Справа № 182/9571/14-ц
Провадження № 2/0182/4677/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.12.2014 року м.
Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за ним права власності на
иайно в порядку спадкування за
заповітом після смерті матері.

В обгрунтування своїх вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
його мати ОСОБА_3. Після її смерті
відкрилась спадщина на земельну
ділянку, площею 7,620 га, що знаходиться
на території Павлопільської сільської
ради Нікопольського району
Дніпропетровської області, надану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала їй на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.12.2001 року. Він та його сестра -
відповідачка по справі ОСОБА_2 є
спадкоємцями першої черги спадкування
за законом, відповідно до ст.1261 ЦК
України. Адже їх батько ОСОБА_5 помер в
2001 році. На відміну від сестри він
спадщину прийняв, так як постійно
проживав зі спадкодавицею за однією
адресою з 2005 року (ст.1268 ЦК України). Але
отримати свідоцтво про право на
спадщину він не зміг через
недоведеність родинного зв'язку зі
спадкодавицею, про що завідувач
державної нотаріальної контори
І.С.Чубенко надала йому роз'яснення від
23.09.2014 року № 2320/01-16. Довести
родинний зв'язок з його матір'ю ОСОБА_3
він не має змоги через втрату свідоцтва
про народження. Щоб у нього не було
проблем з оформленням спадщини після
смерті його батьків, оскільки своє
свідоцтво про народження він загубив,
батьки за життя подарували йому
будинок по АДРЕСА_1 (договір дарування
від 16.04.1998 року), а також мати посвідчила
заповіт від 10.02.1997 року, яким усе своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалось і все, що буде їй
належати, заповіла йому. Але заповіт
був ним втрачений, тому нотаріус мав
намір надати йому свідоцтво про право
на спадщину за законом. Для відновлення
свідоцтва про народження він звертався
до відділу державної реєстрації актів
цивільного стану м.Дніпродзержинська,
але відновити свідоцтво не зміг через
те, що архівні документи за 1955 рік у
міському архіві збереглися частково.
Отримавши відмову нотаріуса, він
вирішив спробувати отримати дублікат
заповіту, щоб довести своє право на
спадкування за заповітом. В листопаді
2014 року він отримав у нотаріальному
архіві Дніпропетровської області
дублікат заповіту від 10.02.1997 року.
Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Тобто, він має право на
спадкування після смерті ОСОБА_3 за
заповітом. На підставі зазначеного
вимушений звернутись до суду.

В судове засіданні позивач
не прибув, надав заяву про розгляд
справи у свою відсутність, на
задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачка в судове
засідання не прибула, про день та час
розгляду справи по суті була
повідомлена належним чином. Надала
заяву про розгляд справи у свою
відсутність. Проти задоволення позову
не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
мати позивача ОСОБА_3 (а.с.4). Після її
смерті відкрилась спадщина на земельну
ділянку, площею 7,620 га, що знаходиться
на території Павлопільської сільської
ради Нікопольського району
Дніпропетровської області, надану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала їй на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.12.2001 року (ас.9). Сторони по справі є
спадкоємцями першої черги спадкування
за законом як діти померлої. Батько
сторін ОСОБА_5 помер в 2001 році. На
відміну від відповідачки позивач
спадщину прийняв, так як постійно
проживав зі спадкодавицею за однією
адресою з 2005 року (а.с10-14). Але отримати
свідоцтво про право на спадщину
відповідач не зміг через недоведеність
родинного зв'язку зі спадкодавицею, про
що завідувач державної нотаріальної
контори І.С.Чубенко надала йому
роз'яснення від 23.09.2014 року № 2320/01-16.
Довести родинний зв'язок з матір'ю
ОСОБА_3 позивач не має змоги через
втрату свідоцтва про народження.
Батьки за життя подарували йому
будинок по АДРЕСА_1 (договір дарування
від 16.04.1998 року), а також мати посвідчила
заповіт від 10.02.1997 року, яким усе своє
майно, де б воно не було та з чого б воно
не складалось і все, що буде їй
належати, заповіла позивачу (а.с.15). Але
заповіт позивачем був втрачений, тому
нотаріус мав намір надати йому
свідоцтво про право на спадщину за
законом. Для відновлення свідоцтва про
народження позивач звертався до
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану м.Дніпродзержинська,
але відновити свідоцтво не зміг через
те, що архівні документи за 1955 рік у
міському архіві збереглися частково.
Отримавши відмову нотаріуса, позивач
отримав дублікат заповіту в листопаді
2014 року (а.с.15). Тобто, позивач має право
на спадкування після смерті матері
ОСОБА_3 за заповітом.

За таких обставин суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку, площею
7,620 га, що знаходиться на території
Павлопільської сільської ради
Нікопольського району
Дніпропетровської області, надану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
кадастровий номер:01:004:0017, у
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення суду першої
інстанції може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал