п. 5.1 договору
купівлі-продажу ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ»
гарантувало, що продає новий, без
попередньої реєстрації та
експлуатації автомобіль, який
відповідає технічним вимогам
заводу-виробника.

11 листопада 2010 року позивач звернувся
до Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз з заявою
про проведення трасологічного
дослідження автомобіля «CHERY ELARA», д.н.
НОМЕР_2 з метою вирішення питання чи
проводились ремонтно-відновлювальні
роботи автомобіля після його
остаточного укомплектування
заводом-виробником. У висновку
експертного трасологічного
дослідження № 10302/10-18 від 13 грудня 2010
року зазначено, що наданий на
обстеження автомобіль «CHERY ELARA», є
автомобілем 2007 року випуску та після
його остаточної збірки піддавався
ремонтно-відновлювальним роботам. В
ході проведення експертизи також було
встановлено, що зазначений автомобіль
28 липня 2010 року був зареєстрований на
ім'я ОСОБА_7 з видачею відповідного
свідоцтва та 31 липня 2010 року автомобіль
був знятий з обліку для реалізації (т.1,
а.с.13-23).

У квітні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ТОВ «СІ ЕЙ
АВТОМОТІВ», в якому просив розірвати
договір купівлі-продажу автомобіля
«CHERY ELARA» від 30 вересня 2010 року за
№214141-R00159, укладений з ТОВ «СІ ЕЙ
АВТОМОТІВ», на підставі ст. 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
стягнути з відповідача вартість
автомобіля в сумі 85 680 грн. та моральну
шкоду в розмірі 15 000 грн. В
обґрунтування вимог посилаючись на те,
що протягом першого місяця
експлуатації автомобіля він помітив
несправності у роботі двигуна, тому у
листопаді 2010 року звернувся до
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз з заявою
про проведення трасологічного
дослідження. Відповідно до висновку
придбаний позивачем автомобіль після
остаточної зборки піддавався
ремонтно-відновлювальним роботам. В
ході проведення експертизи також було
встановлено, що раніше зазначений
автомобіль був зареєстрований за іншою
особою. Своїми діями відповідач
порушив вимоги ст. ст. 4, 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки не надав йому необхідної,
достовірної інформації про продукцію,
що була придбана, свідомо не надав
інформацію, що даний автомобіль
перебував у експлуатації, чим ввів його
в оману. В подальшому ОСОБА_1 збільшив
позовні вимоги та просив розірвати
договір купівлі продажу легкового
автомобіля від 30 вересня 2010 року на
підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України та
стягнути з відповідача збитки, а саме:
вартість автомобіля «CHERY ELARA» у розмірі
85 680 грн.; моральну шкоду у розмірі 15 000
грн., інфляційну складову в розмірі 30
345,57 грн. та три проценти річних в
розмірі 14 112,55 грн.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 651 ЦК
України зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 15 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
який є спеціальним Законом, який
регулює відносини між споживачами
товарів, робіт і послуг та виробниками
і продавцями товарів, виконавцями
робіт і надавачами послуг різних форм
власності, встановлює права
споживачів, а також визначає механізм
їх захисту, у разі коли надання
недоступної, недостовірної, неповної
або несвоєчасної інформації про
продукцію та про виробника (виконавця,
продавця) спричинило придбання
продукції, яка не має потрібних
споживачеві властивостей, - споживач
має право розірвати договір і вимагати
відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до п. 10.5 договору
купівлі-продажу легкового автомобіля
№214141-R00159 покупець має право розірвати
цей договір після виконання сторонами
зобов'язань щодо передачі у власність
покупцю автомобіля і отримання
продавцем коштів від покупця у сумі
повної ціни автомобіля при виявленні
істотного недоліку в автомобілі. Факт
наявності істотного недоліку в
автомобілі повинен бути підтверджений
або уповноваженими представниками
продавця таабо висновком експерта,
компетентність якого у галузі
досліджень підтверджена в порядку
визначеному чинним законодавством. У
разі розірвання з вказаних підстав
цього договору покупець повинен
письмово звернутися до продавця таабо
особи, що діє від імені продавця в
регіоні проживання покупця.

Також, ч. 1 ст. 8 вказаного Закону
передбачено право споживача на
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця), або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи. При
цьому, відповідно до змісту вказаної
норми право на розірвання договору та
повернення сплаченої за товар суми
належить споживачу не у зв'язку з
виявленням ним будь-якого недоліку, а
лише у випадку, якщо такий недолік є
істотним.

Разом з тим, звертаючись до суду з
позовом, ОСОБА_1 не було надано належних
доказів на підтвердження того, що
відповідач надав йому неповну та
недостовірну інформацію про придбаний
ним автомобіль, а також, що внаслідок
неотримання даної інформації він
придбав продукцію, яка не має потрібних
для нього властивостей.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
надав висновок експертного
трасологічного дослідження № 10302/10-18
від 13 грудня 2010 року, відповідно до
якого автомобіль «CHERY ELARA» є
автомобілем 2007 року випуску, та після
його остаточного зборки піддавався
ремонтно-відновлювальним роботам. В
ході проведення експертизи експертом
було встановлено, що даний автомобіль 28
липня 2010 року був зареєстрований ВРЕР-11
УДАІ м. Києва на ім'я ОСОБА_7. під
реєстраційним номером НОМЕР_3, а 31 липня
2010 року останній було знято з обліку
для реалізації з видачею транзитного
номеру. Співробітниками філії
«Либідь-Авто» АТ «Українська
автомобільна корпорація» у сервісній
книжці був змінений 10 знак у
ідентифікаційному номері, що означає
рік випуску автомобіля, та зазначено
замість 2007 рік випуску - 2008 рік випуску.

Разом з тим, відповідно до документів,
наданих УДАІ м. Києва документи, на
підставі яких було зареєстровано
автомобіль «CHERY ELARA», містять відомості
про попередню реєстрацію автомобіля за
ОСОБА_7 і були подані безпосередньо
ОСОБА_1, з метою реєстрації
транспортного засобу.

Як пояснив представник ТОВ «СІ ЕЙ
АВТОМОТІВ», автомобіль «CHERY ELARA»,
придбаний позивачем, дійсно 28 липня 2010
року був зареєстрований за ОСОБА_7,
однак вже 31 липня 2010 року був знятий з
реєстраційного обліку у зв'язку з
організаційними питаннями укладення
договору. Про зазначені обставини
позивач був обізнаний та погодився на
укладення договору купівлі продажу
вказаного автомобіля, у зв'язку з чим
отримав знижку. ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ»
позивачу було доведено необхідну,
доступну, достовірну, своєчасну
інформацію про автомобіль до укладення
договору купівлі-продажу в місці
продажу, де він мав можливість оглянути
транспортний засіб, перевірити його
технічні властивості, ознайомитися з
супровідною, технічною,
експлуатаційною документацією, яка
додається до транспортного засобу.

Вказані обставини також були визнані
представником ОСОБА_1 в суді
апеляційної інстанції.

При цьому, ОСОБА_1 не скористався своїм
правом на відмову від договору у
встановлений Законом строк.

Відтак, відмовляючи в задоволенні
позову, суд першої інстанції
обґрунтовано відхилив посилання
ОСОБА_1 на те, що йому не відома була
інформація про попередню реєстрацію
придбаного автомобіля за ОСОБА_7 і у
разі наявності у нього такої
інформації він би не укладав Договір
купівлі-продажу.

Також, у висновку експертного
трасологічного дослідження № 10302/10-18
від 13 грудня 2010 року, на який
посилається позивач, зазначено, що
наданий на обстеження автомобіль «CHERY
ELARA», є автомобілем 2007 року випуску та
після його остаточної збірки
піддавався ремонтно-відновлювальним
роботам.

Разом з тим, відповідно до Порядку
здійснення оптової та роздрібної
торгівлі транспортними засобами та їх
складовими частинами, що мають
ідентифікаційні номери, затвердженого
Постановою КМУ від 11 листопада 2009 року
№ 1200, за рік виготовлення
транспортного засобу приймається
календарна дата його виготовлення
(день, місяць, рік). Відповідно до листа
Департаменту державної автомобільної
інспекції від 26 лютого 2007 року №4/8-1016,
рік виготовлення транспортного засобу
має визначатись по даті виготовлення,
вказаній в акті приймання-передачі
транспортного засобу не залежно від
того, яка інформація міститься в
ідентифікаційному номері
транспортного засобу (т.1, а.с.63).

З огляду на викладене, визначення року
виготовлення КТЗ за датою виготовлення
його окремих складових частин не
допускається у зв'язку з можливістю
їхньої заміни під час експлуатації або
можливого значного проміжку в часі з
моменту їх виготовлення до моменту
складання з них КТЗ. Датою виготовлення
автомобіля в цілому слід вважати дату
фактичного його збирання, а не на номер
кузова, в якому зашифрована інформація
щодо дати його (кузова) виготовлення.

Відповідно до Акту приймання-передачі
транспортного засобу Серія НДЦ № 825258
від підприємства-виробника Закритого
акціонерного товариства з іноземними
інвестиціями «Запорізький
автомобілебудівний завод» до продавця
- ТОВ «Сі Ей Автомотів» від 24 квітня 2009
року транспортний засіб «CHERY ELARA»
синього кольору, номер кузова НОМЕР_1
виготовлений та укомплектований
відповідно до ТУ У34.1-6:2006, дата
виготовлення 05 січня 2009 року (т.1, а.с.67).

Відтак, посилання позивача на те, що
автомобіль «CHERY ELARA», є автомобілем 2007
року випуску, є безпідставними.

Як вбачається з Сервісної книжки,
замовлення-наряду № ЗН-0023192 від 27 липня
2010 року, автомобіль був підготовлений
до експлуатації, передпродажна
підготовка виконана при пробігу 9 км.
Згідно з договором купівлі-продажу
допустимий пробіг автомобіля
становить 40 км.

Також, як було встановлено, від ОСОБА_1
до ТОВ «СІ ЕЙ АВТОМОТІВ» не надходило
жодних претензій з приводу виявлення
будь-яких недоліків автомобіля.

Крім того, відповідно до висновку
експертів за результатами проведення
автотехнічної експертизи на підставі
ухвали суду № 6045/13-62 від 30 вересня 2013
року автомобіль марки «CHERY ELARA»,
державний номерний знак НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_1 придатний до
експлуатації, але на час проведення
експертизи потребує проведення
чергового технічного обслуговування
та усунення виявлених недоліків,
пов'язаних з перевіркою системи АБС, у
зазначеному автомобілі відсутні
істотні недоліки, що унеможливлюють
його експлуатацію (т.2, а.с.74-78).

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов законного та
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання
договору купівлі-продажу автомобіля
«CHERY ELARA» від 30 вересня 2010 року за
№214141-R00159, укладеного з ТОВ «СІ ЕЙ
АВТОМОТІВ», та стягнення з відповідача
вартості автомобіля в сумі 85 680 грн.

Відповідно, у суду були відсутні
підстави і для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 про відшкодування
моральної шкоди, оскільки у спорах про
захист прав споживача діюче цивільне
законодавство передбачає
відшкодування моральної шкоди лише у
випадках, якщо така завдана майну
споживача або шкода завдана каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Також, колегія суддів відхиляє
посилання апелянта на порушення судом
положень ст. 196 ЦПК України щодо
дотримання таємниці нарадчої кімнати,
оскільки не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з олдних лише формальних
міркувань.

Всі викладені у апеляційній скарзі
обставини проаналізовані судом у
сукупності з іншими доказами по справі,
висновки суду є повністю мотивованими
і підстав для сумніву у їх
обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 09 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов