У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 29
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Харківської області від 18
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» про
визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним
позовом, звернувся до суду, посилаючись
на те, що 28 вересня 2007 року між ним та
відповідачем було укладено кредитний
договір № 6807С91, за умовами якого
позивач отримав від відповідача кредит
в розмірі 2 770 000 доларів США строком до 27
вересня 2014 року для оплати поточних
потреб. Вказував, що при його укладанні
відповідачем було порушено істотні
умови надання споживчого кредиту. Так,
при укладанні кредитного договору
банком не було надано позивачу
письмову інформацію стосовно умов
надання кредиту, а саме щодо процентної
ставки за кредитом, вартості всіх
супутніх послуг, інших фінансових
зобов'язань споживача, які пов'язані з
отриманням, обслуговування і
погашенням кредиту, про податковий
режим сплати відсотків та державні
субсидії, на які споживач має право, про
переваги та недоліки пропонованих схем
кредитування. Крім того, форма та зміст
кредитного договору не відповідають
вимогам чинного законодавства,
оскільки в договорі не зазначено
сукупну вартість кредиту з урахуванням
процентної ставки, вартості всіх
супутніх послуг та інших зобов»язань
споживача, а також відсутній розділ,
який регулює відповідальність банка за
неналежне виконання умов договору.
Також позивач зазначив, що
відповідачем йому не було надано
інформацію щодо валютних ризиків та
методики, яка використовується банком
для визначення валютного курсу,
строків і комісій, пов'язаних з
конвертацією валюти платежу. Позивач
вважає, що при укладанні кредитного
договору відповідачем було порушено
вимоги Закону України «Про захист прав
споживачів» та «Правил надання банками
України інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту», тобто кредитний договір було
укладено з використанням нечесної
підприємницької діяльності, у зв'язку
із чим просив визнати недійсним
укладений між та відповідачем
кредитний договір № 6807С91 від 28 вересня
2007 року.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 29 травня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 18 листопада 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

17 грудня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ОСОБА_2 подано касаційну скаргу
на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від
29 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 18 листопада 2014 року, тобто
після закінчення строку, установленого
ст. 325 ЦПК України.

До касаційної скарги додано заяву про
поновлення строку на касаційне
оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення про задоволення позову,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з недоведеності та безпідставності
позову, оскільки позивачем не надано
належних і допустимих доказів, які б
свідчили про наведені у позові
обставини, зокрема, що позивача було
введено в оману при укладенні
кредитного договору.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 29 травня
2014 року та ухвали апеляційного
суду Харківської області від 18
листопада 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» про
визнання договору недійсним, за
касаційною скаргою на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 29 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 18 листопада 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак