Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року

місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
третя особа - Кредитна спілка «Хосен»
про визнання права власності на
автомобіль, зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із даним позовом
посилаючись на те, що в січні 2008 року
купив у ОСОБА_3 автомобіль «BMW - 3» 1986
року випуску, р.н. НОМЕР_1, передав
ОСОБА_3 за автомобіль 20 000 грн.

Відповідач видав на його ім’я
довіреність від 05.10.2014 року. До 07.09.2013
року він безперешкодно користувався
даним автомобілем. Однак МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ на автомобіль було
накладено арешт у зв’язку з борговими
зобов’язаннями ОСОБА_3 перед банком.

Просить визнати за ним право власності
на автомобіль та зняти арешт
накладений виконавчою службою.

У судовому засіданні позов підтримано.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги
визнав.

Представники МВ ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції та
третьої особи не з’явилися.

Заслухавши пояснення, дослідивши
матеріали справи суд констатує
наступне.

Згідно розписки від 05.06.2008 року ОСОБА_3
отримав 20 000 грн. від ОСОБА_1за переданий
йому автомобіль марки «BMW - 3» р.н. 222 – 52
РЕ 1986 року випуску, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу.

До матеріалів справи додано
довіреність від 21.04.2008 року яку ОСОБА_2
надав ОСОБА_3 на розпорядження
автомобілем марки «BMW - 3» р.н. 222 – 52 РЕ
1986 року випуску та довіреність від
05.10.2010 року щодо вказаного автомобіля,
яку ОСОБА_3 надав на ім’я позивача
ОСОБА_1

Поставами МВ ДВС від 17.11.2011 року, 01.12.2011
року та 02.08.2013 року на майно ОСОБА_2
накладено арешти.

Суд констатує, що вказані арешти були
накладені вже після того, як спірний
автомобіль відповідач продав позивачу
ОСОБА_1

Досліджена судом розписка, довіреності
свідчать, що вказаний автомобіль був
придбаний ОСОБА_1 ще у червні 2008 року.

Сторони досягли згоди щодо всіх
істотнипх умов притаманних договору
купівлі-продажу. При цьому продавець
передав автомобіль позивачу, отримав
за нього грошові кошти.

Вказані обставини підтвердив у
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та зазначив, що жодних претензій щодо
продажу автомобіля до позивача не має.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
( продавець) зобов’язується передати
майно у власність другій стороні
(покупцеві) а покупець приймає або
зобов’язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.

Тобто, у даному випадку між сторонами
фактично було укладено договір
купівлі-продажу і за позивачем слід
визнати право власності на вказаний
автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено арешт
належить їй а не боржникові, може
звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на майно та
про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно позовні вимоги щодо зняття
з нього арешту також підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,214,215 ЦПК України,
ст.655 ЦК України, ч.1 ст 60 Закону України
«Про виконавче провадження» суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки «BMW - 3» р.н. 222 – 52 РЕ 1986
року випуску, двигун №206ЕВ23773521, шасі
№WBAAA87 та виключити з акту опису та
арешту майна накладеного МВ ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції згідно постанов
від 01.12.2011 року, від 02.08 2013 року, від
17.11.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:

Івашкович
І.І.