АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/8711/14 Справа: №
правовідносини» Головуючий 1
інстанції: Лазюк С.В. Доповідач:
УХВАЛА

І М
Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Кукліної Н.О.,

Суддів - Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» на ухвалу судді
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 01 жовтня 2014 року по справі
за заявою Комунального підприємства
«Жилкомсервіс» про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
надання послуг щодо утримання
будинків, споруд та прибудинкової
території з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року КП
«Жилкомсервіс» звернулося до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення із споживачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 заборгованості з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій у розмірі 3554 грн. 24 коп.

Ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 01 жовтня
2014 року у прийнятті заяви КП
«Жилкомсервіс» про видачу судового
наказу відмовлено на підставі ч.2 ст.100
ЦПК України.

В апеляційній скарзі КП
«Жилкомсервіс» ставиться питання
скасування ухвали та направленні
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права. В обґрунтування посилається на
те, що подача заяви про стягнення суми
за надані послуги за межами строку
позовної даності не є підставою для
відмови у прийнятті заяви.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції, виходив із того, що вимоги
про стягнення заборгованості
пред'явленні з пропуском строку
позовної давності, отже вбачається
спір про право.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК
України судовий наказ може бути
видано, у разі якщо заявлено вимогу про
стягнення заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Відповідно до роз'яснень,
наведених у п.13 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження» якщо
заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані послуги,
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг або інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг. Крім того, заявник має додати
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги. Для їх стягнення суду має бути
додано документи, що чітко
підтверджують їх розрахунок (у тому
числі й розрахунок щомісячних
нарахувань), при цьому визначений
розмір не потребує додаткової оцінки
та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

Згідно роз'яснень, що містяться у
п.9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
наявність спору про право (пункт 2
частини третьої ст.100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви. Зокрема,
мають враховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише у
позовному провадженні (частина третя
статті 267 Цивільного кодексу України.

Оскільки, КП «Жилкомсервіс»
просить стягнути заборгованість, що
утворилася станом на 01 червня 2014 року у
сумі 3554 грн. поза межами строку
позовної давності, судом першої
інстанції обґрунтовано постановлено
ухвалу про відмову у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, тому що
такий спір може бути вирішено у
позовному провадженні.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Жилкомсервіс»
відхилити.

Ухвалу судді Дзержинського
районного суду м. Харкова від 01 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді