Пров. № 2-с/409/1/14
У Х В А Л А

24 жовтня 2014 року
смт. Білокуракине

Білокуракинський районний суд
Луганської області у складі:

Г оловуючого судді: В.С.
Полєна

При секретарі:
В.М.Острогляд

за участю заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Білокуракине
заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу Білокуракинського районного
суду Луганської області від 16.09.2014 року,
-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою
про скасування судового наказу
№2-н/409/10/14 про стягнення з нього на
користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Луганськгаз" філії
Новопсковського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства заборгованість за
спожитий природний газ за договором
№21792/700150 від 05.11.2012 року в розмірі 1759
(одна тисяча сімсот п'ятдесят дев'ять)
грн. 84 коп. та суму судового збору в
розмірі 121 грн. 80 коп.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав вимоги своєї заяви, просив її
задовольнити, скасувавши судовий наказ
та суду пояснив, що згідно заяви
стягувача він ніби то являється
власником житлового будинку,
розташованого за адресою вул. Пушкіна
буд.39 с.Лизіне Білокуракинського
району Луганської області. Зазначає, що
він брав дозвіл на будівництво будинку,
власником його не являється. Після
смерті його дружини з листопада 2011 року
в будинку він не проживав. Там постійно
мешкала його донька ОСОБА_2 з чоловіком
ОСОБА_3. У доньки 4 дітей і вона має
пільги з сплати за послуги
користування газом. На прохання ОСОБА_2
05.11.2012 року ОСОБА_1 уклав договір
№21792/700150 на надання послуг з
газопостачання. Абонентська книжка
була виписана не відомо на кого. З 2011
року усі зобов'язання на себе взяли
подружжя ОСОБА_2, які і мешкали в
будівлі і користувалися газом. Згідно
усного договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
сплачувати всі комунальні платежі
повинна ОСОБА_2 З березня 2014 року
подання газу було припинене.
Користувачі були попереджені про
заборгованість, на усіх документах
стоять їх підписи. ОСОБА_1 про
заборгованість стало відомо, тільки
після отримання судового наказу. Окрім
того, договір був укладений на один рік
тобто до 05.11.2013 року. Після спливу
терміну договору всі зобов'язання
лежать на особах які користувалися
послугами з газопостачання. ОСОБА_1
вважає, що заява стягувача про видачу
судового наказу про стягнення суми
заборгованості за спожитий природний
газ та судовий наказ є безпідставними
та незаконними, гроші стягнуті
безпідставно, тому, просить скасувати
судовий наказ, яким з нього стягнено
заборгованість за спожитий природній
газ та стягнуто судовий збір.

Представник стягувача ОСОБА_4 в судове
засідання не з"явилася, надала заяву
про розгляд справи без участі
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Луганськгаз" філії Новопсковського
міжрайонного управління по
експлуатації газового господарства. З
вимогами, викладеними у заяві не
згодна, просила відмовити боржнику у
задоволенні його заяви про скасування
судового наказу.

Суд, вислухавши сторони, вважає судовий
наказ таким, що не підлягає скасуванню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що судовим наказом
від 16.09.2014 року з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Луганськгаз" філії Новопсковського
міжрайонного управління по
експлуатації газового господарства
стягнуто заборгованість за спожитий
природний газ за договором №21792/700150 від
05.11.2012 року в розмірі 1759 (одна тисяча
сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 84 коп. та
суму судового збору в розмірі 121 грн. 80
коп.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Підтведження того факту, що укладений
договір втратив чинність або укладений
з іншою особою відсутні.

Таким чином, посилання боржника на ту
обставину, що він уклав договір з
стягувачем, але не може бути боржником,
не заслуговують уваги.

Таким чином, суд не находить підстав
для задоволення заяви ОСОБА_1 про
скасування судового наказу.

Відповідно до ч.8 ст. 105-1 ЦПК України за
результатами розгляду заяви про
скасування судового наказу суд має
право залишити заяву про скасування
судового наказу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
105-1, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового
наказу №2-н/409/10/14 про стягнення з ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Луганськгаз" філії
Новопсковського міжрайонного
управління по експлуатації газового
господарства заборгованість за
спожитий природний газ за договором
№21792/700150 від 05.11.2012 року в розмірі 1759
(одна тисяча сімсот п'ятдесят дев'ять)
грн. 84 коп. та суму судового збору в
розмірі 121 грн. 80 коп. залишити без
задоволення.

Судовий наказ може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Білокуракинський районний суд
Луганської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення ухвали про залишення
без задоволення заяви про скасування
судового наказу.

Суддя Білокуракинського районного
суду

Луганської області
ОСОБА_5