Справа
№ 495/7620/14-ц
Ухвала

18 листопада 2014 року

м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої судді – Гайда-Герасименко
О.Д.,

при секретарі – Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення від 29 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
позики,

В С Т А Н
О В И В:

Заочним рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 29 вересня
2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором позики
був задоволений.

З ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
мешкання: вул.Кишинівська 263,
м.Білгород-Дністроський, Одеська
область на користь ОСОБА_2 стягнута
сума боргу за договором позики від
18.07.2013 року: основна сума боргу – 6000
(шість тисяч) доларів США; проценти – 4050
доларів США; 3% річних – 339 доларів США
та сума боргу за договором позики від
23.12.2011 року: основна сума боргу – 3000 (три
тисяч) доларів США; проценти – 5670
доларів США; 3% річних – 700 доларів США

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення, посилаючись
на те, що при ухваленні заочного
рішення судом не було в повному обсязі
досліджено усіх обставин справи, які
впливають на вірне та законне
ухвалення рішення, крім того, заявник
вказує, що зі змісту розписки не
вбачається будь-яких його зобов’язань
перед позивачкою в повернені вказаної
суми грошей та процентів.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не
зявилась, не надала заяву згідно якої
заяву про перегляд заочного рішення не
визнає, заперечує проти її задоволення
та просила справу слухати в її
відсутність.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та
представник заявника ОСОБА_3 не
зявились, але надав заяву згідно якої
заяву про перегляд заочного рішення
підтримує в повному обсязі та просив
справу слухати в їх відсутність.

Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, або причину неявки буде визнано
неповажною, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд критично ставиться до доводів
заявника та представника заявника про
те, що при ухваленні заочного рішення
судом не було в повному обсязі
досліджено усіх обставин справи, які
впливають на вірне та законне
ухвалення рішення, оскільки як
вбачається з матеріалів справи,
заявник та представник заявника на
кожне судове засідання повідомлялись
належним чином, для надання свої
пояснень, доказів та заперечень по
справі.

Небажання заявника та представника
заявника надавати докази в
обгрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причин ухилення від
участі в судових засіданнях, давало
суду право при заочному розгляді
справи обмежитись доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Крім того, при розгляді заяви про
перегляд заочного рішення суду заявник
та представник заявника не зявились у
судове засідання та не надали доказів,
які б мали істотне значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Послання заявника та представника
заявника на те, що зі змісту розписки не
вбачається будь-яких зобов’язань
ОСОБА_1 перед позивачкою в повернені
суми грошей та процентів безпідставне
та спростовується законодавством
України.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобовязується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої є
якості.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов’язання, на
вимогу кредитора зобов’язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення від 29 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором
позики не обґрунтована та не підлягає
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 169, 231, 232 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення від 29
вересня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики – відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя