Справа № 199/9486/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участі секретарів Голубніченко В.О.,
Завгородньої Л.В.,

за участі представника позивача
Черкавського Ю.С., відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2,
де третя особа ОСОБА_4, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
зазначивши, що 29 серпня 2008 року між
Публічним акціонерним товариством
«Сведбанк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №0301/0808/88-167,
відповідно до якого ОСОБА_4 отримав
кредит у розмірі 18 000,00 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 того ж дня 29
серпня 2008 року було укладено іпотечний
договір №0301/0808/88-167-Z-1, відповідно до
умов якого відповідач передала в
іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 21,6 кв.м, житловою площею 11,6 кв.м.,
яка належить останній на праві
власності.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_4 зобов'язання належним чином не
виконав і станом на 01 липня 2014 року має
заборгованість у розмірі 446 919,87 грн.,
яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 194 272,15 грн.,
заборгованість за відсотками - 102 673,37
грн., пеня - 149 974,35 грн.

Тому позивач звернувся до суду та
просив звернути стягнення на предмет
іпотеки (а.с.1-5).

Заочним рішенням суду від 27 січня 2014
року позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, де третя особа
ОСОБА_4, про звернення стягнення на
предмет іпотеки - задоволено, ухвалою
суду усунено описку в рішенні суду
(а.с.66-67, 72).

Ухвалою суду від 18 березня 2014 року
заочне рішення суду скасовано та
справу призначено до загального
розгляду (а.с.84).

Під час нового розгляду справи позивач
уточнив свої позовні вимоги та
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
(а.с.244-247).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2014 року
позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, де третя особа
ОСОБА_4, про звернення стягнення на
предмет іпотеки залишено без розгляду
(а.с.252).

З урахуванням уточненої позовної заяви
позивач остаточно просить суд стягнути
з відповідачів солідарно суму
заборгованості у розмірі 446 919,87 грн.,
яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 194 272,15 грн.,
заборгованість за відсотками - 102 673,37
грн., пеня - 149 974,35 грн. та судові витрати
у розмірі 3654,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Черкавський Ю.С. надав
пояснення аналогічні змісту позовних
вимог, на задоволенні уточненої
позовної заяви наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначили,
що дійсно існує заборгованість по тілу
кредиту та процентам, однак в меншому
розмірі чім заявлено позивачем. Крім
того, сума пені є завищеною. ОСОБА_2
пояснила, що має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, має заробітну
плату 1200 грн. на місяць

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні
також пояснив, що кредит ним брався,
однак сума по тілу та процентам є
значно меншою, що може бути
підтверджено квитанціями про оплату
ним кредитної заборгованості. Крім
того, завищено розмір пені.

В судове засідання 22 грудня 2014 року
відповідач ОСОБА_4 не з'явився, про
слухання справи повідомлений належним
чином, про причини не явки суд не
повідомив.

Оскільки всі сторони по справі надали
свої пояснення з приводу заявлених
позовних вимог, надали пояснення при
дослідженні письмових матеріалів
справи, суд вважає за можливе закінчити
розгляд справи за відсутності не
з'явившихся учасників процесу.

Суд, вислухавши представника позивача,
відповідачів, представника
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року
між Публічним акціонерним товариством
«Сведбанк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір №0301/0808/88-167,
відповідно до якого ОСОБА_4 отримав
кредит у розмірі 18 000,00 доларів США
(а.с.7-9).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 01 липня 2014 року
утворилася заборгованість в розмірі 446
919,87 грн., яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 194 272,15 грн.,
заборгованість за відсотками - 102 673,37
грн., пеня - 149 974,35 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 29 серпня 2008 року
було укладено договір поруки
№0301/0808/88-167-Р-1 (а.с.249-250).

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (частина перша статті 553 ЦК
України).

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Припинення поруки пов'язане, зокрема,
із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання,
і незалежно від того, встановлений
строк її дії договором чи законом, його
сплив припиняє суб'єктивне право
кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина
перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (статті 251, 252 ЦК України).

Виходячи з положень другого речення
частини четвертої статті 559 ЦК України
вимога до поручителя про виконання ним
солідарного з боржником зобов'язання
за договором повинно бути пред'явлено в
судовому порядку в межах строку дії
поруки, тобто протягом шести місяців з
моменту настання строку погашення
чергового платежу за основним
зобов'язанням (якщо умовами договору
передбачено погашення кредиту
періодичними платежами) або з дня,
встановленого кредитором для
дострокового погашення кредиту в
порядку реалізації ним свого права,
передбаченого частиною другою статті
1050 ЦК України, або з дня настання строку
виконання основного зобов'язання (у
разі якщо кредит повинен бути
погашений одноразовим платежем).

Пунктом 3.1. кредитного договору
встановлено, що позичальник
зобов'язується погасити
заборгованість за кредитом, шляхом
внесення коштів на позичковий рахунок
НОМЕР_2 щомісячно через касу Банку
згідно Додатку №1, що є невід'ємною
частиною даного договору, крім
випадків передбачених п.3.8, 3.9 та 5.1.4
даного Договору.

Судом встановлено та визнається
сторонами по справі, що останній платіж
було здійснено у липні 2010 року, тоді як
з позовом про звернення стягнення
позивач звернувся 02 серпня 2013 року, а з
позовом про стягнення заборгованості
лише 15 жовтня 2014 року.

Регулюючи правовідносини з припинення
поруки у зв'язку із закінченням строку
її чинності частина четверта статті 559
ЦК України передбачає три випадки
визначення строку дії поруки: протягом
строку, встановленого договором поруки
(перше речення частини четвертої
статті 559 ЦК України); протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання, якщо
кредитор не пред'явить вимоги до
поручителя (друге речення частини
четвертої статті 559 ЦК України);
протягом одного року від дня укладення
договору поруки (якщо строк основного
зобов'язання не встановлено або
встановлено моментом пред'явлення
вимоги), якщо кредитор не пред'явить
позову до поручителя (третє речення
частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає
підстави для висновку про те, що строк
дії поруки (будь-який із зазначених у
частині четвертій статті 559 ЦК України)
не є строком захисту порушеного права,
а є строком існування суб'єктивного
права кредитора й суб'єктивного
обов'язку поручителя, після закінчення
якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку
(який є преклюзивним) жодних дій щодо
реалізації свого права за договором
поруки, у тому числі застосування
судових заходів захисту свого права
(шляхом пред'явлення позову), кредитор
вчиняти не може.

Такий правовий висновок викладено в
постанові Верховного Суду України від
17 вересня 2014 року в справі №6-53цс14, який
в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим
для всіх суб'єктів владних повноважень,
які застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Таким чином, строк дії поруки ОСОБА_2
припинився.

З огляду на зазначене, суд не може
погодитися з посиланнями представника
позивача щодо встановлення строку дії
поруки, оскільки п. 10 Договору поруки
визначено, що сторони домовилися, що
строком припинення поруки,
встановленої цим Договором, є повне
виконання Позичальником або
Поручителем своїх обов'язків,
передбачених Основним зобов'язанням.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог позивача до ОСОБА_2 слід
відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення

Позивачем нарахована пеня у розмірі 149
974,35 грн. Враховуючи, що відповідач
ОСОБА_4 не працює, суд вважає за можливе
зменшити розмір пені до 5000 грн.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позову, а саме з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
№0301/0808/88-167 від 29 серпня 2008 року, яка
виникла станом на 01 липня 2014 року та
складається із: заборгованості за
кредитом в розмірі 194 272 грн. 15 коп.,
заборгованості по відсоткам в розмірі
102 673 грн. 37 коп., пені в розмірі 5000 грн., а
всього 301 945 грн. 52 коп. В іншій частині
позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача ОСОБА_4, на
користь позивача Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» понесені ними судові
витрати у вигляді сплаченого судового
збору в розмірі 3019 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 214, 215, 218, 222, 88
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІПН
НОМЕР_1, на користь позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» ()
заборгованість за кредитним договором
№0301/0808/88-167 від 29 серпня 2008 року, яка
виникла станом на 01 липня 2014 року та
складається із: заборгованості за
кредитом в розмірі 194 272 грн. 15 коп.,
заборгованості по відсоткам в розмірі
102 673 грн. 37 коп., пені в розмірі 5000 грн., а
всього 301 945 (триста одна тисяча
дев'ятсот сорок п'ять) грн. 52 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_4, ІПН
НОМЕР_1, на користь позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» ()
понесені ними судові витрати у вигляді
сплаченого судового збору в розмірі 3019
(три тисячі дев'ятнадцять) грн. 45 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 26 грудня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець