У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Дем'яносова М.В., Мостової Г.І., Попович
О.В., Ступак О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_6 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Дніпропетровської науково-виробничої
фірми «Резец ЛТД» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнення
невиплаченої заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди,
компенсації за час затримки
розрахунку, за касаційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 23 квітня
2014 року та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
Дніпропетровської науково-виробничої
комерційної фірми «Резец ЛТД» (далі -
ТОВ ДНВФ «Резец ЛТД») про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнення
невиплаченої заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди,
компенсації за час затримки
розрахунку.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6
посилалася на те, що вона працювала у
ТОВ ДНВФ «Резец ЛТД» на посаді бармена
з липня 2012 року. 01 січня 2013 року
звільнена з займаної посади на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України з
відміткою - за прогул. Вважала
звільнення з роботи незаконним,
посилаючись на те, що вона проходила
тривалий курс стаціонарного лікування
в інфекційних лікарнях м. Кривого Рогу
та м. Дніпропетровська та визнана
інвалідом ІІ групи. При звільненні ТОВ
ДНВФ «Резец ЛТД» не сплатило їй
заробітну плату за останній місяць
роботи, не видало трудової книжки, не
проведено розрахунку, у зв'язку з чим
просила суд поновити її на посаді
бармена ТОВ ДНВФ «Резец ЛТД», стягнути
на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 01 січня 2013 року по
день фактичного розрахунку; стягнути
невиплачену заробітну плату за період
з 01 серпня 2012 року по 01 грудня 2012 року в
сумі 6 000 грн, у відшкодування моральної
шкоди стягнути 4 000 грн, стягнути
індексацію за кожен місць затримки,
витрати на правову допомогу у сумі 2 000
грн, судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 23 квітня 2014 року відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
ТОВ ДНВФ «Резец ЛТД» про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнення
невиплаченої заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди,
компенсації за час затримки
розрахунку.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 07 серпня
2014 року рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 23 квітня
2014 року в частині відмови ОСОБА_6 в
задоволенні позовних вимог про
стягнення невиплаченої заробітної
плати за відпрацьований час за серпень
2012 року у сумі 983 грн 28 коп. скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким вказані позовні вимоги
задоволено.

Стягнуто з ТОВ ДНВФ «Резец ЛТД» на
користь ОСОБА_6 983 грн 28 коп. Вирішено
питання про стягнення судового збору. В
іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду із ухваленням нового
рішення про задоволення позову у
повному обсязі, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що згідно з копією
трудової книжки НОМЕР_1, виданої на ім'я
ОСОБА_6, на підставі наказу від 21 липня
2012 року № 210712У вона прийнята на посаду
бармена кафе «МАТІС» ТОВ ДНВФ «Резец
ЛТД».

Згідно з довідкою від 23 жовтня 2012 року
№ 1511, виданою ОКЗ «Криворізька
інфекційна лікарня № 1», ОСОБА_6
перебувала на стаціонарному лікуванні
з 19 вересня по 23 жовтня 2012 року (а. с. 4).

Відповідно до направлення, наданого
ОКЗ «Криворізька інфекційна лікарня №
1» ОСОБА_6, та виписки із медичної карти
стаціонарного хворого № 6566 позивач
ОСОБА_6 госпіталізована в НДІ
гастроентерології м. Дніпропетровська
з медичною довідкою (а. с. 6), згідно з
якою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, студентка,
яка мешкає по АДРЕСА_1, була
госпіталізована та виписана 05
листопада 2012 року (а. с. 5-8).

Згідно з випискою медичної карти
стаціонарного хворого ОСОБА_6
перебувала на лікуванні з 07 листопад по
05 грудня 2012 року (а. с. 7, 8).

Наказом від 01 січня 2013 року № V 0101-13У
ОСОБА_6 звільнена із займаної посади на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а. с. 27).

Згідно з довідкою МСЕК АЕ від 01 квітня
2013 року № 0043144 ОСОБА_6 встановлено ІІ
групу інвалідності на підставі
загального захворювання строком до 01
травня 2014 року (а. с. 9).

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_6 про поновлення на роботі та
виплати заявлених сум, суд першої
інстанції виходив з того, що при
звільненні позивача за п. 4 ст. 40 КЗпП
України відповідачем не порушено
положення КЗпП України, позивачем не
надано доказів на підтвердження
незаконності його звільнення та
неотримання невиплаченої заробітної
плати.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заробітної плати за відпрацьований час
за серпень 2012 року та стягуючи з
відповідача 983 грн 28 коп. заробітної
плати, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що відповідачем не
доведено факту відсутності його вини в
невиплаті позивачу заробітної плати за
серпень 2012 року, оскільки з відомості
на виплату грошей за серпень 2012 року №
08-1 не вбачається, що позивачем отримана
заробітна плата за серпень 2012 року, а
також у відомості відсутній підпис
позивача про отримання заробітної
плати.

При цьому суд апеляційної інстанції
вважав, що відсутні підстави для
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з незаконним звільненням із
займаної посади, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження того, що діями
відповідача йому завдана моральна
шкода.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги
щодо застосування ст. ст. 116, 117 КЗпП
України, суд виходив з того, що ОСОБА_6
не зверталася до відповідача у
письмовій формі з питанням про виплату
йому заробітної плати за
відпрацьований час за серпень 2012 року у
сумі 983 грн 28 коп.

Проте повністю з такими висновками
суду погодитися не можна.

Згідно з частиною шостою статті 95 КЗпП
України заробітна плата підлягає
індексації у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про оплату праці» у період між
переглядом розміру мінімальної
заробітної плати індивідуальна
заробітна плата підлягає індексації
згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ
«Про індексацію грошових доходів
населення» (далі - Закон про індексацію)
та Порядком проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 (далі - Порядок).

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг (стаття 1 Закону про індексацію).

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру (пункт 2 частини
першої статті 2 Закону про індексацію).

Суд апеляційної інстанції, встановивши
наявність підстав для стягнення з
відповідача заборгованості з
заробітної плати за серпень 2012 року, у
порушення положень ст. ст. 11, 303, 316 ЦПК
України не вирішив питання про
наявність або відсутність підстав для
стягнення компенсації (індексації) за
кожен місяць затримки відповідно до
індексу споживчих цін по день
фактичного розрахунку, висновків з
цього приводу у своєму рішенні не
навів.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством.

Встановивши, що відповідачем не
виплачено позивачу заробітну плату за
серпень 2012 року, суд апеляційної
інстанції, погоджуючись із висновками
суду першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення вимог про
відшкодування моральної шкоди, у
своєму рішенні не навів жодних
висновків з приводу наявності або
відсутності підстав для відшкодування
моральної шкоди позивачу, який
поєднував її також із тим, що власник не
виплатив йому заробітну плату за
відпрацьований час.

З таких обставин рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у частині
вирішення позовних вимог про стягнення
компенсації (індексації) за кожен
місяць затримки відповідно до індексу
споживчих цін по день фактичного
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди не можна визнати законними і
обґрунтованими.

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судами фактичних
обставин, які мають істотне значення
для правильного вирішення позову у
вказаній частині, що, у свою чергу,
призвело до неправильного вирішення
заявлених позовних вимог.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
дійшла висновку, що судами допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи в
частині позовних вимог про стягнення
компенсації (індексації) за кожен
місяць затримки відповідно до індексу
споживчих цін по день фактичного
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди, у зв'язку з чим відповідно до ст.
338 ЦПК України рішення судів першої та
апеляційної інстанцій в цій частині
підлягають скасуванню з передачею
справи в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід
звернути увагу на те, що звертаючись з
позовом до суду позивач ОСОБА_6, серед
іншого, посилалась на те, що відповідач
не сплатив належних їй при звільненні
сум та вважала, що на підставі ст. ст. 116,
117 КЗпП України відповідач повинен
сплатити їй середній заробіток за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку у розмірі 6 000 грн, та
оскільки таких позовних вимог
позивачем не заявлялося, то відповідно
до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суду слід
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, їх права щодо вчинення таких
процесуальних дій.

В іншій частині рішення суду
апеляційної інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та зводяться до переоцінки доказів, що
не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК
України, оскільки суд касаційної
інстанції позбавлений можливості
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, тому підстави
для скасування рішення в іншій частині
відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 23 квітня 2014 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07 серпня 2014 року в частині
позовних вимог про стягнення
компенсації (індексації) за кожен
місяць затримки відповідно індексу
споживчих цін по день фактичного
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди скасувати, передати справу в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області від 07
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:О.О. Дьоміна М.В.
Дем'яносов Г.І. Мостова О.В. Попович
О.В. Ступак