Справа № 219/6371/2014-ц
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

20 листопада
2014 року.

Суддя Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
Радченко Л.А., розглянувши матеріали
заяви КП «Компанія «Вода Донбасу» в
особі Часовоярського РВУ КП «Компанія
«Вода Донбасу» до ОСОБА_1 Алієвни,
ОСОБА_2 Алієвича про видачу судового
наказу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з
заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу
судового наказу, в якій відповідно до
ст.ст.526,530,610 ЦК України, ст.ст.95,96,99 ЦПК
України, просить видати судовий наказ
про стягнення солідарно з боржників на
свою користь заборгованості за
водопостачання та водовідведення за
період з 01.01.2012р. по 01.06.2014р. у розмірі
3362,39 грн. та судові витрати.

Згідно довідки ОСББ «Герман» від
18.11.2014р., яка надійшла 20.11.2014р. на запит
суду в порядку ст.100 ЦПК України,
боржник ОСОБА_2 Алієвич, ІНФОРМАЦІЯ_1,
був зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 27.04.2001р. по
01.02.2014р., між тим, стягувач просить
стягнути заборгованість за період з
01.01.2012р. по 01.06.2014р., доказів , про те, що
ОСОБА_2 є власниками вказаного житла не
надано.

Відповідно до п.10 Постанови
Пленуму ВССУ № 14 від 23.12.2011року, ЦПК
України не передбачає можливості
часткового задоволення заяви про
видачу судового наказу, оскільки, він
видається лише за умови безспірності
вимог.

Таким чином, враховуючи
неможливість часткового задоволення
заяви про видачу судового наказу,
вимога щодо стягнення заборгованості
за водопостачання та водовідведення за
період з 01.01.2012р. по 01.06.2014р. у розмірі
3362,39 грн. не може бути визнана судом
безспірною та як наслідок цього, не
підлягає розгляду у порядку наказаного
провадження, у зв,язку із наявністю
спору про право.

Приймаючи рішення про неможливість
часткового задоволення вимог,
зазначених у заяві про видачу судового
наказу, суд не знаходить підстав для
застосування норм ч.5 ст.100 ЦПК України
щодо можливості постановлення ухвали
про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу лише в частині
вимог, які не підлягають розгляду у
порядку наказного провадження,
оскільки норми даної статті не можуть
бути застосовані при наявності спору
про право.

Дані обставини позбавляють суд
можливості зробити однозначний та
безспірний висновок щодо виникнення у
заявника права вимоги за судовим
наказом та відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч.3 ст. 100
ІІПК України, суддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин, суддя вважає за
необхідне відмовити у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, та
роз'яснити заявникові, що відповідно до
ч. 2 ст. 101 ЦПК України, відмова у
прийнятті заяви унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою. Заявник
у цьому випадку має право звернутися з
тими самими вимогами у позовному
порядку.

На підставі викладеного,
керуючись п. 2 ч.3 ст. 100 ЦПК України,
суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви КП
«Компанія «Вода Донбасу» в особі
Часовоярського РВУ КП «Компанія «Вода
Донбасу» до ОСОБА_1 Алієвни, ОСОБА_2
Алієвича про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявнику право на
звернення до суду у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана
апеляція до Апеляційного суду
Запорізької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом п,яти днів
після отримання копії ухвали.

Суддя
Л.А.Радченко