У Х В А Л А

іменем україни

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В. П.,

суддів: Амеліна В. І.,
Остапчука Д. О.,

Карпенко С. О.,
Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на повнолітнього
сина, який продовжує навчання, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 01 вересня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 07 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,
у якому, посилаючись на те, що
відповідач не надає
матеріальної допомоги їхньому сину
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у
Черкаському державному технічному
університеті, просила стягнути
аліменти на утримання повнолітнього
сина у розмірі ј частини з усіх його
доходів (заробітку) на її користь,
починаючи з дня пред'явлення позову і
до закінчення навчання - 30 червня 2017
року.

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01 вересня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку (доходу) щомісяця, і до
закінчення ним навчання, але не більше
ніж до досягнення 23-х років, розпочавши
стягнення з моменту набрання рішенням
законної сили.

Вирішено питання про відшкодування
судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення просить
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Частково задовольняючи позов
ОСОБА_3 та стягуючи на її користь
аліменти на утримання повнолітнього
сина в частці від доходів відповідача,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд,
виходив із того, що ОСОБА_5 є студентом
першого курсу денного відділення
Черкаського державного технічного
університету та потребує матеріальної
допомоги.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитися не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_5,
батьками якого є ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, з 01 вересня 2013 року є студентом
першого курсу денного відділення
факультету інформаційних технологій і
систем Черкаського державного
технічного університету. Термін
навчання триває до 30 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 СК України, а саме: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Таким чином, однією із обов'язкових
умов надання батьками утримання
повнолітнім дочці чи сину є можливість
надання дітям матеріальної допомоги,
якої вони потребують саме у зв'язку з
навчанням.

На зазначені норми матеріального
права при вирішенні позову суди уваги
не звернули, не з'ясували, який дохід
має мати ОСОБА_5, чи потребує ОСОБА_5
матеріальної допомоги від батька з
урахуванням того, що його навчання
фінансується за рахунок бюджетних
коштів, та чи може відповідач надати
таку допомогу.

У матеріалах справи відсутні
будь-які докази того, які саме витрати
несе ОСОБА_3 у зв'язку з навчанням сина.

Заперечуючи проти позову та
обґрунтовуючи підстави касаційної
скарги, ОСОБА_4 посилався на те, що його
син ОСОБА_5 працює і має додатковий
дохід, а сам відповідач 16 жовтня 2014 року
звільнений з роботи на підставі п. 1 ст.
36 КЗпП України та є безробітним.

Цим обставинам будь-якої оцінки
судами не надано.

Крім того, відповідно до ст. 3 ЦПК
України та ст. 199 СК України право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків з
ким проживає дочка та син. За змістом
зазначених статей ОСОБА_3 має право
звернутися з позовом. Однак такий позов
міг бути поданий в інтересах
повнолітнього ОСОБА_5, а з врахуванням
того, що останній є дієздатним, то
аліменти мають бути стягнуті на його, а
не на інших осіб, користь.

Ці положення закону при вирішенні
позову ОСОБА_3 не враховані, аліменти
стягнуті на користь матері
повнолітнього.

Порушення судами при розгляді
справи норм процесуального права (ст. 10
ЦПК України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для її правильного вирішення, тому
ухвалені у справі судові рішення не
можуть вважатись законними і
обґрунтованими та в силу ст.
338 ЦПК України підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 07 жовтня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. П. Гончар

Судді:
В. І. Амелін

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко