Номер провадження: 22-ц/785/7689/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.,

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника АТ
„УкрСиббанк" - Жукова Тимура
Вікторовича на окрему ухвалу
Київського районного суду м.Одеси від 26
червня 2014 року по цивільній справі за
позовом ПАТ „УкрСиббанк" до ТОВ
„Укртрансавто ЛТД", ТОВ „АЛДІ", ПП
„Система 73", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ
«УкрСиббанк») звернулося до суду з
вказаним позовом, у якому, посилаючись
на неналежне виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Укртрансавто ЛТД» (далі - ТОВ
«Укртрансавто ЛТД») умов кредитного
договору на проектне фінансування №
0 від 13.10.2008 року, просило стягнути
в солідарному порядку з ТОВ
«Укртрансавто ЛТД» як боржника та
заставодавця, Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛДІ» (далі - ТОВ
«АЛДІ»), Приватного підприємства
«Система 73» (далі - ПП «Система 73»),
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 як поручителів - 790 780, 06
євро заборгованості за кредитним
договором, що відповідно до курсу НБУ
становить 8302 145 грн 22 коп., та судових
витрат.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 03 липня 2013 року рішення
Київського районного суду м. Одеси від
25 березня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про задоволення позову.
Стягнуто у солідарному порядку з ТОВ
«Укртрансавто ЛТД», ТОВ «АЛДІ», ПП
«Система 73», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь ПАТ «УкрСиббанк» 8 302 145 грн 22
коп., із яких: 6 872 985 грн 69 коп. -
заборгованість за кредитним договором,
1 347 204 грн. 53 коп. - заборгованість зі
сплати процентів за користування
кредитом, 81 955 грн - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості зі сплати
процентів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛДІ» та ОСОБА_11, яка
діє в інтересах ОСОБА_5 звернулися з
касаційними скаргами на рішення
апеляційного суду Одеської області від
03 липня 2013 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року касаційні
скарги Товариство з обмеженою
відповідальністю «АЛДІ» та ОСОБА_11, яка
діє в інтересах ОСОБА_5 задоволено
частково. Рішення Київського районного
суду м. Одеси від 25 березня 2013 року та
рішення апеляційного суду Одеської
області від 03 липня 2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно автоматизованого розподілу
справ зазначена цивільна справа була
розподілена судді Куриленко О.М.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 11.11.2013 року справу прийнято до
провадження суду та призначено судове
засідання.

Слухання справи неодноразово
відкладалися.

26.06.2014 року суддею Київського районного
суду м.Одеси Куриленко О.М. винесено
окрему ухвалу відносно працівника ПАТ
„УкрСиббанк" ОСОБА_12.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник АТ „УкрСиббанк" - Жуков Т.В.
звернувся до апеляційного суду
Одеської області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
окрему ухвалу судді Київського
районного суду м.Одеси від 26.06.2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали в
межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Постановляючи окрему ухвалу відносно
представника ПАТ „УкрСиббанк" ОСОБА_12
з метою доведення до відома
керівництва ПАТ „УкрСиббанк" для
вжиття відповідних заходів, суд першої
інстанції виходив з того, що у судове
засідання, яке відбулось 26.06.2014 року
з'явився представник позивача ОСОБА_12,
діючий на підставі довіреності від 20
грудня 2013 року (т. 2 а. с. 105) який був
необізнаний з матеріалами справи, не
міг пояснити, в якій редакції
розглядається позов, не міг відповісти
на жодні питання, які виникали під час
судового засідання, що підтверджується
його звукозаписом. Також неодноразово
на представника позивача покладався
обов'язок здійснити виклик
відповідачів у судове засідання через
засоби масової інформації, від якого
він постійно ухилявся, затягуючи
розгляд справи. Крім того представник
позивача не надавав витребуванні судом
докази, що заважало повному,
об'єктивному та всебічному розгляду
справи. Отже, суд першої інстанції
набув висновку, що представник ПАТ
«УкрСиббанк» ОСОБА_12 недобросовісно
здійснює свої процесуальні права і
виконує процесуальні обов'язки, чим
виявляє явну неповагу до суду та з вини
працівника банківської установи
ОСОБА_12 затягується розгляд справи.

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції не
можна.

З матеріалів справи вбачається, що
справа за позовом ПАТ ТОВ
„Укртрансавто ЛТД", ТОВ „АЛДІ", ПП
„Система 73", ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором розглядається в судах з
травня 2012 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року касаційні
скарги ТОВ «АЛДІ» та ОСОБА_11, яка діє в
інтересах ОСОБА_5 задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 25 березня 2013 року та рішення
апеляційного суду Одеської області від
03 липня 2013 року скасовано, справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 11.11.2013 року справу прийнято до
провадження.

В судовому засіданні 26.06.2014 року
представник ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_12
наполягав на задоволенні позову, але
при цьому не зміг надати пояснення по
справі та утруднився відповісти на
питання щодо позовних вимог на
задоволенні яких він як представник
позивача наполягав. Такі дії
представника розцінені судом, як
затягування розгляду справу через
недобросовісне здійснення
процесуальних прав та прояв неповаги
до суду.

Відповідно до ст. 157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі, а
справи про поновлення на роботі, про
стягнення аліментів - одного місяця. У
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду справи, суд ухвалою може
подовжити розгляд справи, але не більш
як на п'ятнадцять днів.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі
питання дотримання розумних строків
розгляду судами цивільних,
кримінальних справ і справ про
адміністративні правопорушення»
перебіг строків судового розгляду у
цивільних справах починається з часу
надходження позовної заяви до суду, а
закінчується ухваленням остаточного
рішення у справі, якщо воно не на
користь особі (справа «Скопелліті
проти Італії» від 23 листопада 1993 року),
або виконанням рішення, ухваленого на
користь особи (справа «Папахелас проти
Греції» від 25 березня 1999 року) (абз. 4 п.1
Постанови Пленуму).

Строки, встановлені Цивільним
процесуальним кодексом України (далі -
ЦПК), Кримінальним процесуальним
кодексом України (далі - КПК), Кодексом
України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП), є
обов'язковими для судів та учасників
судових процесів, оскільки визначають
тривалість кожної стадії процесу або
час, протягом якого має бути вчинено
процесуальну дію (наприклад, строк
оскарження судового рішення, строк
подачі зауважень щодо журналу судового
засідання). Зазначене є завданням
цивільного судочинства та
кримінального провадження (стаття 1
ЦПК, стаття 2 КПК) (абз. 1 п.2 Постанови
Пленуму).

Розумним, зокрема, вважається строк, що
є об'єктивно необхідним для виконання
процесуальних дій, прийняття
процесуальних рішень та розгляду і
вирішення справи з метою забезпечення
своєчасного (без невиправданих
зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського
суду з прав людини критеріями розумних
строків у цивільних справах є: правова
та фактична складність справи;
поведінка заявника, а також інших осіб,
які беруть участь у справі, інших
учасників процесу; поведінка органів
державної влади (насамперед суду);
характер процесу та його значення для
заявника (справи «Федіна проти
України» від 02 вересня 2010 року,
«Смірнова проти України» від 08
листопада 2005 року, «Матіка проти
Румунії» від 02 листопада 2006 року,
«Літоселітіс Проти Греції» від 05
лютого 2004 року та інші).

Оцінюючи правову та фактичну
складність справи, слід враховувати,
зокрема, наявність обставин, що
утруднюють розгляд справи; кількість
співпозивачів, співвідповідачів та
інших учасників процесу; необхідність
проведення експертиз та їх складність;
необхідність допиту значної кількості
свідків; участь у справі іноземного
елемента та необхідність з'ясування і
застосування норм іноземного права.

Оцінюючи поведінку заявника, а також
осіб, які беруть участь у справі, інших
учасників процесу, слід звернути увагу
на те, що не можна покладати
відповідальність за тривалий розгляд
справи використання ними
процесуальних засобів, передбачених
законодавством, для здійснення свого
захисту, зокрема, у зв'язку зі зміною
позовних вимог, вивченням матеріалів
справи, заявленням клопотань,
оскарженням ухвалених судових рішень.
Разом із тим слід взяти до уваги факти
невиконання ними процесуальних
обов'язків, наприклад, ненадання чи
надання з порушенням строку,
передбаченого ЦПК, доказів у справі;
неодноразові неявки в судове засідання
без поважних причин, якщо це призвело
до порушення розумного строку судового
розгляду (пункт 3 постанови Пленуму).

Судді повинні усвідомлювати особисту
відповідальність за розгляд справ у
встановлені законом строки, за якість
розгляду справ, не допускати фактів
зволікання, вживати всіх необхідних
заходів з метою неухильного дотримання
процесуальних строків.

Строки розгляду справи не можуть
вважатися розумними, якщо їх порушено
через зайнятість судді в іншому
процесі, призначення судових засідань
із великими інтервалами, затягування з
передачею справи з одного суду до
іншого у встановлених законом
випадках, безпідставне задоволення
необґрунтованих клопотань учасників
процесу, що спричинило відкладення
розгляду справи на тривалий час,
відкладення справи через її неналежну
підготовку до судового розгляду,
невжиття заходів щодо недопущення
недобросовісної поведінки учасників
справи тощо, оскільки наведені причини
свідчать про низький рівень
організації судочинства та
безвідповідальне ставлення до
виконання своїх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи з
часу прийняття справи до провадження
до часу постановлення окремої ухвали
26.06.2014 року судове засідання
призначалося 7 разів - в середньому 1
раз на місяць

За цей строк представники позивача
тричі не з`являлися в судові засіданні -
09.12.2013 року, 17.03.2014 року та 28.05.2014 року.

Проте у цей же період також
зафіксовано і не явку деяких з
відповідачів, у зв`язку з чим суд
намагався здійснити їх виклик через
ЗМІ наданням тексту оголошення
представнику позивача.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Наслідком не подання доказів є не
доведення обставин, на які посилається
сторона, що враховується судом при
ухваленні рішення.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону і встановивши причини
та умови, що сприяли вчиненню
порушення, може постановити окрему
ухвалу і направити її відповідним
особам чи органам для вжиття заходів
щодо усунення цих причин та умов. Про
вжиті заходи протягом місяця з дня
надходження окремої ухвали повинно
бути повідомлено суд, який постановив
окрему ухвалу.

Правовими підставами постановлення
окремої ухвали є: виявлення під час
розгляду справи порушень
матеріального або процесуального
закону; встановлення причин та умов, що
сприяли вчиненню таких порушень.

За наявності цих двох правових підстав
у сукупності суд має право постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним особам чи органам для
вжиття заходів щодо усунення причин та
умов, що сприяли вчиненню виявлених
порушень.

Отже, окрема ухвала суду є
процесуальним засобом судового впливу
на виявлені під час судового розгляду
порушення законності, а також причини
та умови, що цьому сприяли.

Разом з тим з ч.2 ст. 211 ЦПК України
вбачається окрему ухвалу може бути
оскаржено особами, інтересів яких вона
стосується, у загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

Зі змісту ч.1 ст. 293 ЦПК України не
вбачається, що окрема ухвала
постановлена відповідно до ст.. 211 ЦПК
України оскаржується окремо від
судового рішення, яким закінчується
розгляд справи.

Судове рішення у справі ухвалено 06
серпня 2014 року, в той час як окрема
ухвала, що оскаржується постановлена
26.06.2014 року.

При таких обставинах у суду першої
інстанції не було підстав ухвалювати
окрему ухвалу до закінчення розгляду
справи по суті і надання оцінки дій
представника позивача щодо
зловживання ним процесуальними
правами та затягування розгляду справи
в контексті вивчення всіх обставин, які
сприяли відкладенню судових засідань
та неможливості закінчити розгляд
справи у передбачені ст. 157 ПК України
строки.

Тому окрема ухвала не може залишатися в
силі і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 312 ч. 1 п. 2, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника АТ
„УкрСиббанк" Жукова Тимура
Вікторовича - задовольнити частково.

Окрему ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 26 червня 2014 року -
скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і окремо від рішення
суду оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвалу можуть бути
включені до касаційної скарги на
рішення суду.

Головуючий:
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова