АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8306/2014
Головуючий 1 інст. - Блага
Справа № 646/7081/14-ц
Категорія: про стягнення аліментів
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А,,

- Макарова
Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду
позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на
її користь аліменти на утримання
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
формі в розмірі 2000 грн. з дня подання
позову і до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування позовної заяви позивач
зазначила, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
та під час шлюбу у них народилась
дитина - ОСОБА_5 Фактичні шлюбні
відносини між сторонами припинились у
квітні 2014 року. Дитина проживає з нею, а
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини, спільне
господарство сторони не ведуть. ОСОБА_3
має приватну стоматологічну практику,
дохід від якої становить в середньому 9
000 грн. щомісячно.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені
частково.

Суд вирішив стягнути щомісячно з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1 000
грн. починаючи з 02.07.2014 року до
досягненню дитиною повноліття та
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказане рішення та ухвалити
не, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог в повному обсязі

Вважає рішення суду необґрунтованим та
таким, що постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідності
висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що він проживає разом
з позивачем ОСОБА_4 та їх дитиною,
приймає участь в утриманні сина,
роблячи дитині подарунки, чеки та
квитанції з метою підтвердження витрат
на дитину, не збирав. Також він
неодноразово давав позивачці грошові
кошти на утримання дитини, оплату
секцій та дитячого садка. Крім того,
позивач не надала суду належних
доказів того, що вона отримує дохід і
самостійно утримує дитину.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_6 та його
представника ОСОБА_7, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити в повному обсязі,
дослідивши письмові докази,
обговоривши доводи сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, приходить до
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти
на дитину присуджуються в частці від
заробітку (доходу) її матері, батька або
в твердій грошовій сумі і виплачується
щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, а сторонами не
оспорюється, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі з
11.02.2009 року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1,
виданого Орджонікідзевським відділом
РАЦС ХМУЮ (а.с.3).

Під час шлюбу 22.08.2009р. у позивачки та
відповідача народилася дитина, ОСОБА_5,
що підтверджено копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
04.09.2009р. Червонозаводським відділом
реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ
(а.с.4).

Рішенням Червонозаводського районного
суду М.Харкова від 28.08.2014 року шлюб між
сторонами було розірвано (а.с.79).

Згідно довідки ОСББ «Висота» від
25.06.2014р., позивачка, відповідач та їх
дитина проживають за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.5).

З доводів позивача та матеріалів
справи вбачається, що дитина після
розірвання шлюбу зі згоди сторін
проживає разом з позивачкою ОСОБА_4, яка
фактично здійснює догляд, виховання,
утримання дитини; за адресою
відповідача позивачка лише
зареєстрована; органами опіки і
піклування або судом не вирішувався
спір про визначення проживання
неповнолітнього ОСОБА_5 саме з
відповідачем, а не з матір'ю. Оскільки
відповідачем не спростовані доводи
позивачки про фактичне знаходження
дитини на її утриманні та вихованні, а
також керуючись пріоритетом у
забезпеченні інтересів дитини, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги з
огляду на доводи відповідача про
реєстрацію місця проживання сторін за
однією адресою.

Відповідач зареєстрований фізичної
особою підприємцем та здійснює
приватну медичну практику
(терапевтичну стоматологію), про що
свідчать копії свідоцтва про державну
реєстрацію від 18.05.2009р. та ліцензії МОЗ
України від 02.09.2009р. (а.с.37).

Згідно з копією податкової декларації
платника єдиного податку - фізична
особа підприємець ОСОБА_3 у 2013 році
отримав дохід від підприємницької
діяльності у розмірі 107 299 грн. (а.с.73-74).

Крім того, відповідач отримує пенсію у
розмірі 1049 грн. щомісячно, що
підтверджується довідкою УПФУ в
Червонозаводському районі м.Харкова
(а.с.60).

При визначенні розміру аліментів суд
першої інстанції врахував всі
обставини, передбачені ст.ст. 180, 181, 182
СК України, а також витрати, необхідні
для утримання дитини, і в залежності
від цього визначив розмір аліментів в
сумі 1000 грн.

Посилання апелянта на те, що на даний
час у нього зменшився дохід та
збільшилися витрати від
підприємницької діяльності і тому він
не в змозі сплачувати аліменти на
утримання дитини, не свідчать про
наявність підстав для скасування чи
зміни рішення, оскільки належних та
допустимих доказів на підтвердження
вказаних ним обставин суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції по даній справі
вірно застосовано норми матеріального
і процесуального права та ухвалено
законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 22 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: