Справа № 345/258/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2356/2014
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Шалаути Г.І.,

суддів: Шишка А.І.,
Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Капущак
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про збільшення розміру
аліментів та стягнення додаткових
витрат на утримання дитини за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року первісний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про збільшення розміру
аліментів та стягнення додаткових
витрат на утримання дитини задоволено
частково.

Збільшено розмір аліментів та стягнуто
зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, по
630 грн. щомісячно, розпочато стягнення з
часу набрання рішенням законної сили
до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано із відділу державної
виконавчої служби Калуського МРУЮ
виконавчий лист № 2-1600/2009 рік про
стягнення аліментів із ОСОБА_3 за
рішенням Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 21
вересня 2009 року.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3
802, 28 грн. додаткових витрат на
утримання дочки ОСОБА_5.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400
грн. витрат за надання правової
допомоги та 243, 60 грн. сплаченого
судового збору.

Стягнено зі ОСОБА_3 на користь держави
243, 60 грн. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_5 відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зсилається на порушення
судом норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Представник апелянта зазначила, що суд,
зсилаючись на те, що позивач народила в
другому шлюбі ще одну малолітню дитину,
повважав, що її матеріальне становище
погіршилося та частково задоволив її
вимогу, збільшивши розмір аліментів з
апелянта в її користь на утримання
дочки ОСОБА_5 з 500 грн. до 650 грн., а в його
зустрічному позові про зменшення
розміру аліментів відмовив. Проте
таким висновок суду не є обґрунтований,
оскільки становище відповідача теж
погіршилося, так як він теж одружився
вдруге і у нього народилося двоє дітей,
які теж перебувають на його утриманні,
оскільки дружина не працює, зайнята
доглядом за дітьми, чого суд не
врахував. Крім того суд не врахував, що
відповідач сам має поганий стан
здоров'я - хворіє цукровим діабетом,
знаходиться на обліку у медичному
центрі діабету в Італії, також його
двоє неповнолітніх дітей мають ваду
зору (потребують постійного лікування
з приводу гіперметропії середнього
ступеня обох очей з астигматизмом).
Також суд не врахував, що донька ОСОБА_5
у зв'язку з інвалідністю одержує
соціальне забезпечення (по 1 230 грн. в
місяць). Також позивач не надала
доказів про свій дохід.

Апелянт вважає, що така обставина як
народження другої дитини ОСОБА_2 не є
підставою для збільшення розміру
аліментів, так як дитина має батька -
ОСОБА_7, який належним чином її утримує.
Вважає, що підстав для збільшення
аліментів не було.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким зустрічний
позов ОСОБА_3 щодо зменшення розміру
аліментів задовольнити, а у
задоволенні первісного позову ОСОБА_2 в
частині збільшення розміру аліментів
відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта - ОСОБА_8 апеляційну скаргу
підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_9
апеляційну скаргу не визнала. Просила
її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши їх доказами, колегія
суддів знаходить доводи апелянта в
частині збільшення аліментів на
утримання дочки ОСОБА_5 обґрунтованими
, а інші доводи про зменшення розміру
аліментів вважає такими, що
задоволенню не підлягають, виходячи з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі,
який розірвано 30.07.2002 року.

З копії свідоцтва про народження
дитини (а.с.7), видно що ОСОБА_5
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є
ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

З копії рішення Калуського
міськрайонного суду від 21 вересня 2009
року вбачається, що зі ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
по 500 грн. щомісячно, починаючи з 06.07.2009
року, до досягнення нею повноліття.

В січні 2014 року позивач звернулася з
позовом про стягнення додаткових
витрат на утримання дочки ОСОБА_5 у
зв'язку із збільшенням витрат на її
утримання та додаткових витрат та
просила збільшити розмір аліментів з 500
грн. до 1000 грн. Однак доказів погіршення
свого матеріального становища чи стану
здоров'я дочки не надала,зіславшись на
встановлення дочці групи інвалідності
з 01.04.2008 року.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5
отримує соціальну допомогу, як інвалід
з дитинства в розмірі 1 250 грн. Доказів
про свої доходи та про доходи своєї
сім'ї позивач не представила.

Судом частково задоволено вимоги
позивача про стягнення додаткових
витрат та присуджено стягнути з
відповідача в користь позивача
додаткові витрати на утримання дочки
ОСОБА_5 в розмірі 3 802, 28 грн., який
сторонами не оспорюється.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегією встановлено, що позивач не
представила доказів на підтвердження
обставин, зазначених у ст. 192 СК України.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року N 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Між тим з доказів, представлених
відповідачем вбачається, що з часу
визначення розміру аліментів після 2009
року погіршилося його матеріальне
становище внаслідок зміни сімейного
стану, народження двох малолітніх
синів у другому шлюбі та збільшення
кількості неповнолітніх утриманців з
одного до трьох.

Так з виписки з книги реєстрації Актів
про народження (а.с.82) видно, що ОСОБА_12
народився 24.02.2010 року і батьками його є
ОСОБА_3 та ОСОБА_13.

З виписки з книги реєстрації Актів про
народження (а.с.86) видно, що ОСОБА_14
народився 29.06.2011 року і батьками його є
ОСОБА_3 та ОСОБА_13.

З довідки місцевого медичного
відділення УМБРІЯ№1 м. Азісі
республіки Італія вбачається, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на
обліку у медичному центрі діабету, м.
Азісі провінція Перуджа, з приводу
цукрового діабету типу 1 і проводить
лікування 4-ма дозами інсуліну в день.
Наявна в нього патологія ускладнена
ретинопатією з необхідністю часто
проводити лікування за допомогою
лазерної терапії.

З огляду на викладене, колегією
встановлено, що суд з порушенням вимог
процесуального права (не повно, не
всесторонньо дослідив обставини
справи), та не дав оцінки тому, що
позивач не представила доказів про
погіршення її матеріального стану.
Також суд порушив і норми
матеріального права (ст. 182 СК України),
не врахувавши, що у відповідача теж
погіршилося матеріальне становище, так
як у нього на утриманні стало троє
утриманців, враховуючи дочку ОСОБА_5, а
також не врахував погіршення стану
його здоров'я.

Таким чином рішення суду в цій частині
слід скасувати та ухвалити нове про
відмову у задоволенні вимог про
збільшення розміру аліментів.

Також слід виключити з резолютивної
частини рішення зсилку на відкликання
із відділу державної виконавчої служби
Калуського МРУЮ виконавчий лист №
2-1600/2009 рік про стягнення аліментів із
ОСОБА_3 за рішенням Калуського
міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 21
вересня 2009 року.

В решті рішення суду слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного
суду Івано-Франківської області від 07
жовтня 2014 року в частині збільшення
розміру аліментів на утримання ОСОБА_5
скасувати. Ухвалити нове рішення. В
задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
збільшення розміру аліментів
відмовити. В решті рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Г.І. Шалаута

А.І. Шишко

Я.Ю. Ковалюк