Справа № 750/6056/14 Провадження №
22-ц/795/2246/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Литвиненко І. В. Доповідач - Онищенко О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Лакізи Г.П., Скрипки А.А.,при
секретарі:Сахаровій К.О.,за
участю:відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 вересня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 вересня 2014 року та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на його незаконність,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 25 вересня 2014 року у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
за кредитним договором відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про пропуск
позивачем строку позовної давності,
оскільки строк дії платіжної картки не
припиняє строку дії договору.

Апелянт зазначає, що відповідач по
сьогоднішній день користується
грошима банку, відповідно термін дії
договору не припиняється і тим самим
ПАТ КБ « ПриватБанк» продовжує
правовідносини з відповідачем. Суд на
ці обставини уваги не звернув, що і
призвело до винесення незаконного
рішення.

Крім того, на думку апелянта ініціатива
щодо укладення договору, згода з
умовами кредитування саме ПАТ КБ «
ПриватБанку» надійшла від відповідача
згідно його заяви про укладення
договору. А,отже, зупинивши свій вибір
на ПАТ КБ « ПриватБанк», відповідач
погодився з умовами надання кредиту як
такі, що його влаштовували.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що банком пропущено строк
позовної давності, оскільки останній
платіж за кредитним договором
позичальником було внесено 30.03.2010 року,
а з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
банк звернувся 17.06.2014 року.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, оскільки він ґрунтується на
матеріалах справи та відповідає
вимогам чинного законодавства, який
регулює спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 26.09.2007 року
між ЗАТ КБ „ПриватБанк",
правонаступником якого є ПАТ КБ
„ПриватБанк" та ОСОБА_5 був укладений
кредитний договір б/н, відповідно до
умов якого банк надав останньому
кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с.13-26). На виконання своїх
зобов'язань за договором Банком було
відкрито картковий рахунок
відповідачу в гривнях і проводилося
здійснення його обслуговування згідно
з договором.

Відповідно до Умов і правил надання
банківських послуг, укладений договір
складався із письмової заяви
позичальника від 26 вересня 2007 року,
Умов і правил надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

За положеннями п.п. 6.5-6.6 вищевказаних
Умов і правил надання банківських
послуг, які є невід'ємною частиною
укладеного сторонами кредитного
договору, відповідач мав погашати
заборгованість по кредиту, процентам
за його використання, перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії.

Відповідно до п. 8.6 вищевказаних Умов і
правил надання банківських послуг, які
є невід'ємною частиною укладеного
сторонами кредитного договору, при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором виникла
прострочена заборгованість по
наданому кредиту, яка за розрахунком
позивача станом на 30.04.2014 року складає
31314,41 грн., з яких 7978,5 грн. -
заборгованість за кредитом, 18560,03 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2758,53 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина), 1467,35 грн. - штраф
(процентна складова) (а.с.8-12).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Як вбачається з Умов та правил надання
банківських послуг, зокрема, п. 9.3,
картрахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням умов,
передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк

По закінченню строку дії відповідна
карта продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту карти з
новим строком дії), якщо раніше (до
начала місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя
карти про закриття картрахунку, а також
за умови наявних грошових коштів на
картрахунку для сплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії), та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (п. 3.1.3 розділу II
„Правила користування платіжною
карткою") (а.с.24).

Ні до суду першої інстанції, ні
апеляційному суду представником
позивача не надано доказів на
підтвердження того, що по закінченню
строку дії платіжної картки, виданої
ОСОБА_5, який був встановлений до жовтня
2010 року було здійснено перевипуск
вказаної картки з продовженням строку
її дії, та що така картка була видана
ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач останнє поповнення
карткового рахунку здійснив 30.03.2010 року
(а.с.85).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями із визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про пропуск позивачем строку
позовної давності є обґрунтованим з
врахуванням того, що строк дії картки
продовжено не було і він закінчився в
жовтні 2010 року, а тому строк позовної
давності сплинув в жовтні 2013 року, а
позов подано до суду 17.06.2014 року.

Такий висновок суду узгоджується з
правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України в постанові
від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), в якій
зазначено, що за таким договором, що
визначає щомісячні платежі погашення
кредиту та кінцевий строк повного
погашення кредиту перебіг позовної
давності (ст. 257 ЦК України) щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі -
зі спливом останнього дня місяця дії
картки (ст. 261 ЦК України), а не
закінченням строку дії договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що
договір пролонговано на тих же умовах,
а строк дії картки не припиняє строку
дії договору, не заслуговують на увагу
апеляційного суду виходячи з положень
п. 3.1.3 правил користування платіжною
карткою, якими передбачено, що термін
дії картки продовжується на новий
строк шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії, але нова картка
ОСОБА_5 не надавалась .

Зважаючи на наведене, підстави для
задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ
„ПриватБанк" та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 25 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: