У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Лізинг інформаційних технологій» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 12 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 15 серпня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Приватне акціонерне
товариство «Лізинг інформаційних
технологій» (далі - ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій») звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості.

Позивач посилався на те, що 10 квітня 2008
року між сторонами було укладено
договір № 08041004 про надання в оренду на
умовах фінансового лізингу обладнання.
Відповідно до умов даного договору
відповідач ОСОБА_4 зобов'язувалась
сплатити позивачу вартість переданого
обладнання в обумовлені сторонами
строки. Однак ОСОБА_4 належним чином не
виконувала свої зобов'язання згідно з
укладеним договором, внаслідок чого
утворилась заборгованість у сумі 9 713
грн 11 коп., яку позивач просив стягнути
з відповідачки на свою користь, а також
суму сплаченого судового збору у
розмірі 229 грн 41 коп.

Рішенням Рівненського міського суду
від 12 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Рівненської області від 15 серпня 2014
року, в задоволенні позову ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій»,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
«Лізинг інформаційних технологій», суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно виходив з того, що
зобов'язання за договором виконані
відповідачем у повному обсязі, що
підтверджено наявними у матеріалах
справи розрахунками.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Лізинг
інформаційних технологій» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 12 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 15 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.