Справа № 636/4130/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області в
складі:

головуючого - судді Панаід І.В.,

при секретарі - Зайцевій Т.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Чугуєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документа та визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування за законом та за
заповітом,-

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу та визнання права власності
на спадкове майно в порядку
спадкування за законом та за заповітом.

Позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її батько - ОСОБА_3. Після смерті її
батька відкрилася спадщина, яка
складається з земельної ділянки, що
належала на праві спільної сумісної
власності йому та ОСОБА_4 та 7/14 частин
жилого будинку з надвірними будівлями
та спорудами, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача
ОСОБА_4. Після її смерті залишилась
спадщина, яка складається з земельної
ділянки, що належала на праві спільної
сумісної власності їй та ОСОБА_3 та 7/14
частин жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Однак Позивач не може отримати
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку та
домоволодіння через наявність помилок
в державному акті на право приватної
власності на землю.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, позовні вимоги підтримала, та
просила суд позов задовольнити. (а.с. 32).

Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяву про слухання справи без її
участі, проти задоволення позовних
вимог не заперечувала. (а.с. 33).

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України
вважає за можливе розглядати справу у
відсутності не з'явившихся осіб за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України,
при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько Позивача -
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_2 від 07 квітня 2004 року,
виданим Відділом реєстрації актів
цивільного стану Чугуївського
міського управління юстиції
Харківської області. (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, яка складається з:

- 7/14 частин жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
належала йому на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
04.11.1991 року. (а.с.10).

- земельної ділянки, що належала на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, площею 0,1286, яка
розташована на території АДРЕСА_1,
призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель - 0,100 га, ведення
особистого підсобного господарства -
0,0286 га, кадастровий номер відсутній, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ХР-26-06-082279, виданого Чугуївською
міською Радою народних депутатів 14
травня 1998 року. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1261 ЦКУ України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, як дочка ОСОБА_3, є
спадкоємицею першої черги в порядку
спадкування за законом, після його
смерті.

Після смерті батька позивач прийняла
спадщину шляхом подачі до нотаріальної
контори у встановлений законом строк
заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача
ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть НОМЕР_3 від 07.11.2006 року,
виданим Відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Чугуєву
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області. (а.с.12).

19 жовтня 1993 року бабуся ОСОБА_4 залишила
заповіт, за яким 1/2 частину жилого
будинку, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 на випадок своєї смерті
заповіла позивачу. (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається з:

- 7/14 частин жилого будинку з надвірними
будівлями, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, що належала їй на
підставі:

4/14 частин будинку - на підставі
Свідоцтва про право приватної
власності на домоволодіння від 22.09.1967
року (а.с. 14);

2/14 частини будинку - на підставі
Договору дарування від 12.10.1974 року (а.с.
16);

1/14 частина будинку - на підставі
Договору дарування від 13.02.1975 року (а.с.
18-19).

- земельної ділянки, що належала на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, площею 0,1286, яка
розташована на території АДРЕСА_1,
призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель - 0,100 га, ведення
особистого підсобного господарства -
0,0286 га, кадастровий номер відсутній, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ХР-26-06-082279, виданого Чугуївською
міською Радою народних депутатів 14
травня 1998 року (а.с. 11).

В вищезазначеному Свідоцтві про право
приватної власності ОСОБА_4 на
домоволодіння зазначена АДРЕСА_2.

У відповіді Виконавчого комітету
Чугуївської міської ради від 08.10.2014
року зазначено, що вул. Середня у м.
Чугуєві була перейменована у вул. Миру
та були затверджені списки нової
нумерації домоволодінь. (а.с. 15).

Відповідач, ОСОБА_2, є правнучкою
померлої, вона доглядала за своєю
прабабусею ОСОБА_4, допомагала їй по
господарству, однак спадщину не
приймала.

ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину
після смерті своєї бабусі, так як на
момент відкриття спадщини постійно
проживала разом із нею за адресою:
АДРЕСА_1. Крім того, Позивач не заявляв
про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

В Державному акті на право приватної
власності на землю серії ХР-26-06-082279 було
допущено помилки, а саме замість ім'я
батька позивача «ОСОБА_3» зазначено
ім'я «ОСОБА_3»; замість по батькові моєї
бабусі «ОСОБА_4» зазначено по батькові
«ОСОБА_4»; замість назви вулиці «Миру»
було зазначено «Міра».

Свого часу батько позивача не звернув
увагу на ту обставину, що у вказаному
державному акті на право приватної
власності на землю його ім'я зазначено
«ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3», адже у всіх
інших документах (паспорті (на підставі
якого в подальшому було видано
свідоцтво про смерть),
ідентифікаційному коді, Договору
дарування від 12.10.1974 року, свідоцтві про
смерть його ім'я значиться як «ОСОБА_3».
Крім цього, вірним написанням його
імені українською мовою є саме
«ОСОБА_3», а не «ОСОБА_3».

