Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», яке діє
через представника Шуліку Аліну
Володимирівну, на рішення
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області
від 10 вересня 2013 року та рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 22 лютого
2007 року між сторонами укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого банк надав відповідачу кредит у
розмірі 9432 грн зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 %
річних на суму залишку за кредитом з
кінцевим терміном повернення до 21
лютого 2009 року. Оскільки відповідач
належним чином не виконав взяті на себе
кредитні зобов'язання, у нього
утворилась заборгованість у розмірі 108
631,25 грн, яка складається з
заборгованості за кредитом - 9432
грн, заборгованості по процентам за
користування кредитом - 38 872,55 грн,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 5432,88
грн, пені - 49 244,71 грн, штрафу (фіксованої
частини) - 500 грн, штрафу (процентної
складової) - 5149,11 грн.

Рішенням Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області
від 10 вересня 2013 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ПАТ КБ «ПриватБанк» 59 386,54 грн
заборгованості за кредитом. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року рішення місцевого суду
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення пені
та ухвалено в цій частині нове рішення,
яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» 5000 грн пені. В
решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
оскаржувані судові рішення в частині
зменшення суми стягуваної пені та
ухвалити в цій частині нове рішення про
задоволення вказаних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
рішення місцевого суду в не скасованій
частині та апеляційного суду залишити
без змін.

Доводи касаційної скарги представника
ПАТ КБ «ПриватБанк» не дають підстав
для висновку про порушення місцевим
судом у не скасованій частині та
апеляційним судом норм процесуального
та матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції в не скасованій
частині, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно виходив з
того, що відповідач належним чином не
виконав взяті на себе кредитні
зобов'язання, у нього утворилась
заборгованість, яка має бути стягнута
на користь банку.

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позову
про стягнення пені та ухвалюючи у цій
частині нове рішення про задоволення
вказаних вимог частково, апеляційний
суд вірно виходив із того, що умовами
кредитного договору, з якими
ознайомився та погодився відповідач,
термін позовної давності сторонами
встановлено тривалістю 5
років. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4
зобов'язань за договором кредиту у
нього утворилась заборгованість, яка
також складається і з пені. Оскільки
розмір неустойки значно перевищує
розмір збитків, він має бути зменшений.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду першої інстанції в
не скасованій частині та апеляційного
суду не спростовують.

Отже, оскаржувані рішення місцевого
суду в не скасованій частині та
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а тому їх слід
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», яке діє через
представника Шуліку Аліну
Володимирівну, відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області
від 10 вересня 2013 року в не скасованій
частині та рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. Леванчук А.В. МаляренкоТ.О.
Писана