У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Нагорняк В.А.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 23 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 04 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей,

встановив:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей.

В обґрунтування позову позивачка
зазначала, що вони з відповідачем є
батьками малолітніх дітей, однак
ОСОБА_2, після припинення шлюбних
відносин, дітей не утримує,
матеріальної допомоги не надає. На
підставі вищевказаного просила
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей в
розмірі 2 318 грн щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 23 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 04 вересня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4
та ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі у
розмірі 2 тис. грн щомісячно, з
урахуванням індексації відповідно до
закону, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи стягнення з 30 травня 2014 року
і до досягнення дітьми повноліття, до
зміни матеріального стану сторін.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про часткове задоволення
позову та стягуючи з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліменти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
твердій грошовій сумі у розмірі 2 тис.
грн, правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішили спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судами попередніх
інстанцій при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів неповнолітніх дітей.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк