У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Фінанси
та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені
якої діє її мати ОСОБА_5, третя особа −?
Орган опіки та піклування Макіївської
міської ради про стягнення кредитної
заборгованості, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» на рішення
Червоногвардійського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 03
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 22 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року Публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося до суду з позовом, у якому
зазначало, що 09 лютого 2007 року між ним
та

ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 59
ру-02-07, згідно з умовами якого останній
отримав кредит у розмірі 47 800 доларів
США зі сплатою 11,5 % річних з строком до
09 лютого 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, спадщину
після смерті якого прийняли
відповідачі. Заборгованість за
кредитним договором станом на 24
грудня 2009 року склала 81 134,10 доларів США
та 29 191 грн 26 коп., з якої: заборгованість
за кредитом - 47 534 доларів США;
прострочена комісія - 16 158 грн 25 коп.;
нараховані відсотки - 15 743,82 доларів США;
пеня - 17 856,28 доларів США та 13 033 грн 01 коп.

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просило
стягнути солідарно з відповідачів
вказану заборгованість.

Рішенням Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 22 липня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 09 лютого 2007 року
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_7
укладено кредитний договір № 59 ру-02-07,
згідно з умовами якого останній
отримав у кредит у розмірі 47 800 доларів
США зі сплатою 11,5 % річних строком до 09
лютого 2022 року (а. с. 11-16, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер (а. с. 17, т. 1).

У січні 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» звернулося до спадкоємців
ОСОБА_7, а саме до його дружини ОСОБА_5 та
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені
якої діє її мати ОСОБА_5, про стягнення
заборгованості за кредитом у розмірі 47
534 доларів США, заборгованості за
відсотками у розмірі 244,06 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав і
обов'язків спадщини від фізичної особи,
яка померла (спадкодавця), до інших
(спадкоємців). До складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1281 ЦК України кредитор
спадкодавця має право звернутися до
нотаріуса за місцем відкриття спадщини
в шестимісячний строк з дня, як йому
стало відомо або могло стати відомим
про відкриття спадщини з вимогами до
спадкоємців. що прийняли спадщину,
повернути йому борг, що був за
спадкоємцем.

Як вбачається з листа Другої
Добропільської державної нотаріальної
контори від 29 січня 2008 року № 93 на ім'я
спадкоємців ОСОБА_7 - дружину ОСОБА_5 та
малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом в рівних частках відповідно
на спадкове майно, що складається з
трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною вартістю 58 285 грн, та
вбудованого нежитлового приміщення
магазину мобільного зв'язку,
розташованого у будинку по АДРЕСА_2,
загальною вартістю 126 130 грн (а. с. 19, т. 1).

Також встановлено, що 09 лютого 2007 року
між ОСОБА_7 та Закритим акціонерним
товариством «Страхова компанія «ТАС»
(далі - ЗАТ «Страхова компанія
«ТАС) укладено договір страхування
життя

№ 401007 на випадок смерті абo стійкої
втрати працездатності, тобто на
випадок неможливості самостійного
виконання зобов'язань за кредитною
угодою (а. с. 168, т. 1).

09 лютого 2007 року, згідно з заявою на
переказ готівки № 5 від імені
позичальника ОСОБА_7 банком було
перераховано перший страховий платіж у
сумі 1 738 грн 04 коп., проте, помилково, не
на рахунок страховика - ЗАТ «Страхова
компанія «ТАС», а на рахунок 3AT«Cтрахова
група «TAC».

Відповідно до меморіального ордеру від
20 березня 2007 року № 5/343 помилка банком
була виправлена, гроші у вигляді
першого страхового платежу були
перераховані ЗАТ «Страхова компанія
«ТАС». Проте страховиком у виплаті
банку страхового відшкодування
відмовлено з посиланням на те, що
оскільки страхувальником ОСОБА_7 не
сплачено перший страховий платіж,
передбачений договором, цей договір
страхування життя позичальника банку
не набув чинності. Відповідно страхова
виплата у зв'язку із смертю ОСОБА_7 не
може бути здійснена. (а. с. 170-171 т. 1).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 глави 1
розділу ІІІ Інструкції про касові
операції в банках України,
затвердженої постановою правління НБУ

від 14 серпня 2003 року № 337 (далі -
Інструкція) до касових документів, які
оформляються згідно з касовими
операціями, визначеними цією
Інструкцією, належать: заява на переказ
готівки, прибутково-видатковий касовий
ордер, заява на видачу готівки,
прибутковий касовий ордер, видатковий
касовий ордер, грошовий чек, а також
рахунки на сплату платежів та
документи, установлені відповідною
платіжною системою для відправлення
переказу готівки та отримання його в
готівковій формі.

Цією Інструкцією визначені зразки
касових документів, на підставі яких
здійснюються приймання і видача
готівки. Бланки касових документів
виготовляються згідно з їх зразками
друкарським способом або з
використанням комп'ютерної техніки з
відображенням обов'язкових реквізитів,
передбачених цією Інструкцією, крім
грошових чеків, які виготовляються
лише друкарським способом.

Форми документів, які застосовуються
під час приймання переказу готівки та
виплати її суми отримувачу в
готівковій формі, визначаються
відповідною платіжною системою і мають
містити обов'язкові реквізити: дата
здійснення операції, зазначення
платника та отримувача, дані паспорта
особи-отримувача або документа, що його
замінює, сума касової операції, підписи
платника або отримувача та працівників
банку, уповноважених здійснювати
касову операцію.

Заповнює касові документи клієнт від
руки ручкою чи за допомогою технічних
засобів або працівник банку за згодою
клієнта із застосуванням технічних
засобів або системи автоматизації
банку (далі - САБ).

У разі використання САБ для оформлення
касових документів та відповідно до
порядку внутрішнього контролю банк
визначає кількість підписів
працівників банку, які оформляють,
контролюють та виконують касову
операцію.

Банк визначає відповідальних
працівників, яким надається право
підписувати касові документи за
касовими операціями, та визначає
систему контролю за їх здійсненням.

Згідно з пунктом 4 глави 2 розділу ІІІ
Інструкції у прибуткових касових
документах працівник банку перевіряє:
повноту заповнення реквізитів;
наявність і тотожність підписів
відповідальних працівників банку із
зразками підписів (у разі прийняття
заяви на переказ готівки через
операційних працівників).

Суди обґрунтовано відмовили у позові
банку, оскільки 09 лютого 2007 року
ОСОБА_10 уклав договір страхування
життя позичальника банку №401007 на
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором від 09 лютого 2007
року на випадок смерті або стійкої
втрати працездатності, однак внаслідок
вини позивача з неналежного виконання
операції з перерахування страхового
платежу за договором страхування у
останнього виникли збитки у вигляді
непогашення суми кредиту з боку
страховика, тому підстав для стягнення
суми заборгованості з відповідачів
немає.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Червоногвардійського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 03 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 22 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Маляренко А.В.,
Нагорняк В.А.