Провадження №2/761/379/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа:
житлово-будівельний кооператив
«Будівельник 2» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири,
мотивуючи тим, що 05.11.2011 року сталося
залиття квартири АДРЕСА_1, власником
якої є позивач. Згідно акту про
результати огляду квартири
встановлено, що залиття сталося
внаслідок обриву шлангу подачі води в
бачок в туалеті, що в квартирі АДРЕСА_2
власником якої є відповідач ОСОБА_2

З метою досудового врегулювання спору
позивачем на адресу відповідача
направлялися відповідні листи, в яких
було повідомлено про необхідність
проведення ремонту пошкодженої
квартири позивача, однак відповідачем
не було вчинено жодних дій щодо
добровільного ремонту квартири
позивача та надання гарантій.

На замовлення позивача ТОВ «Некос
Естимейт» 29.04.2013 року було складено
Звіт про визначення вартості
матеріального збитку, згідно якого
сума матеріального збитку, завданого
позивачу внаслідок залиття її квартири
становить 7724 грн.

Також позивач вважає, що внаслідок
залиття квартири вона зазнала
моральних страждань, а тому вважає, що
відповідач має відшкодувати їй
моральну шкоду.

За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 7724 грн., моральну шкоду
в розмірі 2000 грн, суму витрат за
складання Звіту про визначення
вартості матеріального збитку,
завданого позивачу внаслідок залиття
квартири в розмірі 800 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
пояснивши, що залиття сталося не з вини
відповідача. Крім того, акт про залиття
складався у відсутності відповідача і
з цим актом відповідач не був
ознайомлений. Відповідач пропонував
позивачу відремонтувати квартиру,
однак позивач відмовилася. Також
представник просив при вирішенні
даного спору взяти до уваги висновок
судової будівельно-технічної
експертизи.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлявся належним
чином, направив до суду заяву, в якій
повідомив про причини неявки до суду.

Проте, суд вважає за можливе
розглядати справу без участі
представника третьої особи, про що не
заперечували представники сторін.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1, а
відповідач ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_2.

05.04.2011 року, внаслідок обриву шлангу
подачі води в бачок в туалеті в
квартирі відповідача, сталося залиття
квартир поверхами нижче, в тому числі і
квартири позивача.

Про факт залиття був складений акт від
05.04.2011 року за підписами працівників
ЖБК «Будівельник 2» ОСОБА_3, ОСОБА_4,
власників квартир АДРЕСА_3 ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та головного бухгалтера
дитячого клубу «Авангард» ОСОБА_7
(а.с.105).

На а.с. 9 знаходиться акт про
результати огляду квартири АДРЕСА_1,
підписаний головою ЖБК «Будівельник 2»
ОСОБА_3, власником квартири НОМЕР_1
ОСОБА_1 та мешканцями квартир НОМЕР_2,
НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9

В даному акті відображено про причини
та наслідки залиття квартири позивача.

Із досліджуваних в судовому засіданні
актів про залиття та про результати
огляду квартири АДРЕСА_1 вбачається, що
в них відсутній підпис відповідача
ОСОБА_2

З цього приводу представник позивача
пояснив, що ОСОБА_2 відмовився від
підпису.

Доводи представника відповідача, що
акти про залиття та про результати
огляду квартир позивача від 05.04.2011 року
не можуть бути використані як доказ,
оскільки в них відсутні підписи
відповідача ОСОБА_2, суд не приймає до
уваги, оскільки відсутність підпису
відповідача у вищевказаних актах не є
підставою для визнання цих актів
неналежними доказами.

В судовому засіданні представник
відповідача в своїх поясненнях
зазначив, що відповідач не визнає, що
залиття сталося з його вини.

Однак, не визнання позовних вимог в
даному випадку є необґрунтованим,
оскільки в матеріалах справи наявні
докази, а саме листування між
сторонами, із змісту яких вбачається,
що відповідач пропонував позивачу
здійснити ремонт пошкодженої квартири,
тобто намагався в добровільному
порядку відшкодувати шкоду.

В свою чергу представник позивача
зазначив, що дійсно відповідач
пропонував здійснити ремонт за власні
кошти, однак на той момент проводити
ремонт було неможливо, оскільки стіни
та стеля в квартирі були вологими і
потрібен був час для їх висихання.
Пізніше позивач письмово зверталася до
відповідача з проханням здійснити
ремонт, але відповідачем не було
вчинено жодних дій по відшкодуванню
шкоди позивачу.

Для визначення вартості
матеріального збитку завданого
внаслідок залиття, позивач звернулася
до суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ
«Некос Естимейт».

Згідно Звіту про визначення вартості
матеріального збитку завданого
власнику, через пошкодження майна -
квартири, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, розмір матеріального збитку
становить 7724 грн. Відповідно до даного
Звіту огляд квартири позивача було
здійснено 24.04.2013 року.

Не погоджуючись з вказаною сумую
матеріального збитку, а також не
погоджуючись, що залиття сталося з вини
відповідача, за клопотанням
представника відповідача ухвалою
Шевченківського районного суду м.
Києва від 29.10.2013 року по справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу для встановлення причини
залиття та вартості відновлювальних
робіт та будівельних матеріалів для
проведення ремонту в квартирі АДРЕСА_1

Згідно висновку експерта Київського
НДІ судових експертиз від 29.08.2014 року
встановити, які пошкодження утворилися
внаслідок залиття квартири позивача,
яке сталося відповідно до акту від
05.04.2011 року, а також встановити вартість
відновлювальних робіт та будівельних
матеріалів не вбачається можливим у
зв'язку з тим, що не було надано доступу
для обстеження квартири АДРЕСА_1. Під
час обстеження квартири НОМЕР_3
експертом неможливо було встановити
фактичну причину залиття, оскільки
залиття сталося більш чотирьох років
тому.

Представник позивача пояснив суду,
що після складання Звіту в 2013 році в
квартирі позивача було проведено
ремонт, а отже встановити вартість
відновлювальних робіт та будівельних
матеріалів на даний час неможливо, тому
просив взяти до уваги вищевказаний
Звіт.

Отже, оскільки висновком судової
будівельно-технічної експертизи не
можливо встановити вартість
відновлювального ремонту квартири
позивача, при цьому факт залиття
квартири позивача з вини відповідача
підтверджується матеріалами справи,
суд вважає за необхідне для визначення
розміру матеріальної шкоди взяти до
уваги Звіт, який надала позивач.

Як було встановлено судом, Звіт про
визначення вартості матеріального
збитку завданого власнику, через
пошкодження майна - квартири, що
розташована за адресою АДРЕСА_1 від
29.04.2013 року було складено
уповноваженим оцінювачем та за
наявності у нього відповідного дозволу
на здійснення оціночної діяльності та
з врахуванням вимог Методики оцінки
вартості майна, затвердженої
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1891 від 10.12.2003 року.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК
України докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідач, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, не надав жодних доказів, що
залиття квартири позивача сталося не з
його вини, а тому, суд оцінюючі
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, вважає за
необхідне стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 7724 грн та
витрати за складання Звіту про
визначення вартості матеріального
збитку в розмірі 800 грн.

Крім матеріальної шкоди, суд вважає,
що позивачу була завдана моральна
шкода, оскільки внаслідок залиття
квартири позивача, яке сталося з вини
відповідача, позивач зазнала стресу та
переживань, її нормальні життєві устої
були порушенні, в зв'язку з чим вона
отримала моральні страждання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правої відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діяннями заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Таким чином, виходячи з вимог
розумності та справедливості, суд
вважає за необхідне позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Судові витрати покласти на
відповідача відповідно до ст.. 88 ЦПК
України.

Керуючись стст. 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 7724 грн. (сім
тисяч сімсот двадцять чотири грн.),
витрати за складання Звіту про
визначення вартості матеріального
збитку в розмірі 800 грн. (вісімсот грн.),
моральну шкоду в розмірі 1000 грн. (одна
тисяча грн.), судовий збір в розмірі 345
грн. та на користь держави судовий збір
в розмірі 113,80 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя