АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у 1 інстанції - Куренков Є.С.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 19 червня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа: Дочірнє
підприємство по експлуатації та
ремонту житлового фонду та об'єктів
соціально-побутового призначення
«ЕКОС» про відшкодування матеріальної
шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2011 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду із зазначеним
позовом, в якому просила стягнути з
ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду у
розмірі 2000 грн, завдану залиттям
квартири АДРЕСА_1 та вирішити питання
судового збору.

В мотивування вимог посилалася на те,
що 20 червня 2011 року з вини відповідача
сталося залиття її з квартири. Проте,
ОСОБА_2 відмовляється відшкодувати
завданні залиттям збитки у
добровільному порядку, що стало
підставою для звернення до суду за
захистом своїх прав.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 19 червня 2012 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2000
грн. у відшкодування матеріальної
шкоди, 51 грн. сплаченого судового збору,
120 грн. сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього: 2171 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу та посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і
порушення норм процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, зокрема, що акт про
залиття від 21 червня 2011 року складений
з порушенням норм Наказу від 17 травня
2005 №76 «Про затвердження Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій», адже він не
містить причин того, чому відбулося
залиття, не має всіх необхідних
підписів та не має опису дефектів та
пошкоджень завданих через залиття.

Крім того, акт виконаних робіт також не
може слугувати доказом по справі,
оскільки наданий компанією, яка не має
ліцензії оцінщика, не містить
фотографій та не оформлений належним
чином.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_2 свою апеляційну
скаргу підтримала просила її
задовольнити з вищевказаних підстав.

Позивач ОСОБА_3 та третя особа в судове
засідання не з'явились, належним чином
повідомлені про місце і час судового
розгляду, а тому колегія суддів вважає
можливим розглядати справу у їх
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що шкода завдана позивачу в
результаті пошкодження її майна у
зв'язку з залиттям квартири, є такою, що
завдана з вини відповідача.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону.

Частиною 3 ст.386 ЦК України передбачено,
що власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 1166 та 1167
ЦК України для покладення
відповідальності на заподіювача
майнової та моральної шкоди, зокрема в
результаті бездіяльності заподіювача,
необхідна сукупність таких
обов'язкових умов: наявність шкоди,
протиправність дій заподіювача шкоди,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою заподіювача і шкодою, вина в
заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність
за загальним правилом настає лише за
вини заподіювача шкоди. Причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
особи та завданою шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності, яка
передбачає, що шкода стала об'єктивним
наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Вказана стаття регулює загальні
підстави для відшкодування шкоди в
рамках позадоговірних (деліктних)
зобов'язань.

Юридичною підставою позадоговірної
відповідальності є склад цивільного
правопорушення, елементами якого є:
шкода, протиправна поведінка,
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою, вина.
Відсутність хоча б одного з цих же
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Судом встановлено, що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 в якій 20
червня 2011 року було виявлено залиття з
квартири поверхом вище, про що 21 червня
2011 року головним інженером ЖУ
«Лівобережне» ДП «Екос», начальником
дільниці ДП «Екос» та власником
квартири АДРЕСА_1 було складено акт
обстеження, згідно якого, 20 червня 2011
року відбулось затоплення квартири
АДРЕСА_2, власник квартири АДРЕСА_1
зазнала матеріальних збитків на суму
2000 грн. (а. с.19-20).

Відповідно до акту виконаних ремонтних
робіт №1 від 05 серпня 2011 року,
здійснених на замовлення ОСОБА_3 ТОВ
«Київською будівельною компанією
«ТЕХНІКО» було виконано роботи по
ремонту кухні та коридору на загальну
суму 2000 грн. ( а. с. 25)

Згідно ч.1 ст.151 ЖК Української РСР
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (квартиру),
зобовяз'ані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію.

Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК Української
РСР громадяни зобов'язані
забезпечувати схоронність жилих
приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і придомової території, правил
пожежної безпеки, додержувати чистоти
і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів,
на сходових клітках та в інших місцях
загального користування.

Частинами 1, 2 ст.1166 ЦК України
визначено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Наявність або відсутність вини
встановлюється на підставі доказів
сторін, якими відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК
України є пояснення сторін, третіх
осіб, їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів.

Відсутність своєї вини відповідно до
вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити
заподіювач шкоди, а не позивач має
доводити наявність вини відповідача,
хоча він не позбавлений цього права.

Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17 травня 2005 року, у разі залиття,
аварії квартир складається
відповідний акт, типова форма якого
міститься у додатку № 4 до зазначених
Правил.

Колегія суддів вважає, що акт про
залиття є належним та допустимим
доказом.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що залиття квартири позивача сталося з
вини відповідача, що підтверджується
належними та допустимими доказами по
справі, оскільки протилежного
відповідачем суду не доведено.

В Апеляційному суді м.Києва відповідач
підтвердила що залиття квартири
позивача сталося внаслідок зриву крану
в її квартирі але не з її вини.

Відповідачем доказів на підтвердження
того, що шкода спричинена не з її вини
не надано, а тому відповідач повинна
відшкодувати заподіяну матеріальну
шкоду в розмірі 2000 грн. відповідно до
акту виконаних ремонтних робіт №1,
здійснених на замовлення ОСОБА_3 ТОВ
«Київською будівельною компанією
«ТЕХНІКО» від 05 серпня 2011 року.

Твердження апелянта про те, що акт
виконаних робіт не може слугувати
доказом по справі, так як наданий
компанією, що не має ліцензії оцінщика,
не містить фотографій та не оформлений
належним чином є безпідставними,
оскільки ОСОБА_2 не була позбавлена
права подати до суду свій висновок або
просити суд для визначення розміру
шкоди, а також підтвердження тих
обставин, що шкода заподіяна не з її
вини призначити по справі експертизу, а
тому визначений ОСОБА_3 розмір завданої
їй шкоди в силу ч.4 ст.10 та ст.57 ЦПК
України є доведений.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції, і на законність
оскаржуваного рішення не впливають.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304,307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 19 червня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді