У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Гончар В.П., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 19 листопада 2014
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання спільною
сумісною власністю майна та визнання
права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, визнання спільною
сумісною власністю майна та визнання
права власності.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від

23 вересня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено.

Встановлено факт спільного проживання
ОСОБА_3 з ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, як жінки та чоловіка
однією сім'єю без реєстрації шлюбу в
період з 2008 року по 2014 рік.

Визнано автомобіль марки «Renault Master», 2004
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1, об'єктом спільної сумісної
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнано за ОСОБА_3 право
власності на Ѕ частину зазначеного
автомобіля.

Додатковим рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 27 жовтня 2014 року вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 19 листопада

2014 року рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від

23 вересня 2014 року та додаткове рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 жовтня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд
касаційної інстанції скасувати
зазначені судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свої доводи
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 324
ЦПК України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень,
доданих до скарги матеріалів
вбачається, що касаційна скарга є
необґрунтованою, а наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328
ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання
спільною сумісною власністю майна та
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 вересня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 19 листопада 2014
року.

Копію ухвали разом із доданими до
касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ В.П. Гончар