Справа № 341/2442/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2746/2014
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю. Д.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Шалаути
Г.І.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«Надра» про стягнення коштів та
моральної шкоди, з апеляційною скаргою
представника ПАТ КБ «Надра» на рішення
Галицького районного суду від 27
листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом та просив ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідача на користь
позивача 4741,30 доларів США, з них - 4240
доларів США вкладу, 501,30 доларів
процентів за вкладом та 10 000 гривень
завданої моральної шкоди.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував
тим, що 06 вересня 2013 року уклав із ПАТ КБ
«Надра» договір банківського вкладу
(депозиту) №1703629. Датою повернення
вкладу визначено 07 вересня 2014 року,
однак відповідач відмовився повернути
вклад у валюті, посилаючись на те, що
згідно постанови Правління НБУ №540 від
29 серпня 2014 року «Про введення
додаткових механізмів для
стабілізації грошово-кредитного та
валютного ринків України» обмежується
видача (отримання) готівкових коштів в
іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати банків у межах 15000
гривень на добу на одного клієнта в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Рішенням Галицького районного суду від
27 листопада 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на
користь ОСОБА_2, 4741,30 доларів США вкладу
та процентів за вкладом та 2000 гривень
моральної шкоди.

На дане рішення представник ПАТ КБ
«Надра» подав апеляційну скаргу,
просить його скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

Представник апелянта у скарзі
зазначає, що підписавши договір вкладу
сторони домовились, що днем повернення
вкладу є день його перерахування на
поточний рахунок вкладника №81569877 ПАТ
КБ «Надра». Діючи у відповідності до
умов договору вкладу Банк 08 вересня 2014
року здійснив повернення вкладу шляхом
перерахування коштів з вкладного
рахунку №1703629, на поточний (картковий)
рахунок позивача №81569877, відкритий в
ПАТ «КБ «Надра». Належне виконання
свого обов'язку з повернення суми
вкладу підтверджується копією
звіту/виписки по депозиту та копією
звіту/ виписки за операціями по
поточному рахунку.

Тому, переказ Банком коштів з вкладного
рахунку позивача та зарахування їх на
поточний рахунок, в день закінчення
строку розміщення вкладу, є
підтвердженням факту дотримання
Банком порядку повернення вкладу,
встановленого як законодавством
України, так і договором, і належним
підтвердженням виконання банком
зобов'язань за договором. Після
перерахування вкладу та процентів на
поточний рахунок позивача, вкладний
рахунок закривається, а регулювання
відносин між сторонами з приводу
обслуговування вже поточного рахунку
здійснюється відповідно до договору
банківського рахунку, яким є публічний
договір про комплексне банківське
обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ
«Надра», до якого приєднався позивач
шляхом підписання відповідної
анкети-заяви, що підтверджується
випискою-повідомленням.

Відповідно до умов вказаного договору
рахунку банк та позивач зобов'язані при
здійсненні операцій по поточним
рахунках дотримуватися вимог
нормативно-правових актів України, до
яких і відносяться акти НБУ. Після
повернення Банком вкладу та процентів
на відповідний поточний рахунок
позивача, а відтак, виконавши належним
чином свої зобов'язання за договором
вкладу, Банк належним чином виконує
свої договірні зобов'язання з
врахуванням з врахуванням
встановлених НБУ обмежень при видачі
клієнтам готівкових коштів з їх
поточних рахунків в іноземній та
національних валютах. Порушення судом
першої інстанції ст.ст. 627, 1058 ЦК
України, ст. 56 ЗУ «Про НБУ» призвело до
ухвалення незаконного рішення та
безпідставного задоволення вимоги
позивача про стягнення суми вкладу,
який на дату ухвалення рішення був
фактично повернутим останньому.
Зазначені обставини були підставою для
відмови у задоволенні позову, що не
було враховано судом першої інстанції.

Вислухавши доповідача, позивача, який
вимоги скарги не визнав, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року
між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» укладено
договір строкового банківського
вкладу (депозиту) №1703629 в рамках пакету
послуг «Новий ПУ «Базовий+». Згідно
умов вказаного договору позивач поклав
на депозитний рахунок 4240 доларів США з
процентною ставкою 10,5 річних на строк 12
місяців +1 день та закінчився 07 вересня
2014 року.

Відповідно до пп. 3.1.2, 3.4.3, 3.4.5 договору
вкладник має право на отримання суми
вкладу та нарахованих процентів
відповідно до умов цього договору,
забезпечити повне збереження та
повернення банк зобов'язується:
сплатити вкладнику проценти шляхом
перерахування коштів на рахунок в
останній день строку дії вкладу,
повернути вкладнику вклад за його
вимогою в кінці терміну дії вкладу чи у
випадках дострокового розірвання
договору шляхом перерахування коштів
на рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК
України за договором банківського
вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини п'ятої статті 1061
ЦК України проценти на банківський
вклад нараховуються від дня,
наступного за днем надходження вкладу
у банк, до дня, який передує його
поверненню вкладникові або списанню з
рахунка вкладника з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 04
вересня 2014 року, ОСОБА_2 звернувся із
заявою до начальника відділення №12 ПАТ
КБ «Надра» з проханням повернути гроші
за договором банківського вкладу у
зв'язку з закінченням строку дії
укладеного договору.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний
повернути позивачу депозитні кошти з
процентами в строк закінчення дії
договору - 07 вересня 2014 року, натомість
ОСОБА_2 отримав листа, в якому ПАТ КБ
«Надра» посилається на постанову
Правління НБУ №540 від 29 серпня 2014 року
«Про введення додаткових механізмів
для стабілізації грошово-кредитного та
валютних ринків України», згідно якої
обмежується видача (отримання)
готівкових коштів в іноземній валюті з
поточних та депозитних рахунків
клієнтів через каси та банкомати
банків у межах 15 000 гривень на добу на
одного клієнта в еквіваленті за
офіційним курсом НБУ, тому є труднощі з
виплатою коштів в доларах США.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України
є обов'язковим для виконання сторонами.

У ст. 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» зазначено, що
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1058 ЦК
України зобов'язання банку з
повернення вкладу за договором
банківського вкладу (депозиту)
вважається виконаним з моменту
повернення вкладу вкладнику готівкою
або надання іншої реальної можливості
отримати вклад та розпорядитися ним на
свій розсуд (наприклад, перерахування
на поточний банківський рахунок
вкладника в цьому ж банку, з якого
вкладник може зняти кошти чи проводити
ними розрахунки з допомогою платіжної
банківської картки). У випадку
перерахування коштів на поточний
банківський рахунок вкладника в цьому
ж банку, однак не надання вкладнику
можливості використання цих коштів
зобов'язання банку з повернення вкладу
не є виконаним.

Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Оскільки відповідач свої зобов'язання
за договором належним чином не виконав
та вчасно не повернув ОСОБА_2 вклад,
фактично користується запозиченими
коштами посилаючись на фінансові
труднощі, позбавив позивача реальної
можливості отримати вклад, тому суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що вимоги
позивача в частині повернення суми
вкладу та процентів у тому числі за
період фактичного неповернення вкладу
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживачі
мають право на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної небезпечними для
життя і здоров'я людей товарами
(роботами, послугами) неналежної
якості.

Підстав вважати, що несвоєчасне
виконання банківської послуги
становило чи становить небезпеку для
життя та здоров'я позивача, не має, тому
відсутні підстави для покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню
моральної (немайнової шкоди).

Оскільки законодавством про договір
банківського вкладу відшкодування
моральної шкоди не передбачено, а п.5 ч.1
ст.4 Закону України «Про захист прав
споживачів» передбачено право
споживачів на відшкодування моральної
шкоди у випадку у разі заподіяння шкоди
небезпечною для життя та здоров'я
продукцією, то право на відшкодування
моральної шкоди, завданої невиконанням
договору банківського вкладу буде лише
у разі, коли її відшкодування
передбачене самим договором.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції неправомірно
задоволив вимоги позивача щодо
стягнення моральної шкоди в розмірі 2000
гривень, тому рішення у цій частині
підлягає скасуванню.

Керуючись, 218, 307, 309, 316 ЦПК України
колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«Надра» задоволити частково.

Рішення Галицького районного суду від
27 листопада 2014 року в частині стягнення
з ПАТ КБ «Надра» 2000 гривень моральної
шкоди скасувати та відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні вимог про стягнення
моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий Матківський Р.Й

Судді: Ковалюк Я.Ю.

Шалаута Г.І.