НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 листопада 2014 рокуСправа № 322/668/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання
Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості.

09 вересня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
цивільний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2, в якому позивач просить суд:
стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» заборгованість у
розмірі 35 143,31 грн. за кредитним
договором № ZPXRRX40492598 від 25.06.2007, яка
складається з наступного: 4497,60 грн. -
заборгованість за кредитом; 11 858,82 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 1295,28 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 15 341,93 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи: 500,00
грн. - (фіксована частина); 1649,68 грн. -
(процентна складова).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Відповідно до укладеного договору №
ZPXRRX40492598 від 25.06.2007 ОСОБА_2 25.06.2007 отримав
кредит у розмірі 4 497,60 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником
ЗАТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис ОСОБА_2
у заяві. Відповідно до умов договору
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
Банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
Кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

Відповідач належним чином не виконував
своїх зобов'язань за кредитним
договором, внаслідок чого станом на
21.08.2014 він має заборгованість у розмірі
35 143,31 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на
ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач
просив задовольнити його вимоги.

26.09.2014 судом отримано копію
актового запису № 10 від 02 серпня 2010
року про смерть відповідача - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку зі смертю відповідача ухвалою
суду від 21.10.2014 до участі у справі
залучено правонаступника відповідача
ОСОБА_1

10.11.2014 судом отримано уточнену позовну
заяву, в якій позивач просить стягнути
з відповідача ОСОБА_1 заборгованість,
станом на ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 21 993,02
грн. за кредитним договором № ZPXRRX40492598
від 25.06.2007, яка складається з
наступного: 4497,60 грн. - заборгованість
за кредитом; 9 960,08 грн. - заборгованість
по процентах за користування кредитом;
1295,28 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 4 716,58 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи: 500,00
грн. - (фіксована частина); 1023,48 грн. -
(процентна складова).

В обґрунтування уточнених вимог
позивач зазначив, що згідно зі ст. 1282 ЦК
України, спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

Виходячи з наведеного та додатково
посилаючись на норми ст.ст. 1218 - 1223, 1270,
1282 ЦК України, позивач просив
задовольнити позов з уточненими
вимогами.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, надіслав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій зазначив, що
позовні вимоги ним підтримуються в
повному обсязі.

10.11.2014 судом отримано заперечення
відповідача, ОСОБА_1, проти позову,
обґрунтовані наступним.

Відповідач зазначив, що він є
спадкоємцем ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, за заповітом. Разом з цим,
відповідач просив відмовити в
задоволенні позову, у зв'язку з тим, що
позивачем пропущено строк пред'явлення
вимоги до спадкоємця, передбачений ст.
1281 ЦК України.

У судове засідання відповідач не
прибув, надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій зазначив, що заперечує проти
позову повністю.

У зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 10.11.2014 судом
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

встановив:

25.06.2007 ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 4 497,60
грн. на строк 24 місяці, з 25.06.2007 по 25.06.2009
включно, з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 53,97 грн., що
підтверджується заявою позичальника
від 25.06.2007 № ZPXRRX40492598.

Вказана заява, разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі -
Умови) і Тарифами складає між банком та
позичальником кредитно-заставний
договір.

Відповідно до умов
вищезазначеної заяви погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 20
по 25 число кожного місяця позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 266,04 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат, згідно з
Умовами.

Згідно з п. 4.2 Умов, при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту, позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 8,5% в місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом.

Пунктом 5.1 Умов передбачено, що
при порушенні позичальником будь-якого
із зобов'язань, передбачених Заявою та
п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочення платежу.

Пунктом 5.3 Умов визначено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

ОСОБА_2 належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання за договором
від 25.06.2007 № ZPXRRX40492598, внаслідок чого у
нього станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 виникла
заборгованість в розмірі 21 993,02 грн., а
саме: 4497,60 грн. - заборгованість за
кредитом; 9 960,08 грн. - заборгованість по
процентах за користування кредитом;
1295,28 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 4 716,58 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи: 500,00
грн. - (фіксована частина); 1023,48 грн. -
(процентна складова), що
підтверджується доданим до уточненої
позовної заяви розрахунком
заборгованості.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копію актового запису
про смерть № 10 від 02 серпня 2010 року.

З інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру № 38509943 від 01.10.2014 вбачається, що
05.03.2012 було видано свідоцтво про право
на спадщину, зареєстроване в реєстрі за
№ 186. Зазначене свідоцтво видано
ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1) на
спадщину, яка складається з земельної
ділянки, вартістю 60 179,00 грн.

Відомості про інше майно, що входить до
складу спадщини після смерті ОСОБА_2 та
про інших спадкоємців, яким видані
свідоцтва про право на спадщину, у
Спадковому реєстрі відсутні.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, як це
передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України,
відповідно до якої зобов'язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Таким чином, у ОСОБА_2 за його життя
виник обов'язок з погашення боргу за
кредитним договором від 25.06.2007 №
ZPXRRX40492598 в розмірі 21 993,02 грн.

Частиною першою статті 1218 ЦК України
передбачено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
боржника, якщо воно є нерозривно
пов'язаним з його особою і у зв'язку з
цим не може бути виконане іншою особою.
Такі права та обов'язки особи, як
боржника, не входять до складу спадщини
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України.

Зобов'язання ОСОБА_2 за кредитним
договором не є таким, що нерозривно
пов'язано з його особою, отже воно
входить до складу спадщини, а відтак
ОСОБА_1 є правонаступником ОСОБА_2 у цих
відносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 1231 ЦК
України, до спадкоємця переходить
обов'язок сплатити неустойку (штраф,
пеню), яка була присуджена судом
кредиторові із спадкодавця за життя
спадкодавця.

За правилами ст. 1281 ЦК України:
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги
(ч. 1); кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги (ч. 2); якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги (ч. 3).

Згідно з ч. 4 ст. 1281 ЦК України
кредитор спадкодавця, який не пред'явив
вимоги до спадкоємців, що прийняли
спадщину, у строки, встановлені
частинами другою та третьою цієї
статті, позбавляється права вимоги.

Виходячи з аналізу частин 2, 3 ст.
1281 ЦК України, суд дійшов висновку про
те, що кредитор спадкодавця має право
пред'явити вимогу до спадкоємців, які
прийняли спадщину, протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
але у будь-якому випадку не пізніше
одного року від настання строку вимоги.

Аналіз норм ст. 1281 ЦК України
також дає підстави для висновку, що
строки пред'явлення кредиторами
спадкодавця вимог до спадкоємців є
обмежувальними (присічними), тобто їх
пропущення припиняє права кредиторів.
А тому ці строки не призупиняються, не
перериваються й не поновлюються.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 від
25.06.2007 № ZPXRRX40492598, відповідно до ст.ст. 509,
530 ЦК України, строк вимоги про
повернення кредиту в повному обсязі
настав 25.06.2009.

Оскільки строк вимоги за
зобов'язаннями ОСОБА_2 настав ще за
життя спадкодавця, а з моменту настання
строку вимоги до дня смерті ОСОБА_2
минуло більше одного року, положення ч.
2 ст. 1281 ЦК України до спірних відносин
застосуванню не підлягають, а факт
повідомлення чи неповідомлення
спадкоємцем кредитора спадкодавця про
відкриття спадщини у даному випадку не
має правового значення.

Таким чином, позивач звернувся із
позовом до суду лише у 2014 році, тобто з
пропуском строку, визначеного ч. 3 ст. 1281
ЦК України.

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості за
кредитом в розмірі 4497,60 грн., по
процентах за користування кредитом в
розмірі 9 960,08 грн., по комісії за
користування кредитом в розмірі 1295,28
грн. не підлягають задоволенню у
зв'язку з пропуском позивачем строку,
передбаченого ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Що стосується позовних вимог про
стягнення пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в
розмірі 4 716,58 грн. та штрафів у розмірі
500,00 грн. та 1023,48 грн., то позов у цій
частині не підлягає задоволенню,
виходячи з приписів ч. 3 ст. 1231 ЦК
України, оскільки зазначені суми
неустойки (штраф, пеня) не були
присуджені судом кредиторові із
спадкодавця за життя спадкодавця,
відтак спадкоємець, ОСОБА_1 не
успадкував обов'язку ОСОБА_2 зі сплати
зазначених сум.

Виходячи з наведеного, суд визнає
позов таким, що не підлягає задоволенню
в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити
повністю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков