Справа №1805/6767/2012 Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак М. І.Номер
провадження 22-ц/788/2228/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 29 вересня 2014 року

та на додаткове рішення Зарічного
районного суду м. Суми від 26 листопада
2014 року

у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, треті особи: Сумська державна
нотаріальна контора, ОСОБА_5

про визнання недійсними договору
дарування квартири та заповіту,

в с т а н о в
и л а:

У травні 2012 року позивачка звернулася
до суду з позовом, уточнивши який,
обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер її батько - ОСОБА_6 За життя, 10
січня 2012 року він склав заповіт, за яким
заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1
відповідачці ОСОБА_4, а 23 січня 2012 року
за договором дарування подарував їй
дану квартиру. При цьому, зазначала, що
в останні роки життя батько страждав на
хронічну психічну хворобу, тому на час
вчинення правочинів не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

За таких обставин, просила визнати
недійсними договір дарування квартири
АДРЕСА_1, укладений 23 січня 2012 року між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4, а також заповіт
ОСОБА_6 від 10 січня 2012 року
зареєстрований в реєстрі за № 15.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 29 вересня 2014 року позов ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
дарування залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 26 листопада
2014 року в задоволенні позовних вимог
про визнання заповіту недійсним
відмовлено.

В апеляційних скаргах позивачка,
посилаючись на порушення та
неправильне застування норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити. При цьому, зазначає,
що суд першої інстанції безпідставно
надав перевагу Акту посмертної
судово-психіатричної експертизи КЗ
Сумського обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру, хоча
експерти, що проводили цю експертизу не
підтвердили своєї кваліфікації та
безпідставно надавав перевагу
показанням нотаріуса, яка не є
спеціалістом в галузі психіатрії, а не
інших допитаних осіб, які неодноразово
звертались до психіатричного закладу
зі скаргами на хворобливу поведінку
померлого.

Заслухавши пояснення апелянта та її
представника, які підтримали
апеляційні скарги, заперечення
відповідачки та третьої особи ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягають задоволенню, рішення
суду - скасуванню, а позов - задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів того, що
ОСОБА_6 на момент укладення договору
дарування квартири знаходився в
хворобливому стані.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, оскільки він
суперечить матеріалам справи.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України зміст
рішення складається з мотивів, з яких
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення сторін, зазначає в рішенні
нормативно-правові акти.

Рішення суду в повній мірі не
відповідає вимогам процесуального
закону.

Із матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 (а.с. 7 т. 1)
- батько позивачки ОСОБА_3, яка 19 березня
2012 року звернулася до нотконтори з
заявою про прийняття спадщини. (а.с. 8, 153
т.1)

З 12 вересня 1969 року по 22 лютого 2012 року
ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав
у належній йому на праві приватної
власності однокімнатній квартирі
АДРЕСА_1. (а.с. 10)

За життя, 10 січня 2012 року ОСОБА_6 склав
заповіт щодо розпорядження всім своїм
майном на ім'я відповідачки ОСОБА_4, а 23
січня 2012 року ОСОБА_6 уклав договір
дарування цієї квартири на користь
відповідачки. (а.с. 67 т. 1)

Частиною 1 статті 225 ЦК України
передбачено, що правочин, який
дієздатна фізична особа вчинила у
момент, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ними, може бути визнаний судом
недійсним за позовом цієї особи, а в
разі її смерті - за позовом інших осіб,
чиї цивільні права або інтереси
порушені.

Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Пунктом 16 Постанови Пленум Верховного
Суду України "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" № 9 від 06
листопада 2009 року роз'яснено, що
правила статті 225 ЦК України
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину, в тому числі
складання заповіту, особа перебувала в
такому стані, коли вона не могла
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними (тимчасовий
психічний розлад, нервове потрясіння
тощо). Для визначення наявності такого
стану на момент укладення правочину
судом призначається посмертна
судово-психіатрична експертиза за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.

Для з'ясування психічного стану ОСОБА_6
на час укладення оспорюваних
правочинів по справі проводились дві
посмертні судово-психіатричні
експертизи. Первинна експертиза була
проведена психіатрами КЗ «Сумського
обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру»,
згідно Акту цієї амбулаторної
посмертної судово-психіатричної
експертизи № 507 від 27 грудня 2012 року,
станом на 23 січня 2012 року ОСОБА_6
виявляв ознаки хронічного маячного
розладу в анамнезі. За своїм психічним
станом міг усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. (а.с. 150-154 т.1)

За клопотаннями позивачки з мотивів
неспроможності зазначеної експертизи
(а.с. 167, 188 т.1) ухвалою Зарічного райсуду
м. Суми від 25 квітня 2013 року була
призначена посмертна повторна
комісійна судово-психіатрична
експертиза, яку було доручено
експертам Українського
науково-дослідного інституту
соціальної і судової психіатрії та
наркології. (а.с. 216 т. 1)

Згідно Акту судово-психіатричної
експертизи № 13 від 01 серпня 2014 року,
ОСОБА_6 на момент складання заповіту 10
січня 2012 року та договору дарування 23
січня 2012 року виявляв тяжкий психічний
розлад у формі маячного розладу, за
своїм психічним станом був нездатний
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. (а.с. 73-86 т. 2)

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції взяв до уваги висновок
первинної експертизи № 507 від 27 грудня
2012 року з підстав, що він ґрунтується на
дослідженні всієї медичної
документації, висвітлює медичні
аспекти хвороб і хворобливого стану
ОСОБА_6, тоді як вторинна експертиза
ґрунтується на частковій медичній
документації.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що під
час проведення повторної експертизи
досліджувалась вся медична
документація, яка була в наявності
відносно хворого ОСОБА_6: медична карта
стаціонарного хворого № 423 Обласної
спеціалізованої психіатричної лікарні
№ 2 та медична карта амбулаторного
хворого № 12986 Сумського обласного
клінічного психоневрологічного
диспансеру. (а.с. 74)

В ході проведення обох експертиз
встановлено, що ОСОБА_6 у 2008 році через
свою агресивну, неадекватну поведінку
за викликом сусідів був
госпіталізований до Сумського
обласного клінічного
психоневрологічного диспансеру та за
власною заявою лікувався в Обласній
спеціалізованій психіатричній лікарні
№ 2 з діагнозами хронічний маячний
розлад. (а.с. 152 т. 1, а.с. 81 т. 2)

Під час проведення повторної
експертизи експертами досліджувались
пояснення сусідів ОСОБА_6 Зокрема,
свідок ОСОБА_8, яка була вхожа до
квартири ОСОБА_6 зазначала, що він був
психічно неурівноважений, не спав
ночами, стукав по стінах та кричав у
квартирі, що його травлять газом,
нікого до себе не підпускав. Аналогічні
пояснення надавала свідок ОСОБА_9 та
інші. Проте суд першої інстанції їх не
взяв до уваги, а керувався поясненнями
приватного нотаріуса, що посвідчувала
заповіт та договір дарування квартири,
яка не є спеціалістом в галузі
психіатрії.

Вказані обставини підтверджуються і
наявним в матеріалах справи листом
мешканців будинку АДРЕСА_1 про медичний
огляд ОСОБА_6, адресованим на ім'я
головного лікаря Сумського обласного
клінічного психоневрологічного
диспансеру та неодноразовими заявами
про перевірку психічного стану
померлого його дочкою ОСОБА_3 (а.с. 12 т. 2,
а. с. 35-37 т.1)

Із записів в амбулаторній картці
останнього огляду ОСОБА_6 02 лютого 2012
року вбачається, що він був
малодоступний до контакту та відсутня
критика до свого стану. (а.с. 153 т. 1)

Ці факти відповідачкою не спростовані
та свідчать про тяжке порушення
психічної сфери ОСОБА_6 у формі
маячного розладу на фоні збереження
елементарних навичок
самообслуговування та відсутності
клінічно виражених порушень пам'яті та
інтелекту, про що відображено в акті
повторної експертизи.

За таких умов, колегія суддів вважає, що
вторинна експертиза реально
відображає психічний та душевний стан
ОСОБА_6, а висновок первинної
експертизи ґрунтується на припущеннях,
що ступінь зміни психіки незначний.
(а.с. 153 т. 1)

Крім того, в матеріалах справи наявні
копії сертифікатів трьох спеціалістів,
які проводили первинне експертне
дослідження, з яких вбачається, що два
лікаря-спеціаліста отримали
сертифікат на проведення
судово-психіатричної експертизи 14
грудня 2012 року, тобто після проведення
експертизи. (а.с. 208-210 т.1) Відомості про
їх атестацію на момент проведення
дослідження в матеріалах справи
відсутні.

Разом з тим, висновок повторної
судово-психіатричної експертизи
проводився за участю спеціалістів з
багаторічним експертним стажем роботи
в області психіатрії.

Суд першої інстанції вищевикладеного
не врахував, а тому рішення суду не
можна вважати законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим
відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду та додаткове
рішення у цій справі слід скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

У зв'язку із задоволенням двох
немайнових позовних вимог (243,60 грн. х 2)
та вимог апеляційних скарг і оскільки
позивачкою за розгляд справи в суді
апеляційної інстанції було сплачено
121,80 грн. (а.с. 124 т. 2) судового збору, то
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачки слід стягнути
на користь позивачки 609 грн. судового
збору.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а
:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 29 вересня 2014 року та додаткове
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26 листопада 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати недійсним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_4, посвідчений 23 січня 2012 року
приватним нотаріусом Сумського
міського нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 28.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_6,
посвідчений 10 січня 2012 року приватним
нотаріусом Сумського міського
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 15.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 609
грн. судового збору за розгляд справи в
суді першої та апеляційної інстанцій.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко