АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/7657/14
Справа: №641/3048/14-ц
Категорія:право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді -
Міненкової Н.О.

суддів: Зазулинської Т.П.,
Кругової С.С.

за участю секретаря -
Галушко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 02 жовтня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа: УДАІ ГУ МВС України в
Харківській області про визнання
покупцем за договором купівлі-продажу,
визнання права власності, витребування
з чужого незаконного володіння
рухомого майна, зобов'язання вчинити
дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2
звернувся у суд з позовною заявою до
ОСОБА_3 про визнання покупцем за
договором купівлі-продажу, визнання
права власності, витребування з чужого
незаконного володіння рухомого майна,
зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві посилався на те,
що 05.12.2009 року між ним та ОСОБА_3 був
укладений усний договір доручення,
згідно якого ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3
придбати для нього і за його кошти
легковий автомобіль і оформити на ім'я
ОСОБА_2 Для придбання автомобілю
необхідно було оформити кредит, ОСОБА_2
не мав можливості оформити кредит на
своє ім'я так як на той час працював в
Узбекистані, у зв'язку з чим кредит був
оформлений на ОСОБА_3 У подальшому, на
виконання вимог договору доручення від
25.12.2009 року ОСОБА_3 придбала в кредит
автомобіль MITSUBISHI QUTLANDER 2/4 SPORT рік
випуску 2009, державний номер НОМЕР_1.

Грошові кошти які були сплачені за
автомобіль кредитній установі він
передавав відповідачці, але всупереч
вимогам усного договору доручення
ОСОБА_3 оформила автомобіль на своє
ім'я, у зв'язку з чим просить визнати
його покупцем даного автомобіля,
визнати за ним право власності та
витребувати автомобіль з незаконного
володіння ОСОБА_3, скасувавши
реєстрацію автомобіля на ім'я
відповідачки.

В судовому засідання позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги, та просили
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник проти
позову заперечували, та пояснили, що
договір доручення на який посилається
ОСОБА_2 не існує, автомобіль придбаний
за її власні кошти, вона ним
користується на законних підставах, та
просила застосувати строки позовної
давності, та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Рішенням суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, та посилаючись на те, що суд
помилково дійшов висновку щодо строку
позовної давності, так як позивач
дізнався про те що умови усного
договору доручення відповідач не має
виконувати лише 19.11.2013 року, після
отримання заочного рішення
Лозівського районного суду
Харківської області про розірвання
шлюбу.

У зв'язку з чим просив задовольнити
апеляційну скаргу, рішення суду першої
інстанції скасувати, і постановити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
судова колегія не знаходить підстави
для її задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що позивач
не довів свої позовні вимоги. Суду не
було надано жодного доказу на
підтвердження укладення між сторонами
договору доручення, як того
передбачають ст.ст. 1003,1007 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний автомобіль було придбано
згідно з кредитним договором №-1860/715326
від 28.12.2009 року. Кінцева дата погашення
29.03.2010 року( а.с.40). Кредитні кошти
сплачувалися ОСОБА_3 особисто і та був
погашений достроково 29.03.2010 року, що
знайшло своє підтвердження в
матеріалах справи. На час укладення
кредитного договору сторони у шлюбних
відносинах не перебували, а шлюб
зареєстрували 26.11 2011 року, тобто вже
після придбання у власність автомобіля
ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Позивач на
підтвердження своїх вимог доказів не
надав.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам ст.ст. 213,214 ЦПК
України, є законним і обґрунтованим.
Судова колегія з висновками суду
першої інстанції погоджується і не
знаходить підстави для його
скасування.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,308,313,317
ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 02 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя -

Судді -