справа № 732/1841/14
провадження № 2/732/501/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого судді Лиманської М.В.,

при секретарі Дударенко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Городня
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Смичинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області про визнання права власності
на 1/2 частину житлового будинку з
побутовими та господарськими
спорудами, третя особа на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
реєстраційна служба Городнянського
районного управління юстиції
Чернігівської області, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивачки ОСОБА_2, який
представляє інтереси ОСОБА_1 на
підставі відповідної довіреності від
12.03.2014 року, в інтересах позивачки
звернувся в суд з позовною заявою до
Смичинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області та просить визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з побутовими та господарськими
спорудами по АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовується тим, що
відповідно до погосподарської книги
виконкому Смичинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області за 1991-1995 роки, особовий рахунок
НОМЕР_1, будинок з побутовими та
господарськими спорудами за адресою :
АДРЕСА_1 мало статус ‹‹колгоспного
двору››, і його членами значились
ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Відповідно до ст.ст.
120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) майно
колгоспного двору належало його членам
на праві сумісної власності. Частки
учасників колгоспного двору законом
визнавались рівними. Згідно довідки
виконкому Смичинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області вищезазначеним членам
колгоспного двору належало по 1/2
частині спірного домоволодіння.
Первинна реєстрація права власності на
спірне домоволодіння не була проведена
і правовстановлюючий документ
відсутній. Після смерті ОСОБА_3
рішенням Городнянського районного
суду Чернігівської області від 14
жовтня 2014 року за позивачкою було
визнано в порядку спадкування за
законом право власності на 1/2 частину
житлового будинку з побутовими та
господарськими спорудами по АДРЕСА_1. У
жовтні 2014 року позивачка звернулась до
виконкому Смичинської сільської ради з
заявами про оформлення
правовстановлюючих документів на
належну їй як колишньому члену
колгоспного двору 1/2 частину спірного
будинку. Рішенням виконавчого комітету
сільської ради від 30.10.2014 року № 22
позивачку було зобов'язано виготовити
технічну документацію на будинок,
оформити на нього правовстановлюючі
документи та зареєструвати своє право
власності на 1/2 частину спірного
домоволодіння у реєстраційній службі
Городнянського районного управління
юстиції Чернігівської області. Але
рішенням реєстраційної служби
Городнянського районного управління
юстиції від 18.11.2014 року № 02.1-8/202 у
реєстрації 1/2 частин вищезазначеного
домоволодіння позивачці було
відмовлено через відсутність
належного правовстановлюючого
документу. Зазначені обставини
спонукали позивачку звернутися до суду
з відповідною заявою.

Ухвалою судді від 24 листопада 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі.

У судове засідання представник
позивачки ОСОБА_2 не з'явився, про дату,
час та місце судового розгляду справи
останній повідомлявся належним чином,
надав до суду письмову заяву від 02.12.2014
року з проханням розглянути справу у
його відсутність, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі та просить
суд їх задовольнити ( а.с. 25 ).

Представник відповідача - Смичинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи
відповідач був повідомлений належним
чином. Сільський голова Смичинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області Юрченко О.П.
надав до суду письмове клопотання від
28.11.2014 року з проханням розглянути
справу без участі представника
сільської ради, проти позову ОСОБА_1 не
заперечує ( а.с. 26 ).

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
реєстраційної служби Городнянського
районного управління юстиції
Чернігівської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду справи третя
особа повідомлялась належним чином.
Начальник реєстраційної служби
Городнянського районного управління
юстиції Чернігівської області Ткач Ю.М.
надав до суду письмову заяву від 24.12.2014
року за вих. № 02.1-8/225 з проханням
розглянути справу без участі їх
представника.

Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

У відповідності до положень частини 2
статті 197 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

За правилами частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Дослідженням довідки Смичинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області від 12.03.2014 року №
234 встановлено, що згідно запису в
погосподарській книзі № 1 за 1986-1990 роки,
особовий рахунок НОМЕР_2, в будинку
АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року
постійно були зареєстровані та
постійно проживали : ОСОБА_3, голова
сім'ї, та йому належала 1/2 частина
домоволодіння з побутовими та
господарськими спорудами; ОСОБА_1,
дружина, і їй належала 1/2 частина
домоволодіння з побутовими та
господарськими спорудами.
Вищезазначене домоволодіння мало
статус колгоспного двору. Станом на
15.04.1991 року члени колгоспного двору
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не втратили на частку
в його майні. Земельно-кадастрова книга
в сільській раді відсутня ( а.с. 7 ).

Аналогічна інформація міститься і у
довідці виконкому Смичинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області від 08.12.2014 року №
870 ( а.с. 31 ).

Зазначені дані підтверджуються також
записами в погосподарській книзі с.
Дібрівне Городнянського району
Чернігівської області, копію яких на
запит суду надано відповідачем. За
даними погосподарської книги особовий
рахунок на будинок АДРЕСА_1 відкритий
на ОСОБА_3( а.с. 6, 32 ).

Дослідженням рішення
Городнянського районного суду
Чернігівської області від 14.10.2014 року
встановлено, що за ОСОБА_1 визнано право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з побутовими та господарськими
спорудами, розташованими за адресою :
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Дібрівне Городнянського району
Чернігівської області ( а.с. 11-13 ).

Згідно рішення № 22 від 30.10.2014 року
виконкому Смичинської сільської ради
Городнянського району Чернігівської
області встановлено, що ОСОБА_1
зобов'язано виготовити технічну
документацію на житловий будинок з
побутовими і господарськими спорудами
по АДРЕСА_1 та отримати свідоцтво про
право власності на 1/2 його частину, яке
зареєструвати у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно ( а.с. 14 ).

Статтею 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
було передбачено, що колгоспний двір
може мати у власності підсобне
господарство на присадибній ділянці
землі, що знаходиться в його
користуванні, жилий будинок,
продуктивну худобу, птицю та дрібний
сільськогосподарський реманент
відповідно до статуту колгоспу. Крім
того, колгоспному дворові належать
передані в його власність членами
двору їх трудові доходи від участі в
громадському господарстві колгоспу
або інше передане ними у власність
двору майно, а також предмети
домашнього вжитку і особистого
користування, придбані на спільні
кошти.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) розмір частки члена
двору встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 6 Постанови «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин,
що виникли до прийняття 15 квітня 1991
року Закону України «Про власність»
застосовується чинне на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме : а ) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, які до
15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні; б ) розмір частки
члена двору визначається виходячи із
рівності часток усіх його членів,
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних.

З довідки № 188 від 27.03.2014 року, виданої
Городнянським районним
госпрозрахунковим бюро технічної
інвентаризації встановлено, що процент
готовності будинку АДРЕСА_1, складає 100
%, будинок побудовано в 1980 році, станом
на 31.12.2012 року право власності на
вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
не зареєстровано ( а.с. 10 ).

Суд бере до уваги особливість
забудови спірного будинку, який було
збудовано в 1980 році в системі
колгоспного двору. Зокрема, ч. 4 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004
року N 1952-IV передбачає, що права на
нерухоме майно, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов : якщо реєстрація
прав була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав діяло законодавство,
що не передбачало обов'язкової
реєстрації таких прав.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини, станом до прийняття
15.04.1991 року Закону України «Про
власність», голова колгоспного двору
ОСОБА_3 і його члени, а саме ОСОБА_1, мали
право кожний на 1/2 частину спірного
домоволодіння.

Підстав вважати домоволодіння, що є
предметом позову, самочинно збудованим
майном суд не вбачає.

Наказ Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19.03.2013 року, зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 15.04.2013
року № 612/23144, передбачає, що документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05.08.1992 року
індивідуальних ( присадибних ) житлових
будинків, господарських будівель і
споруд є технічний паспорт.

З виготовленого Городнянським РГ БТІ
технічного паспорта на житловий
будинок за адресою : АДРЕСА_1
встановлено, що відповідно до
технічної характеристики будівель та
споруд зазначено : А-1 житловий будинок,
з а-1 прибудовою, загальною площею 110,1
кв.м., у т.ч. житловою площею 56,2 кв.м., Б-1
сарай, В-1 сарай, Г-1 сарай, Д-1 пригребиця,
погріб з шийкою, Ж-1 гараж, 1. ворота з
хвірткою, 2. огорожа суцільна ( а.с. 8-9 ).

Як встановлено судом, позивачка у
листопаді 2014 року звернулась з заявою
про реєстрацію за нею права власності
на спірний буднок - на ? частину на
підставі рішення Городнянського
районного суду Чернігівської області
від 14.10.2014 та на ? частину на підставі
рішення №22 від 30.10.2014 року виконкому
Смичинської сільської ради - але в
реєстрації права власності на ? частину
спірного домоволодіння на підставі
рішення виконкому сільради позивачці
було відмовлено.

За правилами п. 49-1 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженому Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2013
року, у разі проведення державної
реєстрації права власності з видачею
свідоцтва на індивідуальні (садибні)
житлові будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, що
розташовані на території сільських рад
та закінчені будівництвом до 5 серпня
1992 р., заінтересованою особою може бути
особа, за якою закріплені особові
рахунки в погосподарських книгах
відповідних сільських рад.

Враховуючи вказане положення, суд
приходить до висновку про те, що
відмова реєстраційної служби
Городнянського районного управління
юстиції Чернігівської області
зареєструвати за позивачкою право
власності на ? частину спірного
домоволодіння на підставі зазначеного
вище рішення виконкому Смичинської
сільської ради, є законною, оскільки
особовий рахунок в погосподарській
книзі Смичинської сільської ради
закріплений за ОСОБА_3, який на даний
час помер, а позивачка в силу діючого
законодавства не вважається
заінтересованою особою, за заявою якої
реєстраційною службою може бути
здійснена державна реєстрація її права
власності на спірну частину будинку.
Отже право позивачки підлягає судовому
захисту.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов
об'єктивного висновку, що визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи і
інтереси інших осіб, та є наявні
підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

Враховуючи наведене, керуючись ст. 124
Конституції України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР
( в редакції 1963 року ), ст.ст. 15, 16, 328, 392,
1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 169, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Смичинської
сільської ради Городнянського району
Чернігівської області про визнання
права власності на 1/2 частину житлового
будинку з побутовими та господарськими
спорудами - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з побутовими
та господарськими спорудами,
розташованими за адресою : АДРЕСА_1,
зазначеними у технічному паспорті на
житловий будинок під літерами : А-1
житловий будинок, з а-1 прибудовою,
загальною площею 110,1 кв.м., у т.ч.
житловою площею 56,2 кв.м., Б-1 сарай, В-1
сарай, Г-1 сарай, Д-1 пригребиця, погріб з
шийкою, Ж-1 гараж, 1. ворота з хвірткою, 2.
огорожа суцільна.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.В. Лиманська