Волноваський районний суд Донецької
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 грудня 2014 року м.
Волноваха

Волноваський районний суд Донецької
області у складі:

головуючого судді
Аксьоненко В.І.,

при секретарі судового засідання
Денисенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

02.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 з вимогою про
розірвання шлюбу, який було
зареєстровано між сторонами 25.06.2011 року
виконкомом відділом реєстрації актів
цивільного стану Волноваського
районного управління юстиції
Донецької області, актовий запис № 70.
Від спільного життя мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю.
Спільне життя з відповідачем не
склалося через непорозуміння,
конфлікти, що призвело до припинення
сімейних стосунків. Вважає неможливим
збереження сім'ї, а подальше спільне
життя з відповідачем буде суперечити
його інтересам та інтересам дитини.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи без його
присутності. На позовних вимогах
наполягав (а.с. 10).

Відповідач також в судове засідання не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи без її присутності та зазначила,
що нею визнається позов (а.с. 11).

Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності осіб, які повинні брати
участь у справі.

У відповідності до вимог частини 2
статті 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось через неявку у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно з частини 4 статті 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлені наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено
25.06.2011 року, який зареєстровано
відділом реєстрації актів цивільного
стану Волноваського районного
управління юстиції Донецької області,
актовий запис № 70 (а.с. 6).

Від спільного життя мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), який проживає з
відповідачем, та знаходиться на її
утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що
подружні відносини між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 фактично припинилися в вересні
2014 року, з причини конфліктів,
відсутності поваги, взаєморозуміння.
З'ясовано, що подружжям втрачено
почуття любові і поваги один до одного.
На даний час сторони не намагаються
зберегти сім'ю, мають намір проживати
окремо один від одного.

Сторони зазначені обставини у справі
не оспорювали, фактично їх визнали,
тому у відповідності до частини 1
статті 61 ЦПК України такі обставини не
підлягають доказуванню.

Спору про поділ спільного майна
подружжя між сторонами на час розгляду
даної справи немає.

Згідно положень статті 111 Сімейного
кодексу України (далі - СК України) суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

З наданих сторонами заяв до суду
вбачається, що сторони не виявили
бажання зберегти подружні відносини,
клопотань про надання їм строку для
примирення, не надходило.

За такої сукупності обставин у справі
суд дійшов висновку про те, що причини,
які спонукали позивача ОСОБА_1 на
розірвання шлюбу, є обґрунтованими,
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу між ними є неможливим,
воно суперечить інтересам подружжя та
дитини.

Відповідно до статті 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини 2 статті 112 СК
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положень статті 113 СК України
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після розірвання шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище. Із
заяви відповідача вбачається, що після
розірвання шлюбу вона бажає
іменуватися «ОСОБА_2».

Питання про розподіл судових витрат
позивачем не порушено.

Керуючись статтями 24, 110-113 СК України,
статтями 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селищі
Ближнє Волноваського району Донецької
області та ОСОБА_2, яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селищі Ближнє
Волноваського району Донецької
області, зареєстрований 25.06.2011 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Волноваського районного
управління юстиції Донецької області,
актовий запис № 70, які мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу відповідач
ОСОБА_2 надалі іменуватиметься
прізвищем «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: В.І.
Аксьоненко

25.12.2014