АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5343/14
Справа - № 2/2011/6437/12
1-інст. - Шишкін О.В.
Категорія - розірвання договору
Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії -
КРУГОВОЇ С.С.

-
МІНЕНКОВОЇ Н.О.

за участю секретаря -
Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дзержинського районного
суду міста Харкова від 30 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
3-тя особа : приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, - про розірвання
договору довічного утримання,-

в с т
а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
Дзержинського районного суду міста
Харкова з позовом, в якому просив
розірвати договір довічного утримання,
укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 4 квітня
2005 року, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрований в реєстрі за № 990.

В обґрунтування позову посилався на те,
що за умовами вказанрого договору
ОСОБА_7передала у власність ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1, у свою чергу
відповідач повинен був повністю та
довічно за свої кошти утримувати
ОСОБА_7 та її чоловіка ОСОБА_5, а саме
забезпечувати їх продуктами
харчування, одягом, надавати
відповідну допомогу та забезпечувати
належний догляд. Окрім цього, квартира
залишалась в користуванні ОСОБА_7 та
ОСОБА_5 довічно.

Влітку 2009 року ОСОБА_4 припинив його
матеріальне утримання, догляд за ним,
не надавав допомоги у придбанні
продуктів харчування, натомість
звернувся до суду з позовом, який
неодноразово уточнював і остаточно
просив вселити його в квартиру. Він
змушений був подати зустрічний позов
про визнання недійсним і розірвання
договору довічного утримання, проте у
задоволенні цих вимог йому було
відмовлено.

Він є особою похилого ваіку, розмір
його пенсії складає 1011,00 грн., стан
здоров"я погіршився, проте відповідач з
травня 2011 року не виконує умови
договору, не сплачує комунальні
послуги, тому він змушений звернутись з
позовом про розірвання договору.

Рішенням Дзержинського районного суду
міста Харкова від 30 травня 2014 року
позов ОСОБА_5 задоволено. Розірвано
договір довічного утримання від 04.04.2005
року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 990.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на те, що судом допущено
неповне з'ясування та недоведеність
обставин, що мають значення для справи;
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а також вказує на
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права.

Зазначає, що позивач у період з
листопада 2009 року по травень 2011 року та
з червня 2012 року відмовлявся
отримувати від нього кошти. 30 серпня 2013
року ним була подана заява про виклик
свідка, який би підтвердив, що позивач у
ці періоди ухилявся від отримання
запропонованих коштів, але суд цього
свідка не допитав, що є порушенням
процесуального права сторони на
подання доказів і призвело до
неповного з'ясування судом обставин
справи.

Наголошує, що ОСОБА_5 не є відчужувачем
за договором, квартира належала ОСОБА_7
на праві власності. Рішенням
Дзержинського районного суду міста
Харкова від 25.05.2011 року встановлено, що
право розірвання договору довічного
утримання мала лише ОСОБА_7, яка за
життя з таким позовом не зверталася, що
свідчить про належне виконання своїх
обов'язків відповідачем.

Позивач в засідання апеляційного суду
не з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді; пояснення
осіб, які беруть участь у справі;
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, судова колегія
доходить висновку про те, що скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним
вимогам не відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що 4
квітня 2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
було укладено договір довічного
утримання, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

За умовами цього договору ОСОБА_7
передала у власність ОСОБА_4 квартиру
АДРЕСА_1 яка залишається у її
користуванні та користуванні її
чоловіка ОСОБА_5 довічно, а ОСОБА_4
прийняв на себе зобов'язання довічно
утримувати ОСОБА_7 та ОСОБА_5:
забезпечувати їх харчуванням, одягом,
необхідним доглядом. У разі смерті
відчужувача та її чоловіка він повинен
їх поховати. Грошова оцінка
матеріального забезпечення
(харчування, одежі, догляду) сторонами
визначено у розмірі 220 грн. щомісяця,
яка підлягала індексації у порядку
встановленому законом. У разі смерті
одного із подружжя вартість
матеріального забезпечення визначено
у розмірі 150 грн. щомісячно. При
позбавленні ОСОБА_7 пільги по оплаті
квартири, комунальних платежів ОСОБА_4
зобов'язався сплачувати 50% указаних
платежів.

Сторони у договорі довічного
утримання зазначили, що до його
підписання ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 на
лікування 31 800 грн., еквівалентних за
курсом Національного банку України - 6
000,00 дол. США та зобов'язався передати
додатково ОСОБА_7 10 600 грн. на ремонт
квартири. У разі розірвання договору
ОСОБА_7 або її чоловік ОСОБА_5
зобов'язані повернути ОСОБА_4 указані
кошти у сумі 42 400 грн., що еквівалентно
за курсом Національного банку України -
8 000 дол. США.

Договором передбачено, що до смерті
подружжя ОСОБА_4 не має права
відчужувати квартиру у будь-який
спосіб, а також, що договір
припиняється зі смертю кожного з
подружжя, може бути розірвано за згодою
сторін, а у разі невиконання або
неналежного виконання його умов
набувачем своїх обов"язків, незалежно
від його вини та за його вимогами - у
судовому порядку.

.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Чинним рішенням Дзержинського
районного суду міста Харкова від 25
травня 2011 року вселено ОСОБА_4 та його
доньку ОСОБА_9, 2004 року в квартиру
АДРЕСА_1 і зобов"язано ОСОБА_5 не
перешкоджати користуванню ОСОБА_4 та
ченам його родини цією квартирою.У
задоволенні інших вимог ОСОБА_4 ( про
вселення дружини та доньки ОСОБА_8 1993
року народження), а також у задоволенні
вимог ОСОБА_5 за зустрічним позовом про
визнання договору довічного утримання
недійсним та його розірвання, -
відмовлено.

Відповідно до п.1 ст. 755 ЦК Украни
договір довічного утримання (догляду)
може бути розірваний за рішенням суду:
на вимогу відчужувача або третьої
особи, на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Таким чином позивач, як особа на
користь якої укладено договір
довічного утримання, мав право на
звернення до суду з позовом про його
розірвання і у відповідності до ч.1 ст.60
та ч.1 ст.179 ЦПК України мав належними та
допустимими доказами довести
неналежне виконання відповідачем умов
договору відносно нього.

Як вже зазначено, звернувшись до суду
ОСОБА_5 у позові стверджував, що
відповідач з травня 2011 року припинив
надавати йому матеріальну допомогу і
виконувати умови договору.
Задовольняючи його позов суд першої
інстанції виходив з того, що починаючи
з червня 2012 року відповідач ОСОБА_4 не
виконує умови договору довічного
утримання, визначену суму
матеріального забезпечення позивачу
не сплачував. Позивач ОСОБА_5 з вини
відповідача був позбавлений
відповідної допомоги. На прохання
позивача надати гроші на проведення
необхідних операцій ОСОБА_4 відповів
відмовою, посилаючись на те, що ним був
здійснений ремонт у квартирі, та грошей
не має. Окрім того, відповідач свою
відмову вмотивував відсутністю у
ОСОБА_5 доказів необхідності
проведення вказаних оперативних
втручань. Із наданих позивачем
поштових квитанцій вбачається, що
ОСОБА_4 розпочав пересилати гроші лише
тоді, коли дізнався про поданий
позивачем до суду позов про розірвання
договору довічного утримання.

Проте вказані висновки суду
суперечать матеріалам справи.

Твердження позивача про те, що
відповідач з травня 2011 року не виконує
умови договору спростовуються
наданими відповідачем доказами.

Так, після смерті ОСОБА_7 матеріальне
утримання її чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_4
мав забезпечувати у розмірі 150,00
грн.щомісячно, проте з листопада 2006
року передавав по 300,00 грн. По жовтень 2009
року включно ОСОБА_5 власноруч
розписувався за щомісячне отримання
вказаних сум, а в подальшому:
відповідач надсилав по 300,00 грн.
поштовими переказами, сплачував
комунальні платежі. (а.с.53-63). Проте, від
одержавання надісланих сум.ОСОБА_5
відмовляється.

Надана позивачем довідка про потребу
операційного лікування очей не містить
доказів того, що вказане лікування є
оплатним і що у такому лікуванні ОСОБА_5
було відмовлено через нездійснення
його оплати. (а.с.76)

Відмова позивача приймати виконання
договору відповідачем не може
розцінюватись як неналежне виконання
ним умов договору довічного утримання
і не є підставою для розірвання цього
договору.

Неповне з"ясування судом обставин,
які мають значення для справи,
недоведеність обставин, які мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими і невідповідність
висновків суду обставинам справи
згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.309 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
і ухвалення нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_5 за
недоведеністю

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307,
п.п.1-3 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України судова колегія, - -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
міста Харкова від 30 травня 2014 року
скасувати. У задоволенні позову ОСОБА_5
про розірвання договору довічного
утримання відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на рішення
апеляційного суду може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -