Справа № 580/2210/14-ц
провадження 2/580/739/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючої судді -
Подопригори Л. І.,

за участю секретаря - Лєсної Н.В.,
позивача - відповідача ОСОБА_1,
представника відповідача - позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із
заробітної плати, та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач-відповідач звернувся до суду з
вищезазначеною позовною заявою до
відповідача-позивача про стягнення
заборгованості із заробітної плати,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до укладеного трудового
договору від 1 жовтня 2014 року він був
прийнятий відповідачем-позивачем на
посаду юрисконсульта.

31 жовтня 2014 року ОСОБА_1 був звільнений
із займаної посади на підставі п. 1 ст. 36
КЗпП України, однак при звільненні з
ним не було проведено остаточний
розрахунок.

За підрахунком позивача-відповідача
сума заборгованості із заробітної
плати становить 2500 грн., оскільки він
відпрацював у відповідача-позивача
повний місяць і саме такий розмір
заробітної плати передбачений
трудовим договором.

Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з
відповідача заборгованість по
заробітній платі.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про розірвання договору про
спільне фінансування реконструкції
громадської будівлі від 18 серпня 2006
року та визнання права власності на
нерухоме майно. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що між ним та ОСОБА_1
був укладений договір про спільне
фінансування реконструкції
нежитлового приміщення, що розташоване
в АДРЕСА_1, право власності на яке після
проведення реконструкції та оплати
відповідної частини вартості робіт
буде належати кожному з них по 50%.
Відповідач-позивач за власні кошти на
100% профінансував реконструкцію
вищезазначеного нежитлового
приміщення, виготовив технічний
паспорт, провів експертизу об'єкта
нерухомості, а позивач-відповідач у
свою чергу порушив істотні умови
вищезазначеної угоди не здійснивши
фінансування реконструкції
приміщення. ОСОБА_1 погодився, що кошти
за проведення реконструкції
приміщення будуть відраховуватись з
його заробітної плати за роботу у
відповідача-позивача на посаді
юрисконсульта. 1 жовтня 2014 року
позивач-відповідач був прийнятий на
роботу відповідачем-позивачем на
посаду юрисконсульта, але вже 31 жовтня
2014 року звільнився з роботи, чим
порушив взяті на себе зобов'язання.
Оскільки ОСОБА_1 не відмовляється від
права на частину реконструйованого
приміщення, тим самим чинить перешкоди
щодо оформлення права власності, тому
відповідач-позивач просить суд
розірвати договір про спільне
фінансування реконструкції
громадської будівлі від 18 серпня 2006
року та визнати за ним право власності
на нерухоме майно.

В судовому засіданні
позивач-відповідач позовні вимоги
підтримав, а вимоги позову заявленого
відповідачем-позивачем визнав.

Представник відповідача-позивача в
судовому засіданні вимоги ОСОБА_1
визнав повністю, а вимоги зустрічного
позову підтримав.

Заслухавши пояснення
позивача-відповідача, представника
відповідача-позивача та дослідивши
докази у справі, суд вважає, що позовні
вимоги як первісного так і зустрічного
позовів підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Між сторонами мають місце трудові та
цивільні правовідносини, які
регулюються ст. 116, КЗпП України, ст. 316,
317, 331, 651 ЦК України.

Під час судового розгляду було
встановлено, що 1 жовтня 2014 року між
ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 укладено безстроковий трудовий
договір відповідно до якого
позивач-відповідач зобов'язаний
виконувати обов'язки юрисконсульта, а
відповідач-позивач виплачувати
заробітну плату в розмірі 2500 грн. (а.с.
8-9).

31 жовтня 2014 року позивач-відповідач був
звільнений із займаної посади на
підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

При звільненні ОСОБА_1 не було
проведено остаточний розрахунок.

З договору про спільне фінансування та
реконструкцію нежитлового приміщення
вбачається, що позивач-відповідач та
відповідач позивач домовились спільно
фінансувати проведення реконструкції
нежитлового приміщення - господарської
будівлі, що розташоване в АДРЕСА_1,
право власності на яке після
проведення реконструкції та оплати
відповідної частини вартості робіт
буде належати кожному з них по 50% (а.с. 26).

Відповідач-позивач за власні кошти
профінансував реконструкцію
вищезазначеного нежитлового
приміщення, виготовив технічний
паспорт, провів експертизу об'єкта
нерухомості.

За домовленістю між сторонами, в
рахунок повернення коштів за
проведення реконструкції приміщення
із заробітної плати ОСОБА_1 повинні
були вираховуватись кошти.

З договору оренди земельної ділянки
від 15 серпня 2006 року Сумська міська
рада передала підприємцю ОСОБА_3 в
оренду земельну ділянку площею 0, 0060 га,
що розташована в АДРЕСА_2 під
розміщення міні-магазину (а.с. 19).

Передача земельної ділянки площею 0, 0060
га, що розташована в АДРЕСА_2 підприємцю
ОСОБА_3 підтверджується актом
прийому-передачі об'єкта оренди (а.с. 24).

З технічного паспорта на нежитлове
приміщення, вбачається, що розташоване
в АДРЕСА_1 нежитлове приміщення є
магазин, який позначений на плані під
літ. А-1 загальною площею 42,1 кв.м. та
складається з: тамбура площею 1,8 м.кв.;
торгівельної зали площею 32,2 кв.м.,
підсобного приміщення площею 7,2 кв.м.;
санвузла площею 0,9 кв.м.

З експертного висновку
будівельно-технічного дослідження №730
вбачається, що побудоване і не здане в
експлуатацію громадське приміщення
(магазин) літ.А-І розташоване в АДРЕСА_1,
не суперечить державним будівельним
нормам, діючим на даний час (а.с. 33-39).

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, проводиться в
день звільнення.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на майно, яке
вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном (ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, споруди тощо)
виникає з моменту завершення
будівництва.

Власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою ( ст. 392
ЦК України).

Відповідно до ст. 651 ЦК України договір
може бути розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 12.06.2009 року
№ 2 «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Встановлені факти суд вважає
доведеними та такими, що не підлягають
доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК
України.

Визнання відповідачами за первісним та
зустрічним позовами пред'явленого до
них позову не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб. Підстав для неприйняття
визнання відповідачами позову суд не
вбачає.

Тому суд дійшов висновку, що позовні
вимоги за первісним та зустрічним
позовом обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
10, 15, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, 116 КЗпП
України, ст. 316, 317, 331, 651 ЦК України.

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в
АДРЕСА_3, код платника податків НОМЕР_1,
на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого в АДРЕСА_4, код платника
податків НОМЕР_2, заборгованість по
заробітній платі в розмірі - 2500 грн.

Розірвати договір про спільне
фінансування реконструкції
громадської будівлі від 18 серпня 2006
року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючим в АДРЕСА_3, код платника
податків НОМЕР_1, право власності на
нерухоме майно - нежитлове приміщення
літ. «А - 1» загальною площею 42,1 кв.м., яке
збудовано у відповідності до державних
будівельних норм та розташоване в
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Лебединський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя
Подопригора Л. І.