АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/4207/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2245/К/14
суддя Тарасенко О.В.
Суддя-доповідач - Чорнобук
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Митрофанової Л.В., Остапенко
В.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на рішення
Тернівського районного суду м. Кривого
Рогу від 24 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

позивач ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що вона перебувала з
відповідачем у шлюбі, від якого вони
мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Донька навчається у Криворізькому
педагогічному інституті Державного
вищого навчального закладу
«Криворізький національний
університет» і самостійного доходу не
отримує. Позивач перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до трьох років і
отримує державну допомогу у розмірі 130
грн. Відповідач ОСОБА_2 працює, має
постійний заробіток, але матеріальну
допомогу на утримання доньки, яка
продовжує навчання, не надає.

У зв'язку з цим, просила стягнути на
свою користь з відповідача аліменти у
розмірі 1/4 частини його заробітку на
утримання доньки, до закінчення нею
навчання.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року,
позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів
його доходів, на утримання доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує
навчання, починаючи з 27.06.2014 року до
закінчення навчання 30.06.2017 року.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Рішення допущено до негайного
виконання в розмірі місячного платежу.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2, посилаючись на неповне
з'ясування судом усіх обставин справи і
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким
стягнути з нього на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання повнолітньої
доньки, яка продовжує навчання, у
розмірі 1/8 частини від усіх його
доходів. Суд, стягуючи аліменти у
розмірі 1/4 частки від заробітку
відповідача, не врахував наявність на
його утриманні дружини ОСОБА_6 та двох
дітей. Доводи позивача про її тяжке
матеріальне становище є
безпідставними. Розмір стягнутих судом
аліментів є завеликим.

Заслухавши суддю-доповідача,
відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_7, які кожен окремо
підтримали доводи апеляційної скарги і
просили її задовольнити, позивача
ОСОБА_3, яка заперечувала проти
апеляційної скарги та просила її
відхилити, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі
мають спільну дочку - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про
народження якої, батьком записаний
відповідач, а матір'ю - позивач (а.с.5).
Вона навчається на першому курсі в
Державному вищому навчальному закладі
«Криворізький національний
університет», що підтверджується
довідкою №616 від 23 червня 2014 року,
(а.с.7), не працює, самостійного доходу не
має та потребує матеріальної допомоги.
Дочка сторін проживає з матір'ю (а.с. 9),
яка знаходиться у відпустці по догляду
за дитиною до трьох років і отримає
допомогу у розмірі 130 грн. на місяць.
(а.с.8)

Відповідач, відповідно до довідки №2810
від 11.09.2014 року, працює на посаді
гірника очисного забою в ПАТ
«Кривбасзалізрудком» і його середній
заробіток без урахування обов'язкових
платежів складає 6555,37 грн. (а.с.35)

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції, керувався ст.182,
199, 200 Сімейного кодексу України, та
виходив із обов'язку батьків
утримувати дітей до досягнення 23 років
за умови, що вони продовжують навчання,
а батьки можуть надавити матеріальну
допомогу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з наступних підстав.

Так, частиною 1 ст. 199 СК України
визначено, якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: 1) досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; 2) продовження ними
навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; 4) наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 200 СК України,
при визначенні розміру аліментів на
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчання, суд враховує
обставини, зазначені у ст. 182 СК України,
а саме: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи,
повнолітня ОСОБА_8 є студентом 1 курсу
факультету іноземних мов ДВНЗ
«Криворізький національний
університет» денної форми навчання, не
одружена, проживає разом з матір'ю,
самостійного заробітку не має, у
зв'язку з чим потребує матеріальної
допомоги батьків, а відповідач ОСОБА_2
працює, тому може надавати матеріальну
допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, суд
першої інстанції правильно враховував
обставини, зазначені у ст. 182 СК України,
а саме: те, що позивач не працює, отримає
допомогу по догляду за дитиною, а також
матеріальне становище відповідача,
який має середній заробіток у розмірі
6555,37 грн. Тому посилання відповідача
ОСОБА_2 на те, що аліменти у розмірі 1/4
частини його доходів є завеликими, не
приймаються до уваги колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом наявності на
утриманні на відповідача дружини
ОСОБА_6 та двох дітей: ОСОБА_9

Євгенійовича, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, не можуть бути взяті
колегією суддів до уваги, оскільки
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України, врахуванню підлягає
наявність на утриманні у платника
аліментів неповнолітніх дітей та
непрацездатної дружини. Так як дружина
відповідача є працездатною, а діти на
час розгляду справи - повнолітніми, то
вказані обставини не підлягають
врахуванню при визначенні розміру
аліментів.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: