Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Маляренка А.В., Нагорняка В.А., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4, третя особа -
товариство з обмеженою
відповідальністю «Укргаз», про
звернення стягнення та визнання права
власності на майно, за касаційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
яке діє через представника Ганжу
В'ячеслава Сергійовича, на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 16 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідно до кредитного договору від
03 квітня 2008 року ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», надало ОСОБА_4 кредит у розмірі
793 270,17 грн зі сплатою 18,79 % річних за
користування кредитними коштами.
Відповідач зобов'язався повертати
кредит щомісячними платежами у
фіксованій сумі. ОСОБА_4 свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконав, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість: по основній сумі
кредиту - 775 671,40 грн, за відсотками - 793
122,12 грн, пеня в розмірі 111 579,05 грн, штраф
у розмірі 79 327,02 грн. Відповідачу
надіслано вимогу про повне повернення
кредитних коштів, сплату процентів,
штрафу та пені за кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору
цільовим призначенням кредиту є
придбання цінних паперів - облігацій у
бездокументарній формі випуску,
емітованих ТОВ «Укргаз» кількістю 11 143
шт., номінальною вартістю 38,00 грн
кожна, номінальна вартість лоту
облігацій - 423 434 грн.

Внаслідок укладання договору
купівлі-продажу цінних паперів
від 20 березня 2008 року та сплати за них
780 010 грн в якості договірної вартості
таких цінних паперів, що було здійснено
за рахунок одержаного кредиту,
відповідач вступив в інвестиційні
відносини із забудовником ТОВ
«Укргаз».

03 березня 2008 року між відповідачем та
ТОВ «Укргаз» було укладено договір
бронювання об'єкту будівництва,
предметом якого є бронювання за
відповідачем індивідуально визначеної
нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Процедура погашення цінних паперів
шляхом їх обміну на збудований об'єкт
нерухомого майна, передбачена п. 14
інформації про випуск, що оприлюднена у
газі «Дивіденди-Інформ», офіційному
виданні ДКЦПФР від 25 жовтня 2006
року № 256. Погашення облігацій
відбувається за умови перерахування
пакету облігацій (лоту) з рахунку у
цінних паперах власника на рахунок в
цінних паперах емітента при наявності
чинного попереднього договору
бронювання об'єкту будівництва.
Придбання нерухомості проводиться
шляхом оформлення права власності на
відповідну загальну площу приміщення,
про що складаються акти
прийому-передачі відповідних
приміщень.

Крім того, відповідно до глави 2
кредитного договору, в день його
укладення, відповідач передав в
заставу позивачу майнові права, що
випливають із договору купівлі-продажу
та полягають в праві вимозі передання у
власність лоту облігацій, на придбання
якого одержані кредитні кошти.

Між позивачем та відповідачем 03 квітня
2008 року укладено договір застави
цінних паперів, за яким в якості
забезпечення зобов'язань відповідача
за кредитним договором у заставу
передано в повному обсязі лот цільових
облігацій.

Між позивачем та відповідачем 03 квітня
2008 року укладено договір застави
майнових прав № 229. Зазначені майнові
права визначені договором застави
майнових прав як «право вимоги, що
належить заставодавцю на підставі
проспекту емісії цінних паперів, факту
перерахування облігацій на рахунок
боржника з метою їх погашення, що
підтверджується відповідною випискою
про обіг по рахунку, відкритому у
цінних паперах та договору бронювання
житла».

Позивач просив, у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним між сторонами, у розмірі 1 802
199,09 грн, звернути стягнення на належні
ОСОБА_4 цінні папери - звичайні іменні
цільові облігації, емітовані ТОВ
«Укргаз», код ISIN серія UA , форма
існування - без документарна у
кількості 11 143 шт., загальною
номінальною вартістю 423 434 грн; звернути
стягнення на повний комплекс майнових
прав, що надається власнику цінних
паперів, на які звертається стягнення,
а саме право вимагати від ТОВ «Укргаз»
погашення цінних паперів, на які
звернуто стягнення, шляхом передачі у
власність позивачу об'єкту нерухомого
майна: трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
реальна адреса - АДРЕСА_1; визнати за ПАТ
КБ «Надра» право власності на
вищезазначений об'єкт нерухомого
майна; з метою оформлення ПАТ КБ
«Надра» права власності на спірний
об'єкт нерухомості визнати за
позивачем право від свого імені
пред'являти до погашення спірні цінні
папери.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 16 липня 2014 року, позов
задоволено частково. В рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, укладеним між ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_4, у розмірі 1 802 199,09 грн
звернуто стягнення на належні
останньому цінні папери - звичайні
іменні цільові облігації, емітовані
ТОВ «Укргаз», код ISIN, серія UA ,
форма існування - бездокументарна у
кількості 11 143 шт., загальною
номінальною вартістю 423 434 грн.
Вирішено питання розподілу судових
витрат. У задоволенні решти позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«Надра», посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить вказані
судові рішення змінити, позов
задовольнити.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу представник ОСОБА_4
зазначає, що оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
у процесі розгляду справи судами не
порушені норми матеріального та
процесуального права, а тому ці судові
рішення необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника
ПАТ КБ «Надра» не дають підстав для
висновку про порушення судами норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився й апеляційний суд, правильно
виходив з обсягу прав та обов'язків, які
зазначені в умовах договорів, у зв'язку
з цим відсутня необхідність захисту
права позивача шляхом передачі
майнових прав за судовим рішенням.
Погашення лоту облігацій на час
звернення до суду не відбулось та
відповідно до умов договору бронювання
об'єкту будівництва передбачений інший
порядок набуття права власності на
квартиру, який не позбавляє позивача
вирішити це питання в позасудовому
порядку.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому їх слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра», яке діє через
представника Ганжу В'ячеслава
Сергійовича, відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області
від 02 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 16 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.В. Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана