У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Титан»,
ОСОБА_5, треті особи: відкрите
акціонерне товариство «Завод
«Львівсільмаш», регіональне
відділення фонду державного майна
України у Львівській області, обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
виконавчий комітет Львівської міської
ради, Залізнична районна адміністрація
Львівської міської ради, орган опіки та
піклування Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про
зобов'язання зареєструвати ордер та
усунення перешкод у користуванні своїм
майном; за зустрічним позовом
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Титан»,
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, відкритого
акціонерного товариства «Завод
«Львівсільмаш», треті особи:
регіональне відділення фонду
державного майна України у Львівській
області, обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки», про визнання
ордеру на житлове приміщення недійсним
та виселення за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Львівської області від 17
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просив визнати за
ним право на користування квартирою
(блоком) АДРЕСА_1; зобов'язати
відповідачів здійснити реєстрацію
ордеру № 372 від 24 квітня 2007
року; не чинити перешкоди в доступі до
спірної кухні під літ. «93-5»;
зобов'язати ОСББ «Титан» відновити
попередній стан приміщень кухні під
літ. «93-5», площею 5,6 кв. м та кімнати під
літ. « 93- 2», площею 16,6 кв. м - встановити
(відновити) двері між зазначеними
приміщеннями у відповідності з
поверховим планом; зобов'язати ОСББ
«Титан» відновити попередній стан
приміщення загальної кухні згідно
поверхового плану та усунути перешкоди
у доступі ОСОБА_4 до приміщень
загальної кухні.

В обґрунтування позову зазначав, що 8
лютого 2007 року спільним рішенням
профспілкового комітету вільної
профспілки та адміністрації ВАТ
завод «Львівсільмаш» приєднано
суміжне житлове приміщення площею 16,5
кв. м до квартири АДРЕСА_1 та відповідно
видано ордер № 372 від 24 квітня 2007 року
на указану квартиру. З метою реєстрації
указаного ордеру він звернувся до
голови правління ОСББ «Титан» ОСОБА_5,
однак остання відмовила у його
реєстрації, оскільки не визнає його
права користування кімнатою під літ.
«93-2» та кухнею під літ. « 93-5», які є
частиною квартири (блоку) АДРЕСА_1.
Вважає, що така відмова не передбачена
чинним житловим законодавством
України, а тому є незаконною. Крім того,
внаслідок самочинного перепланування
приміщень гуртожитку він позбавлений
можливості вільно користуватися
приміщенням загальної кухні під літ.
«93-5» на 9 поверсі гуртожитку, яке ніким
не приватизовано.

Ураховуючи викладене, просив
задовольнити позов.

У листопаді 2011 року ОСББ «Титан» і
ОСОБА_5 звернулися до суду із
зустрічним позовом, у якому просили
поновити строк позовної давності;
скасувати рішення спільного засідання
профспілкового комітету вільної
профспілки та адміністрації ВАТ завод
«Львівсільмаш» від 8 лютого 2007
року про приєднання суміжного
житлового приміщення площею
16,5 кв. м до квартири АДРЕСА_1; визнати
недійсним та скасувати ордер № 372 від 24
квітня 2007 року на квартиру АДРЕСА_1;
виселити ОСОБА_4 та членів його сім'ї з
квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначали, що
профспілковий комітет та
адміністрація ВАТ завод
«Львівсільмаш» не мали права
розпоряджатися приміщеннями спірного
гуртожитку та надавати їх у
користування окремим особам, оскільки
спірний гуртожиток на їх балансі
станом на 2007 рік не перебував.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 26 грудня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_4 право на
користування квартирою (блоком)
АДРЕСА_1 згідно поверхового плану.
Зобов'язано ОСББ «Титан» здійснити
реєстрацію ордеру № 372 від 24 квітня 2007
року на квартиру АДРЕСА_1, виданого
ОСОБА_4 та членам його сім'ї. Зобов'язано
ОСББ «Титан» усунути перешкоди у
доступі ОСОБА_4 та членам його сім'ї до
кухні під літ. «93-5» площею 5,6 кв. м, що
знаходиться на АДРЕСА_1. У задоволенні
решти позову ОСОБА_4 відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову
ОСББ «Титан», ОСОБА_5 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 17 червня 2014 року
рішення місцевого суду в частині
вирішення позову ОСОБА_4
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. ст. 24, 52, 54, 59, 128, 129 ЖК
України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 17 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта