Справа №345/2398/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Гавриленко В.Г.,

секретаря судового засідання
Бандура Г.М.,

представника позивача
ОСОБА_1.,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про виселення з квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищенаведеним позовом, стверджуючи, що
являється власником квартири АДРЕСА_1.
в квітні 2011 року ОСОБА_2 була тимчасово
зареєстрована в даній квартирі.
Відповідач в цьому житлі постійно не
проживала і дана квартира нею не
використовувалася для проживання.
Фактично вона деякий час проживала в
с.Коблево Березанського району
Миколаївської області, а також в
с.Залуква Галицького району
Івано-Франківської області, де
успадкувала будинок після смерті
батьків. Оскільки ОСОБА_2 на даний час
проживає у вищезазначеній квартирі та
чинить перешкоди позивачу та його сім'ї
в користуванні належним йому житлом,
просить виселити відповідача з
квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просить його
задоволити.

Відповідач та її представник у
судовому засіданні заперечили проти
задоволення даного позову та пояснили,
що ОСОБА_2 проживає у вищезазначеній
квартирі, іншого житла не має. Щодо
твердження позивача про наявність у
неї будинку по АДРЕСА_2 пояснила, що там
до дня смерті проживали її батьки.
Однак вона не успадкувала даного
домоволодіння, так як це потребує
значних коштів, яких в неї немає.
Оскільки в неї немає іншого житла,
просять суд відмовити в задоволенні
позову.

Вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
ОСОБА_4 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, що
підтверджується копіями свідоцтва про
право власності та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.9-10).

Як вбачається з довідки, виданої 19.09.2014
року КП «ЖЕО №1», ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
27.07.1983 року по 29.01.2010 року, та з 04.04.2011
року по даний час (а.с.32).

Як вбачається з копії акта від 26.09.2013
року, затвердженого директором КП «ЖЕО
№1» згідно із слів свідків, сусідів
ОСОБА_2 не проживає за вищезазначеною
адресою з 2010 року.

У відповідності з вимогами ст.47
Конституції України кожен має право
на житло, а відповідно до ст.379 ЦК
України житлом є житловий будинок,
квартира, інше приміщення.

Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї
власника квартири або будинку мають
право на проживання та користування
вказаним житлом. Припинення відносин
з власником житла не припиняє право
проживання та користування ним.

Твердження позивача про те, що
ОСОБА_2 належить житловий будинок в
с.Залуква Галицького району
Івано-Франківської області не знайшли
свого підтвердження. Так з довідки №612,
виданої 17.09.2014 року Залуквянською
сільською радою Галицького району,
вбачається, що в житловому будинку в
АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований і не
проживає. В даний час будинок не
успадкований після смерті власника,
відключений газ, електроенергія (а.с.31).

У відповідності до ч.4 ст.9 ЖК
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 ЦПК України.

Позивач та його представник не
надали жодного доказу суду, який би
надавав суду законні підстави для
позбавлення ОСОБА_2 права користування
вказаною квартирою.

Не надано доказів порушення права
ОСОБА_4 в користуванні, володінні та
розпорядженні вказаним жилим
будинком, також не надано доказів того,
що ОСОБА_2 пошкоджує квартиру, руйнує та
псує її.

Судом не встановлено законних підстав
для виселення ОСОБА_2 з квартири за
адресою: АДРЕСА_1, а тому суд приходить
до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4
не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.9 Житлового
кодексу України, керуючись ст.209, 214-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про виселення з квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя