Справа №588/1284/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - Маслов В.В.Номер
провадження 22-ц/788/1935-а/14
Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Дубровної В. В.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та
його представника ОСОБА_4

на ухвалу Тростянецького районного
суду Сумської області від 02 жовтня 2014
року про закриття провадження та
рішення Тростянецького районного суду
Сумської області від 02 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
«Тростянецький машинобудівний завод»
про стягнення коштів та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о
в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, який мотивує
тим, що за рішенням Тростянецького
районного суду від 20 грудня 2010 року по
справі № 2-331/10 стягнуто із відповідача
на користь позивача 5853,93 грн. вихідної
допомоги при звільненні, 1571,51 грн.
заробітної плати за травень 2009 року,
5298,35 грн. заробітної плати за червень 2009
року з урахуванням компенсації за
відпустку, 37522,50 грн. середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, зобов'язано ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
нарахувати компенсацію інфляційних за
знецінення грошових доходів за
травень-червень 2009 року. Відповідач в
особі ліквідатора Усенка М.П. не
виконує у повному обсязі зазначене
рішення суду, не провів повного
розрахунку при звільненні, як того
вимагає діюче законодавство, у зв'язку
із чим позивач остаточно уточнивши
позовні вимоги у заяві від 25 вересня 2014
року (а. с. 86) просив суд: 1) стягнути з ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
на його користь середньоденний
заробіток за період з 21 грудня 2010 року
по день прийняття судового рішення по 01
жовтня 2014 року по 100,06 грн. за кожен
робочий день за 947 робочих днів в сумі
94756 грн. 82 коп.; 2) стягнути з ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
на його користь не доплачену зарплату і
компенсацію інфляційних за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області від 20 грудня 2010 року
по справі № 2-331/10: з не виплати вихідної
допомоги, компенсації інфляційних
вихідної допомоги за червень 2009 року з
липня 2009 року по травень 2011 року в сумі
1028,12 грн.; з невиплати компенсації
інфляційних за травень 2009 року з червня
2009 року по травень 2011 року в сумі 60,87
грн.; з невиплати компенсації
інфляційних за червень 2009 року з липня
2009 року по травень 2011 року в сумі 194,35
грн.; 3) стягнути з ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» на його користь
не виплачений середній заробіток в
сумі 5628,38 грн.; 4) зобов'язати ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
виплатити на його користь
середньоденний заробіток по 100,06 грн. за
кожен робочий день, з наступного дня,
після прийняття судового рішення за
весь час затримки по день фактичного
розрахунку; 5) зобов'язати ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
нарахувати і виплатити йому втрату
грошових доходів починаючи з травня
місяця 2011 року по день фактичного
розрахунку з недоплаченої вихідної
допомоги і компенсації інфляційних з
суми 1028,12 грн.; 6) зобов'язати ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
нарахувати і виплатити йому втрату
грошових доходів починаючи з травня
місяця 2011 року по день фактичного
розрахунку з не доплаченої зарплати за
травень 2009 року з урахуванням
компенсації інфляційних з суми 60,87 грн.;
7) зобов'язати ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» нарахувати і
виплатити йому втрату грошових доходів
починаючи з травня місяця 2011 р. по день
фактичного розрахунку з не доплаченої
зарплати за червень 2009 року з
урахуванням компенсації інфляційних з
зарплати 194,35 грн.; 8) зобов'язати ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
нарахувати і виплатити йому втрату
компенсації інфляційних грошових
доходів з невиплаченої середньої
заробітної плати з суми 5628,38 грн.
починаючи з серпня 2011 року по день
фактичного розрахунку.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2014 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ВАТ «Тростянецький машинобудівний
завод» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 21 грудня 2010
року по 21 травня 2014 року по 100,06 грн. за
кожен робочий день та про стягнення не
виплаченого середнього заробітку в
сумі 5628,38 грн. за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області по цивільній справі №
2-331/10 - закрито у зв'язку із набранням
законної сили рішення суду,
постановленого з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Рішенням суду від 02 жовтня 2014 року у
задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 просять скасувати
ухвалу та рішення суду і ухвалити нове
рішення по суті позовних вимог. В
доводах апеляційних скарг посилаються
на те, що судом при постановленні
ухвали та ухваленні рішення було
порушено норми матеріального та
процесуального права, неповно
досліджені та з'ясовані обставини
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_4, представника відповідача -
ліквідатора ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» Усенка М.П.,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали та рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач перебував у трудових
правовідносинах з ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» з 14 березня 2000
року по 30 червня 2009 року, що
підтверджується копією трудової
книжки (а. с. 7).

Рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 20 грудня 2010
року, яке набрало законної сили, з ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
на користь позивача було стягнуто
вихідну допомогу при звільненні у
розмірі 5863,93 грн.; заробітну плату за
травень 2009 року у розмірі 1571,51 грн.;
заробітну плату за червень 2009 року з
урахуванням компенсації відпускних у
розмірі 5298,35 грн.; середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за 375 днів у розмірі 37522,50 грн., 500 грн.
моральної шкоди та зобов'язано
відповідача нарахувати компенсацію
інфляційних за знецінення грошових
доходів за травень - червень 2009 року (а.
с. 9-14).

На підставі вказаного рішення суду
були видані виконавчі листи, в яких
маються відмітки про виконання
судового рішення:

- заробітна плата за травень 2009 р.1571,51
грн.; заробітна плата за червень 2009 року
5298,36 грн.; вихідна допомога 5853,93 грн.;
утримано податку 878,09 грн.; виплачено
стягувачу - 4975,84 грн.

- моральна шкода 500 грн.; утримано
податку - 75 грн.; виплачено стягувачу 425
грн.

- середній заробіток за затримку при
звільненні 37522,50 грн.; утримано податку
5628,38 грн., виплачено стягувачу - 31894,12
грн.

- нараховано компенсації 2402,07 грн.;
утримано податку 360,31 грн.; виплачено
стягувачу 2041,76 грн. (а. с. 15-18).

Згідно платіжного доручення №5 від
20.02.2012 р. ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» перерахував 6941,77
грн. податку з доходів громадян,
утриманого із суми погашення боргу
перед ОСОБА_3 за судовим рішенням (а. с.
26).

Також, судом встановлено, що ухвалою
Господарського суду Сумської області
від 03 квітня 2012 року у справі № 12/2-10,
порушеної за заявою в.о. голови
правління ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод», ОСОБА_6 до ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
про визнання банкрутом була розглянута
заява кредитора ОСОБА_3 про
зобов'язання ліквідатора погасити борг
по заробітній платі.

Зазначеною ухвалою господарського
суду встановлено, що до реєстру вимог
кредиторів ліквідатором ВАТ
«Тростянецький машинобудівний завод»
було визнано та включено вимоги ОСОБА_3
в розмірі 53148 грн. 36 коп., що складають:
5853,93 грн. - вихідна допомога при
звільненні; 37522,50 грн. - середній
заробіток за затримку виплати
заробітної плати при звільненні; 500,00
грн. - моральна шкода за затриману при
звільненні заробітну плату;
компенсація за знецінення грошових
доходів - 2402,06 грн.; заборгованість по
заробітній платі за травень 2009 року -
1571,51 грн., червень 2009 року - 5298,36 грн.

В ході ліквідаційної процедури вказана
сума заборгованості була сплачена в
повному обсязі кредитору ОСОБА_3, а
саме: 6337,80 грн. - видатковий касовий
ордер від 17 червня 2011 року; 17500,00 грн. -
видатковий касовий ордер від 30 серпня
2011 року; 6742,93 грн. - видатковий касовий
ордер від 06 вересня 2011 року; 2402,07 грн. -
видатковий касовий ордер від 06 вересня
2011 року; 500,00 грн. - видатковий касовий
ордер від 30 серпня 2011 року; 5298,35 грн. -
видатковий касовий ордер від 17 червня
2011 року; 5853,93 грн. - видатковий касовий
ордер від 17 червня 2011 року; 1571,51 грн. -
видатковий касовий ордер від 22 червня
2011 року. При виплаті вказаних сум
кредитору ОСОБА_3, ліквідатором
правомірно відповідно до ст. ст. 164, 165
Податкового кодексу України утримано
податок із суми такого доходу в розмірі
15 відсотків, що склало суму 6941,77 грн.
Вказана сума підлягає перерахуванню до
бюджету. Також ліквідатором правомірно
при здійснені обчислення компенсації
втрат грошових доходів нарахування
суми 2402,07 грн. проведено із розрахунку
невиплаченого доходу за відповідний
місяць після утримання податків і
обов'язкових платежів помножений на
індекс інфляції, що відповідає вимогам
ст. 3 Закону України «Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 р.

Посилаючись на вказані обставини
Господарський суд Сумської області
зазначив, що заборгованість перед
кредитором ОСОБА_3 погашена в повному
обсязі (а. с. 63-64). З таким рішенням
погодився Харківський апеляційний
господарський суд та в своїй постанові
від 06 червня 2012 року по справі № 12/2-10
прийшов до висновку, що скарга
кредитора в цій частині на дії
ліквідатора є необґрунтованою та суд
першої інстанції правомірно залишив її
в цій частині без задоволення (а. с. 60-62).

Судом першої інстанції також
встановлено, що ухвалою Тростянецького
районного суду Сумської області від 21
травня 2014 року у справі № 588/157/14-ц
провадження № 2/588/118/14 провадження у
справі в частині позовних вимог ОСОБА_3
до ВАТ «Тростянецький машинобудівний
завод», арбітражного керуючого Усенка
М.П. про стягнення недоплаченої
середньої заробітної плати за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області по цивільній справі №
2-331/10 у розмірі 6941 грн. 77 коп. та
стягнення середнього заробітку за
період з 21 грудня 2010 року по 23 жовтня 2013
року - закрито в зв'язку із набранням
законної сили рішенням суду від 23.10.2013
року (справа № 588/974/13-ц, провадження №
2/588/295/13), постановленого з приводу спору
між тими самими сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

В цій же справі рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області від 21 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ВАТ «Тростянецький машинобудівний
завод», арбітражного керуючого Усенка
М.П. про стягнення середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні за період з 24 жовтня 2013 року
по 21 травня 2014 року, зобов'язання
відповідача виплатити на користь
позивача середню заробітну плату з дня
прийняття судового рішення по день
фактичного розрахунку по 100,06 грн. за
кожен робочий день затримки, стягнення
30000 грн. у відшкодування моральної
шкоди - відмовлено. (а. с. 119-122).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду, ухвалені
або постановлені з приводу спору між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі в частині
позовних вимог про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період з 21
грудня 2010 року по 21 травня 2014 року по
100,06 грн. за кожен робочий день та про
стягнення не виплаченого середнього
заробітку в сумі 5628,38 грн. за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області у цивільній справі №
2-331/10, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що позивач
вже звертався до суду із зазначеними
вимогами у цивільній справі № 588/974/13-ц,
провадження № 2/588/295/13 про стягнення із
ВАТ «Тростянецький машинобудівний
завод» в особі комітету кредиторів та
арбітражного керуючого ліквідатора
Усенка М.П. недоплаченої середньої
заробітної плати за рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області від 20.12.2010 року у
цивільній справі № 2-331/10, середнього
заробітку за період з 21.12.2010 року по
23.10.2013 року, та у цивільній справі №
588/157/14-ц провадження № 2/588/118/14 про
стягнення з ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні за період з 24 жовтня 2013
року по 21 травня 2014 року. Позивач змінив
лише суму середнього заробітку, але
підстави та предмет позову в даній
справі та в зазначених цивільних
справах є тотожними. При цьому позивач
посилається на ті ж обставини щодо
неповної виплати йому ліквідатором
товариства середнього заробітку за
рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 20.12.2010 року у
цивільній справі № 2-331/10.

Зазначений висновок суду першої
інстанції доводи апеляційних скарг не
спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 в іншій частині, суд першої
інстанції з врахуванням обставин,
встановлених ухвалою Господарського
суду Сумської області від 03 квітня 2012
року у справі № 12/2-10, дійшов
правильного висновку про те, що з дня
остаточної виплати заборгованості по
оплаті праці (06.09.2011 року), встановленої
рішенням Тростянецького районного
суду Сумської області від 20.12.2010 року у
цивільній справі № 2-331/10, припинилось
право позивача на стягнення середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку при звільненні. Крім того,
враховуючи, що ОСОБА_3 в повному обсязі
були виплачені, присуджені рішенням
Тростянецького районного суду
Сумської області від 20.12.2010 року у
цивільній справі № 2-331/10 виплати, в тому
числі нараховано та виплачено
компенсацію інфляційних за знецінення
грошових доходів за травень-червень 2009
року за період з травня 2009 року по
травень 2011 року, тобто з ним проведено
повний розрахунок, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
стягнення компенсації інфляційних за
знецінення грошових доходів по травень
2011 року, зобов'язання відповідача
нарахувати і виплатити позивачу втрату
грошових доходів починаючи з травня
місяця 2011 року.

Доводи апеляційних скарг про те, що
ліквідатор ВАТ «Тростянецький
машинобудівний завод» Усенко М.П. не в
повному обсязі виконав рішення
Тростянецького районного суду
Сумської області від 20.12.2010 року у
цивільній справі № 2-331/10, у зв'язку з чим
наявна заборгованість перед позивачем,
колегія суддів не може взяти до уваги,
так як вони спростовуються ухвалою
Господарського суду Сумської області
від 03 квітня 2012 року у справі № 12/2-10 та
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 06 червня 2012
року.

Інші доводи апеляційних скарг
висновків суду також не спростовують
та не містять нових даних, які б давали
підстави для скасування ухвали та
рішення суду, які є законними і
обґрунтованими, ухваленими з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, а тому
апеляційні скарги підлягають
відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1, ч. 2 п. 1; 312
ч. 1 п. 1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія
суддів -

у х в а л
и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Тростянецького районного суду
Сумської області від 02 жовтня 2014 року
про закриття провадження та рішення
Тростянецького районного суду
Сумської області від 02 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -