Справа
Провадження №2/263/3892/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2014 року Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі:
судді Ікорської Є.С. при секретарі
Корзініній О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до
відповідача про визнання права
власності в порядку спадкування. В
позові зазначила, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві спільної власності
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на житло
№18323 від 23.03.1994 року. Мати позивачки
ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 є
матір'ю ОСОБА_2 Після смерті останньої
залишилась спадщина у вигляді 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що
позивачка мешкала разом із
спадкодавцем та ОСОБА_2 в одній
квартирі , вважаються такими, що
прийняли спадщину. ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивачка звернулась в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини, але їй було
відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
з тим, що в правовстановлюючому
документі на спірну квартиру не
визначений розмір частки кожного
співвласника. Позивачка просить суд
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник до залу
судового засідання не з'явились, надали
заяви з проханням розглянути справу у
їх відсутності, позов підтримали в
повному обсязі.

Представник відповідача до залу
судового засідання не з'явилась, надала
на адресу суду заяву з проханням
розглянути справу у її відсутності, не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України
справа розглянута у відсутності сторін
без фіксування судового засідання
технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи в їхній
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Зі свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 від 12.03.1992 року вбачається, що
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с.10).

Зі свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 від 17.08.1956 року вбачається, що
ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно зі свідоцтвом про право
власності на житло від 23.03.1994 року
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Згідно зі свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_5 від 22.03.2014 року ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відповідно до ст. 4 Заключних і
перехідних положень Цивільного
Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільного Кодексу
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, які виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Отже спірні правовідносини
регулюються Цивільним Кодексом
України (в редакції 1963 року), законом
України «Про власність» від 07.02.1991 року
який діяв на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України
спільна власність двох чи більше осіб
без визначення частки кожного з них в
праві власності є спільною сумісною
власністю.

З огляду на вищенаведене, позивачка
прийняла спадщину після своєї матері
ОСОБА_2, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та
після смерті бабусі ОСОБА_3, у
відповідності зі ст.1266 ЦК України.

Як вбачається зі спадкової справи,
інші можливі спадкоємці з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори не зверталися.

На підставі вищенаведеного, суд
вважає за можливе визнати за
позивачкою ОСОБА_1 право власності на 2/3
частки квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_2 та після смерті бабусі
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 197,212-215 ЦПК
України, ст.1261,1266, ст. 1 Заключних і
перехідних положень ЦК України (в
редакції 2004 року), ст. ст. 529, 549 ЦК
України (в редакції 1963 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, право власності на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 57,9
кв.метри, жилою - 39,8 кв.м. в м. Маріуполі,
87500 в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, та бабусі ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Є.С.
Ікорська