АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6904/14
Справа № 412/8493/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Бородіна М.М.

Костенко Т.М.

при секретарі
Сватенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 15 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

26 вересня 2013 року позивач звернувсь
у суд з позовом в якому просив зменшити
розмір аліментів стягнених з нього на
користь ОСОБА_5 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням
Краснодонського міськрайонного суду
від 29.03.2006 року з 1/6 частини всіх видів
його заробітку до 1/8 частини щомісячно
до 19.01.2018 року. Зменшити розмір
стягнутих з нього аліментів на користь
ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням
Краснодонського міскрайонного суду
від 28.05.2013 року з 1/6 до 1/8 частин з усіх
видів його заробітку щомісячно до
20.02.2031 року. Зменшити розмір стягнутих з
нього на користь ОСОБА_4 на її утримання
аліментів за рішенням Краснодонського
міськрайонного суду від 28.05.2013 року з 1/6
до 1/8 части з усіх видів його заробітку
щомісячно до 20.02.2016 року.

Як на підставу своїх вимог позивач
зазначає, що згідно з зазначених рішень
суду з його заробітку відраховуються
аліменти в розмірі 62,3%, що значно змінює
його матеріальний стан.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач підтримав вказані
позовні вимоги та просив їх
задовольнити, при цьому зазначив, що з
ОСОБА_4 спільно не проживає та проживає
один.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому
засіданні суду першої інстанції
позовні вимоги позивача визнала,
зазначивши, що звернулась до суду з
позовом про стягнення аліментів,
оскільки бажала захистити свої права.
Також зазначила, що з позовом згодна.
Надалі надала через канцелярію суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності з урахуванням наданих нею
пояснень.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому
засіданні суду першої інстанції
позовні вимоги позивача не визнала.
Свої заперечення обгрунтовувала тим,
що позивач та відповідач ОСОБА_4 разом з
їх спільними дітьми проживають однією
сім'єю та ведуть спільний бюджет.
Вважає, що позивачем поданий до суду
позов тільки з метою зменшення розміру
аліментів, які вона отримує, у зв»язку з
чим просила у задоволенні позову
відмовити.

Рішенням Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 15 січня 2014 року позовні
вимоги позивача задоволені частково.
Суд зменшив розмір аліментів,
стягнутих з ОСОБА_3 на підставі рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 28.05.2013 року на
користь ОСОБА_4 на її утримання, з 1/6
частки з усіх видів доходу до 1/8 частки
з усіх видів доходу ОСОБА_3, щомісячно,
починаючи з моменту набуття рішенням
законної сили - до 20.02.2016 року та
відмовив позивачу в задоволенні іншої
частині позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати вказане рішення та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам. Наводить ті ж
доводи, що і в суді першої інстанції.

Рішенням апеляційного суду
Луганської області від 03 березня 2014
року апеляційна скарга позивача була
задоволена. Суд скасував рішення суду в
частині відмови позивачу в задоволенні
позовних вимог та в цій частині
задовольнив вказані позовні вимоги. В
іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України від 2 липня 2014 року вказане
рішення апеляційного суду Харківської
області було скасовано, а справа
повернута до апеляційного суду на
новий розгляд.

Сторони у судове засідання суду
апеляційної інстанції не з»явились.

У зв»язку з тим, що м.Суходільськ,
Луганської області знаходиться з зоні
АТО та відсутністю поштового зв»язку,
направлені судом апеляційної
інстанції судові повістки про виклик
сторін в судове засідання суду
апеляційної інстанції, повернуті
поштою.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
повідомлені судом про час та місце
розгляду справи, шляхом направлення їм
за наявними у справі телефонами SМS
повідомлень, які їм доставлені, а
позивач ОСОБА_3, шляхом розміщення
повідомлення про час та місце розгляду
справи на сайті Апеляційного суду
Харківської області.

За таких обставин судова колегія,
на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України, вважає
за необхідне розглянути справу за
відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суду
першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні
вимоги позивача та зменшуючи розмір
стягнутих з нього аліментів , стягнутих
на підставі рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 28.05.2013 року на утримання
дружини - ОСОБА_4 до 18 частини всіх
видів доходу позивача та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог позивача в
частині зменшення такого розміру
аліментів, стягнутих за рішеннями
судів на утримання дітей, суд першої
інстанції , посилаючись на вимоги ч.1 ст.
192 СК України , з урахуванням інтересів
дітей, виходив з недоведеності
позивачем зміни його матеріального
стану та підстав для зменшення розміру
стягнутих з позивача аліментів на їх
утримання.

При цьому судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що рішенням
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 28 травня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені,
стягнуті з ОСОБА_3 аліменти на
утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/6 частини з усіх видів його
доходу та на утримання ОСОБА_4 в розмірі
1/6 частини до досягнення дочкою ОСОБА_7
трирічного віку (а.с. 7-8).

Як свідчить вказане рішення суду,
при його ухваленні ОСОБА_3 в судовому
засіданні присутнім не був, звернувся з
заявою про розгляд справи за його
відсутності, визнав позовні вимоги
ОСОБА_4 в повному обсязі та заявив про
наявність матеріальної можливості
сплачувати такі аліменти.

Вказане рішення суду в
апеляційному порядку оскаржувалось
ОСОБА_5 та судовим рішенням
Апеляційного суду Луганської області
від 03.09.2013 року, її апеляційна скарга
була відхилена, а рішення суду від 28
травня 2013 року залишено без змін.

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними
у справі доказами, що згідно
виконавчого листа по справі 2-1213/2006 р.,
виданого на підставі рішення
Краснодонського міськрайонного суду
Луганської області від 29.03.2006 року, яким
було зменшено розмір стягнутих з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів,
позивач сплачує аліменти на користь
ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх
видів його заробітку /а.с. 5/.

Згідно виконавчого листа 2-1278/09 від
06.04.2009 року, ОСОБА_3 сплачує аліменти на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8
частини з усіх видів його доходу /а.с. 6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами ,що після ухвалення
судом першої інстанції рішення від 28
травня 2013 року, матеріальний стан
позивача не змінився , а натомість
поліпшився ( а.с. 11, 35- 40).

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
зменшення розміру стягнутих з позивача
аліментів на корись відповідачів на
утримання дітей .

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі вказаних висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для скасування чи зміні
ухваленого у справі рішення.

Посилання позивача в апеляційній
скарзі на те, що розмір стягнутих з
нього зазначених аліментів складає 62,3
% та перевищує встановлений ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження» розмір утримання, який не
повинен перевищувати 50% його
заробітної плати, у відповідності до
вимог ч.1 ст. 192 СК України не є підставою
для зменшення стягнутих з позивача
аліментів на утримання дітей.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315, 317, 319,
218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Краснодонського
міськрайонного суду Луганської
області від 15 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :