Справа № 405/9266/14-ц
Провадження №6/405/355/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.

за участю старшого державного
виконавця

Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
подання старшого державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, -

В
С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 в
порядку ст.377-1 ЦПК України звернулася
до суду з поданням, погодженим з
начальником Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_2, про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3, яка зареєстрована
в ІНФОРМАЦІЯ_1 та про доручення
виконання заходу тимчасового
обмеження адміністрації Державної
прикордонної служби України.

В обґрунтування подання державний
виконавець зазначив, що в Ленінському
відділі державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції на виконанні перебуває зведене
виконавче провадження з примусового
виконання вимоги № Ф-10-у від 02.04.2012 року,
виданої УПФУ в м. Кіровограді про
стягнення з ОСОБА_3 на користь УПФУ в м.
Кіровограді боргу в сумі 3030,71 грн.;
вимоги № Ф-300-у від 07.02.2013 року, виданої
УПФУ в м. Кіровограді про стягнення з
ОСОБА_3 на користь УПФУ в м. Кіровограді
боргу в сумі 4572 грн. 42 коп. Державним
виконавцем винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження,
копії яких направлено сторонам для
виконання та до відома. При цьому,
боржнику відомо, що на виконанні у
відділі перебуває виконавче
провадження про стягнення з неї
заборгованості, проте боржник
заборгованість не сплачує. Згідно з
довідкою КОДПІ № 247091 на ім`я боржника
відкрито рахунки в Кіровоградському РУ
ПАТ «ПриватБанк», на які постановою
державного виконавця від 29.10.2012 року
накладено арешт; разом з тим кошти на
арештованих рахунках відсутні. Згідно
з довідкою ДАІ у боржника відсутнє
зареєстроване на праві власності
рухоме майно. Згідно з відміткою у
паспорті ОСОБА_3, остання має
закордонний паспорт серії ЕС 998857 від
15.03.2007 року, тим самим має можливість
виїхати за кордон, тим самим ухилитися
від виконання рішень про сплату боргів,
у зв`язку з чим є необхідним тимчасово
обмежити боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України.

Старший державний виконавець
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 під
час судового розгляду подання
підтримала, посилаючись на обставини
та факти, викладені в ньому, а також
матеріалах виконавчого провадження,
просила його задовольнити.

Заслухавши старшого державного
виконавця, зваживши доводи, викладені в
поданні, дослідивши матеріали, додані
до подання, суд вважає, що в задоволенні
подання старшого державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_3 слід відмовити,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до
особистих немайнових прав фізичної
особи (кн. друга ЦК), а саме - до
особистих немайнових прав, що
забезпечують природне існування
фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК
України). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК
України особисті немайнові права тісно
пов'язані з фізичною особою. Фізична
особа не може відмовитись від
особистих немайнових прав, а також не
може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта, або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням - до виконання
зобов'язань (п. 5).

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Реалізація зазначених прав
здійснюється шляхом звернення
державного виконавця до суду в порядку
ст. 377-1 ЦПК України з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Зміст і форма подання державного
виконавця (начальника ВДВС) нормативно
врегульовані в Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, яка набрала чинності з 17 квітня
2012 р. та затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5. Зокрема, в розділі XI
"Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну",
передбачено, що подання повинно
містити: а) найменування суду, до якого
направляється подання; б) реквізити
виконавчого документа, який перебуває
на виконанні; в) реквізити виконавчого
провадження; г) прізвище, ім'я та по
батькові особи (боржника), дату
народження (число, місяць, рік); ґ)
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Крім того, в поданні мають бути
визначені заходи (тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України з
вилученням паспортного документа чи
без такого), найменування органів, які
мають їх здійснити. У разі тимчасового
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України з вилученням
паспортного документа зазначаються
вид паспортного документа (для
громадян України - дипломатичний
паспорт, службовий паспорт, паспорт
громадянина України, паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, посвідчення особи моряка тощо;
для іноземців та осіб без громадянства
- паспортний документ, що підтверджує
громадянство іноземця або посвідчує
особу без громадянства), його серія та
номер, а також найменування та
місцезнаходження державного органу, до
якого повинен надсилатися вилучений
паспортний документ. До подання
додаються копії виконавчого документа,
постанови про відкриття виконавчого
провадження та копії інших документів
(за потреби).

Про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника.

Підставою для звернення державного
виконавця з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України - є наявність у
Ленінському відділі ДВС
Кіровоградського МУЮ зведеного
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_3 (Боржника) на користь УПФ
України в м. Кіровограді (Стягувач)
заборгованості та невиконання
Боржником своїх зобов’язань щодо
погашення заборгованості за вимогами
УПФ України в м. Кіровограді.

Із матеріалів, доданих державним
виконавцем до подання, судом
встановлено, що державним виконавцем
Ленінського ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_4
20.06.2012 року винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання вимоги № Ф-10-у,
виданої 02.04.2012 року УПФ України в м.
Кіровограді, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь УПФ України в м. Кіровограді
недоїмки в сумі 3030 грн. 71 коп.

Також, в судовому засіданні
встановлено, що державним виконавцем
Ленінського ВДВС Кіровоградського
міського управління юстиції ОСОБА_5
27.05.2013 року винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання вимоги № Ф-300-у
виданої 07.02.2013 року УПФ України в м.
Кіровограді про стягнення з ОСОБА_3 на
користь УПФ України в м. Кіровограді
суми боргу в розмірі 4572 грн. 42 коп.

Крім того, 29 жовтня 2012 року старшим
державним виконавцем Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_6 в рамках
відкритого виконавчого провадження
від 20.06.2012 року, винесена постанова про
арешт коштів боржника, що містяться на
всіх відкритих рахунку(ах), що належать
ОСОБА_3

Як вбачається з пояснень боржника
ОСОБА_3 від 19.03.2014 року, остання
зазначила, що на даний час вона не
займається підприємницькою
діяльністю, рахунків, відкритих на її
ім`я не має, також не має автомобільного
транспорту, їй на праві власності
належить 1/2 частина будинку. Крім того,
вказала, що має закордонний паспорт та
має можливість перетинати кордон
України.

На підставі зазначеного, державний
виконавець вважає, що з метою уникнення
відповідальності та невиконання вимог
УПФ України про сплату боргу боржник
ОСОБА_3, маючи закордонний паспорт, може
виїхати за кордон, разом з тим, суд
відзначає, що ст.33 Конституції України
гарантує кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, свободу пересування, право
вільно залишати територію України.

Крім того, судом відзначається, що
державним виконавцем в межах наданих
йому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» прав, не
отримана офіційна інформація щодо
наявного у боржника закордонного
паспорту, його серія та номер, дата
видачі, а також інформація про те, чи
перетинала державний кордон України
боржник за зведеним виконавчим
провадженням ОСОБА_3 в період відкритих
відносно неї виконавчих проваджень.

Окрім того, судом відзначається, що
зміст та форма подання не відповідає
розділу XI "Обмеження у праві виїзду за
межі України та заборона в'їзду в
Україну" Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5,
зокрема, подання не містить реквізитів
виконавчого провадження, який
перебуває на виконанні, враховуючи, що
державним виконавцем в поданні
зазначено про наявність у відділі
зведеного виконавчого провадження, в
той час як постанова про об‘єднання
виконавчих проваджень щодо одного
боржника у зведене виконавче
провадження відсутня.

Крім того, відзначається, що до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
звернулася старший державний
виконавець Ленінського ВДВС
Кіровоградського МУЮ ОСОБА_1, разом з
тим, з матеріалів, доданих до подання,
судом не встановлено, що виконавче
провадження, боржником за яким є
ОСОБА_3, перебуває у провадженні саме
старшого державного виконавця
Ігнатьєвої О.І., в той час як ст.11 Закону
України “Про виконавче провадження”
надає право звертатися до суду з
відповідним поданням лише державному
виконавцю у процесі здійснення
виконавчого провадження у якого
перебуває на примусовому виконанні
виконавчий документ і яким
здійснюються виконавчі дії.

З огляду на зазначене, судом не
встановлено виконання державним
виконавцем вимог зазначеної вище
статті Закону України “Про виконавче
провадження”.

В поданні про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України також має
бути зазначено прізвище, ім'я та по
батькові особи (боржника), дату
народження (число, місяць, рік) та
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань.

Про направлення до суду подання щодо
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду державний виконавець
повідомляє боржника, в той час, як в
матеріалах, доданих до подання,
відсутнє повідомлення державного
виконавця на адресу боржника ОСОБА_3
про звернення державного виконавця з
відповідним поданням до суду.

Як на підставу для задоволення подання
державний виконавець зазначила, що
боржник за виконавчим провадженням
ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх
зобов'язань за рішенням державного
органу – Управління Пенсійного фонду
України.

Разом з тим, суд вважає, що державним
виконавцем не надано достатніх та
беззаперечних доказів на
підтвердження навмисного ухилення
особи (боржника) від виконання
зазначених рішень.

Більш того, не надано державним
виконавцем і будь-яких об`єктивних
доказів, які б свідчили про умисне
ухилення боржника від виконання
зобов`язань, покладених на неї за
рішенням, і таких під час судового
розгляду подання не встановлено.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

З огляду на викладене вище, суд вважає,
що старшим державним виконавцем в
поданні не мотивовано та належними
доказами не підтверджено, більш того,
не обґрунтовано ухилення боржника від
виконання зобов’язання, при цьому
судом під час розгляду подання не
встановлено, що боржник за виконавчим
провадженням ОСОБА_3 дійсно свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання, маючи всі реальні
можливості для їх виконання, при цьому,
винесені державними виконавцями
постанови про відкриття виконавчого
провадження і направлення їх боржнику
з наданням строку для добровільного
виконання рішення, на переконання суду,
не можуть свідчити про факт ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
покладених на боржника за рішенням, на
підставі чого суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
подання у зв’язку з його
невідповідністю змісту та формі,
визначеній в Розділі XI "Обмеження у
праві виїзду за межі України та
заборона в'їзду в Україну" Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 2
квітня 2012 р. № 512/5, а також у зв’язку з
його необґрунтованістю та
безпідставністю.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України
“Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”, керуючись
ст.377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
суд,-

У Х В А Л И
В:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Кіровоградського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом п’яти днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда

Л.А. Іванова