СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/4633/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Зайця Т.О. при
секретарі Ковтун М.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської
ради, треті особи: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ЖБК «Обчислювач-11» про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з
позовом про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на ?
частину квартири АДРЕСА_1 кожному. Свої
вимоги обґрунтовують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після смерті
якого залишилось спадкове майно, а
саме, квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями
першої черги є його дружина - ОСОБА_1 та
діти - ОСОБА_2, ОСОБА_5 Донька померлого
ОСОБА_5 відмовилася від прийняття
спадщини на користь інших спадкоємців.
При зверненні до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
позивачам було відмовлено, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на майно.

В судовому засіданні позивачі
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлений в установленому порядку,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилася,
направила лист про розгляд справи за її
відсутності.

Представник ЖБК «Обчислювач-11» в
судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачів та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4, про що складено відповідний
актовий запис №16495. Дана обставина
підтверджується свідоцтвом про смерть,
серії НОМЕР_1, видане Відділом
реєстрації смерті у м. Києві (а. с. 6 -
копія свідоцтва про смерть).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, до складу якої входить
квартира АДРЕСА_1, яка була придбана
спадкодавцем шляхом сплати суми
пайового внеску ЖБК «Обчислювч -11»,
членом якого був померлий (а. с. 9 - копія
довідки).

Спадкова квартира складається з 2-х
кімнат, житловою площею 29,3 кв. м.,
загальною площею 55,6 кв. м., що
підтверджується технічним паспортом
(а. с. 10 - 11) та довідкою БТІ м. Києва про
показники об'єкта нерухомого майна (а.
с. 12).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є
його дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_2,
донька - ОСОБА_5

08.07.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися
до приватного нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
про право на спадщину за законом.
ОСОБА_5 письмовою заявою відмовилася
від прийняття спадщини. 08.07.2014 року
приватний КМНО винесла постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно (а. с. 7, 8 - копія
постанови).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі
відсутності заповіту, право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу (спадкування за законом).

Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження (п. 23 постанови
Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7).

Суд звертає увагу на те, що відповідно
до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорення. Таким чином, у розумінні
закону, суб'єктивне право на захист - це
юридично закріплена можливість особи
використати заходи правоохоронного
характеру для поновлення порушеного
права і припинення дій, які порушують
це право.

Згідно ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають справи у порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Згідно зі ст. 30 ЦПК України сторонами в
цивільному процесі є позивач і
відповідач.

За змістом наведених норм, позовне
провадження характеризується
наявністю матеріально-правового спору
між сторонами, відповідачем у справах
позовного провадження є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка порушує,
не визнає або оспорює відповідні права
позивача.

Згідно роз'яснень, що містяться у
пункті 3.1 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання у разі, якщо таке
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності (ст. 392 ЦК).

Позивачем у зазначених спорах у
порядку правонаступництва може
виступати спадкоємець, який прийняв
спадщину відповідно до вимог статей 1268
- 1270 ЦК.

За змістом ст. 392 ЦК належним
відповідачем є особа - учасник
цивільних правовідносин, яка не визнає
або оспорює право власності спадкоємця
на спадкове майно, зокрема, житловий
будинок, земельну ділянку.

У пункті 3.3 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, зазначено,
що відповідачами у справах про
визнання права власності в порядку
спадкування на будинки та садиби, щодо
яких відсутні правовстановлюючі
документи у зв'язку з їх втратою, є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а
також органи, які уповноважені
видавати правовстановлюючі документи
на нерухоме майно, або ж органи, до яких
перейшли такі повноваження, та органи,
що здійснюють державну реєстрацію прав
на нерухоме майно.

За відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Враховуючи приписи ст. ст. 15, 392 ЦК
України, відповідачем у даній справі
повинен бути учасник виниклих
правовідносин, який має
матеріально-правовий інтерес, в
результаті розгляду справи у нього
виникають (виникнуть) права чи
обов'язки.

Проте, Київська міська рада не є
учасником правовідносин, що виникли,
вона не порушує та не оспорює прав
позивачів, між сторонами відсутній
спір щодо визнання відповідного права,
в результаті розгляду справи у
Київради не виникнуть права чи
обов'язки.

Територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини набувають відповідних прав і
можуть бути відповідачами в даній
категорії справ лише за відсутності
інших спадкоємців за заповітом і за
законом, неприйняття ними спадщини чи
усунення їх від права на спадкування.

В даних спадкових правовідносинах
наявні 2 спадкоємці, які прийняли
спадщину, що виключає участь органу
місцевого самоврядування (Київради) у
спірних правовідносинах, оскільки у
такого суб'єкта відсутній
матеріально-правовий інтерес і між
сторонами відсутній спір.

В даному спорі відповідачем повинен
бути один із спадкоємців, який прийняв
спадщину, а також органи, які
уповноважені видавати
правовстановлюючі документи на
нерухоме майно та органи, що здійснюють
державну реєстрацію прав на нерухоме
майно (реєстраційна служба).

Суд звертав увагу позивачів з
вказаного питання, проте, клопотання
про заміну неналежного відповідача до
суду подане не було.

Пунктом 1 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 роз'яснено,
що у разі пред'явлення позову до
неналежного відповідача суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо
позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовляти у задоволенні
позову.

На підставі наведеного, суд відмовляє в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 15, 392, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги та може бути
оскаржене до апеляційного суду м. Києва
через районний суд, шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.11.2014
року.

СУДДЯ:
Т.О. ЗАЄЦЬ