Свого часу бабуся позивача не звернула
увагу на ту обставину, що у вказаному
державному акті на право приватної
власності на землю її по батькові
зазначено «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4»,
адже у всіх інших документах (паспорті
(на підставі якого в подальшому було
видано свідоцтво про смерть),
ідентифікаційному коді, Заповіті від 19
жовтня 1993 року, свідоцтві про смерть її
по батькові значиться як «ОСОБА_4». Крім
цього, вірним написанням її по батькові
українською мовою є саме «ОСОБА_4», а не
«ОСОБА_4».

Вказані розбіжності у написанні імені
батька позивача та по батькові бабусі
позивача, ставить під сумнів
належність державного акту на право
приватної власності на землю бабусі
позивача ОСОБА_4 та батьку позивача
ОСОБА_3, що викликає труднощі для
позивача як спадкоємця щодо оформлення
спадщини після смерті її батька та
бабусі.

Відповідно до п.4.1 Наказу державного
комітету України із державних ресурсів
«Про затвердження Інструкції про
заповнення бланків державних актів на
право власності на земельну ділянку і
на право постійного користування
земельною ділянкою» №325 від 22.06.2009 року
Виправлення орфографічних або
технічних помилок у бланку та
державному акті не допускається.

Крім вищезазначеного, в державному
акті відсутній кадастровий номер.

Державним комітетом України із
земельних ресурсів наказом від 15.02.2010
року за №168 затверджено Порядок
присвоєння кадастрових номерів
земельним ділянкам.

Пунктом 5.2 зазначеного порядку
встановлено, що для формування та
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці, яка на момент
набрання чинності цим наказом надана у
власність (користування) та не має
кадастрового номера, власник
(користувач) такої земельної ділянки
або уповноважений ним особа подає до
територіального органу держкомзему за
місцем знаходження земельної ділянки
заяву про присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці.

18.08.2010 року Постановою Кабінету
Міністрів України за №749 затверджено
Тимчасовий порядок присвоєння
кадастрового номера земельній ділянці,
яким визначено, що для присвоєння
кадастрового номера земельній ділянці,
переданій у власність (користування)
без проведення її державної реєстрації
необхідно подати такі документи як:
заяву про державну реєстрацію
земельної ділянки, документ, що
посвідчує особу, а для уповноваженої
особи також документ, що посвідчує її
повноваження, документ, що посвідчує
право на земельну ділянку та
ідентифікаційний номер.

Отже, вказаний наказ та порядок
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці були прийняті у 2010
році, тоді як Державний акт на право
приватної власності на вище вказану
земельну ділянку видано спадкодавцям 14
травня 1998 року, тобто до введення
законодавства про державний реєстр
земель.

Вбачається, що таке право на звернення
для здійснення реєстрації земельної
ділянки, яка була передана у власність
без такої (до набрання чинності закону
про необхідність державної реєстрації
земель) можливо лише її власником або
уповноваженою ним особою, тоді як
позивач не є її власником.

На момент видачі державного акта на
право приватної власності на землю
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 діяла інструкція від
15.04.1993 року №28 та Постанова Верхової
Ради України «Про форми державних
актів на право власності на землю і
право постійного користування землею»,
якою не було передбачено присвоєння
кадастрових номерів на земельні
ділянки, тощо, а лише був встановлений
порядок видачі державних актів та їх
реєстрації в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на
землю, що і мало місце в даному випадку
та підтверджується вказаним вище
держактом, з якого вбачається така
реєстрація за №111.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені.

До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший розмір не визначений
заповітом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 130, 169, 174, 209, 213-215, 256
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту та
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
та за заповітом - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, як одній і тій
же особі, Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ХР-26-06-082279, виданого Чугуївською
міською Радою народних депутатів, від 14
травня 1998 року, на ім'я ОСОБА_6.

Встановити факт належності
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, як одній
і тій же особі, Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ХР-26-06-082279, виданого Чугуївською
міською Радою народних депутатів, від 14
травня 1998 року, на ім'я ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, з відповідними
будівлями та спорудами: житловий
будинок літ. «А», прибудова літ. «А1»,
ганок літ. «а», погріб літ. «Г», гараж
літ. «Д», хвіртка №1, ворота №2, огорожа
№3, 1/2 частина якого належала ОСОБА_3 на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 04.11.1991 року та
1/2 частина якого належала ОСОБА_4 на
підставі Свідоцтва про право приватної
власності на домоволодіння від 22.09.1967
року (4/14 частин), на підставі Договору
дарування від 12.10.1974 року (2/14 частин), на
підставі Договору дарування від 13.02.1975
року (1/14 частина), в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право
власності на земельну ділянку площею
0,1286, яка розташована на території
АДРЕСА_1, призначена для будівництва і
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель - 0,100 га, ведення
особистого підсобного господарства -
0,0286 га, кадастровий номер відсутній, що
належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ХР-26-06-082279,
виданого Чугуївською міською Радою
народних депутатів 14 травня 1998 року, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
та після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя -