Волноваський районний суд Донецької
І м е н е м У к р а ї н и
23 грудня 2014 року м.
Волноваський районний суд Донецької
головуючого судді
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Волноваського
районного суду Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки із
заборгованості по сплаті грошових
коштів (аліментів), -
21.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки із заборгованості по сплаті
грошових коштів (аліментів). У позові
зазначила, що згідно рішення
Волноваського районного суду від 18.06.2010
року відповідач повинен сплачувати
аліменти на утримання їхнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
всіх видів заробітку та доходів, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 21.04.2010 року. Відповідач
належним чином рішення суду не виконує,
аліменти сплачує частково, у зв'язку з
чим станом на 01.01.2014 року утворилась
певна заборгованість. При виникненні
заборгованості позивач має право на
стягнення неустойки за розміром
заборгованості по аліментам, починаючи
з квітня 2010 року по 2013 роки. Тому
просить стягнути з відповідача
неустойку за вказаний період в сумі
Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи без її присутності. На позовних
вимогах наполягала, проти винесення
заочного рышення не заперечувала.
Виходячи з наведеного, а також положень
частини 2 статті 158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за
відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, причини своєї неявки
судові не повідомив, клопотань про
відкладення розгляду справи або про
розгляд справи без його участі не
заявив, тому суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням статті 224 ЦПК
У відповідності до вимог частини 2
статті 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось через неявку у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі.
Суд, з'ясувавши позицію позивача у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, надавши їм оцінку,
вважає, що позов підлягає частковому
Відповідно до положень статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі..
Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 06.06.2009 року, від спільного життя
мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Рішенням Волноваського районного суду
від 20.10.2011 року даний шлюб розірвано
(а.с.9).

18.06.2010 року рішенням Волноваського
районного суду з ОСОБА_2 стягнуто
грошові кошти (аліменти) на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку та доходів, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 21.04.2010 року до повноліття
дитини (а.с.10).

З довідки про склад сім'ї № 2223
від 05 вересня 2013 року вбачається, що
позивач ОСОБА_1 проживає однією сім'єю з
матір'ю ОСОБА_5 та сином ОСОБА_4 (а.с.11)

Відповідно до статті 196
Сімейного кодексу України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, передбачена ст. 196
Сімейного кодексу України
відповідальність у виді сплати
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів настає за наявності вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду.

На платника аліментів не можна
покладати таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Згідно положень Сімейного
кодексу України аліменти
призначаються та виплачуються
(стягуються) щомісячно, тому за змістом
статті 196 Сімейного кодексу України
пеня нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до
ст. 61 Конституції України ніхто не може
бути притягнутий до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а за
положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного
кодексу України відсотки на неустойку
(як повторна пеня) не нараховується. У
зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певної суму
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Зокрема судом враховано, що згідно
положень частини 1 статт 360-7 ЦПК
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

В Постанові Верховного суду України
від 11 вересня 2013 року № 6-81 цс 13
сформульована обов'язкова для всіх
судів України правова позиція
«Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму».

Судом встановлено, що заборгованість
виникла в зв'язку з тим, що відповідач
аліменти платив не регулярно та не в
повному обсязі. На утриманні у нього,
крім сина нікого не було. Відповідач
не надав суду доказів того, що
заборгованість виникла у зв'язку з його
тяжкою хворобою або іншою обставиною,
що має істотне значення.
Заборгованість виникла при виконанні
рішення про стягнення аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міського управління
юстиції головного управління юстиції у
Донецькій області заборгованість
відповідача по виплаті аліментів
станом на 01.01.2014 року складає 22915,20
грн.(а.с. 3), що є підставою для
нарахування неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази надаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі;
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не бере до уваги розрахунок
позивачки про суму пеню, з тих підстав,
що розрахунок зроблений неправильно.
Позивач не врахувала, що пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилось стягнення аліментів.

Розглядаючи позов в межах заявлених
вимог, розрахунок пені починається з
травня 2010 року по 01 січня 2014 року
включно, так як розрахунок
заборгованості зроблений саме по
вказану дату.

У частині 1 статті. 20 СК України
зазначено, що до вимог, які випливають
із сімейних правовідносин, позовна
давність не застосовується, крім
випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2 ст.
129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 цього Кодексу. Отже,
строк позовної давності не
застосовується до правовідносин, які
регулюються статтями 194 - 197 СК України.

Враховуючи той факт, що відповідачу
було відомо про те, що він зобов'язаний
сплачувати аліменти в певному розмірі
щомісячно, проте сплачував аліменти
несвоєчасно і не в повному обсязі,
розмір неустойки за період з травня 2011
р. по 01.01.214 рік складає:

2010 рік:

-травень 2010 р. -148,00 грн. х 1% х 1342 днів =
1986,16 грн.

-червень 2010 р. -444,00 грн. х 1% х 1311 днів =
5820,84 грн.

-липень 2010 р. -430,00 грн. х 1% х 1281 днів = 5508,30
грн.

-серпень 2010 р. -430,00 грн. х 1% х 1250 днів = 5375
грн.

-вересень 2010 р. -430,00 грн. х 1% х 1219 днів =
5241,70 грн.

-жовтень 2010 р. -430,00 грн. х 1% х 1189 днів =
5112,70 грн.

-листопад 2010 р. -144,00 грн. х 1% х 1159 днів =
1668,96 грн.

-грудень 2010 р. - 144,00 грн. х 1% х 1128 днів =
1624,32 грн.

Загальна сума пені за 2010 рік становить
32337,98 гривень. яка підлягає стягненню з
відповідача.

2011 рік:

-січень 2011 р. -144,00 грн. х 1% х 1097 днів = 1579,68
грн.

-лютий 2011 р. -185,40 грн. х 1% х 1066 днів = 1972,10
грн.

-березень 2011 р. -185,40 грн. х 1% х 1038 днів =
1920,30 грн.

-квітень 2011 р. - 285,40 грн. х 1% х 1007 днів =
2869,95 грн.

-травень 2011 р. -285,40 грн. х 1% х 977 днів = 2784,45
грн.

-червень 2011 р. -485,40 грн. х 1% х 946 днів = 4588,10
грн.

-липень 2011 р. -485,40 грн. х 1% х 915 днів = 4437,75
грн.

-серпень 2011 р. - 285,40 грн. х 1% х 884 днів =
2519,40 грн.

-вересень 2011 р. -314,2 грн. х 1% х 854 днів =
2681,56 грн.

-жовтень 2011 р. -314,2 грн. х 1% х 824 днів = 2587,36
грн.

-листопад 2011 р. -514,20 грн. х 1% х 793 днів =
4076,02 грн.

-грудень 2011 р. - 514,20 грн. х 1% х 763 днів =
3921,82 грн.

Загальна сума пені за 2011 рік становить
35938,49гривень.

2012 рік:

-січень 2012 р. -514,20 грн. х 1% х 732 днів = 3762,48
грн.

-лютий 2012 р. -514,20 грн. х 1% х 701 днів = 3603,14
грн.

-березень 2012 р. -514,20 грн. х 1% х 672 днів =
3454,08 грн.

-квітень 2012 р. - 571,00 грн. х 1% х 641 днів =
3660,11 грн.

-травень 2012 р. -571,00 грн. х 1% х 611 днів = 3488,81
грн.

-червень 2012 р. -571,00 грн. х 1% х 580 днів = 3311,80
грн.

-липень 2012 р. -571,00 грн. х 1% х 550 днів = 3140,50
грн.

-серпень 2012 р. - 571,00 грн. х 1% х 519 днів =
2963,49 грн.

-вересень 2012 р. -571,00 грн. х 1% х 488 днів =
2786,48 грн.

-жовтень 2012 р. -571,00 грн. х 1% х 458 днів = 2615,18
грн.

-листопад 2012 р. -603,00 грн. х 1% х 427 днів =
2574,81 грн.

-грудень 2012 р. - 603,00 грн. х 1% х 397 днів =
2393,91 грн.

Загальна сума пені за 2012 рік становить
37754,79 гривень.

2013 рік:

-січень 2013 р. -603,00 грн. х 1% х 366 днів = 2206,98
грн.

-лютий 2013 р. -633,00 грн. х 1% х 335 днів = 2120,55
грн.

-березень 2013 р. -633,00 грн. х 1% х 306 днів =
1936,98 грн.

-квітень 2013 р. - 633,00 грн. х 1% х 275 днів =
1740,75 грн.

-травень 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 245 днів = 1560,65
грн.

-червень 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 214 днів = 1363,18
грн.

-липень 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 184 днів = 1110,80
грн.

-серпень 2013 р. - 637,00 грн. х 1% х 153 днів = 974,61
грн.

-вересень 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 122 днів =
777,14 грн.

-жовтень 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 92 днів = 586,04
грн.

-листопад 2013 р. -637,00 грн. х 1% х 61 днів = 388,57
грн.

-грудень 2013 р. - 637,00 грн. х 1% х 31 днів = 197,47
грн.

Сума пені за 2013 рік становить 14963,72
гривень.

Таким чином, загальна сума пені за
період з травня 2010 року по 01.01.2014 рік
складає 120994,98 гривень.

Усього неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів
складає 120994,98 грн., позивач просила
стягнути з відповідача на її користь
124140,09 грн., однак суд, виходячи з
розрахунку проведеного з урахуванням
правової позиції Постанови Верховного
суду України від 11 вересня 2013 року № 6-81
цс 13, вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача саме
120994,98 грн.

Відповідно до пункту 22 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд може зменшити розмір неустойки за
весь час прострочення сплати аліментів
з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Відповідач до суду не з'явився, не
просив зменшити йому неустойку, не
надав суду відомостей про його
сімейний стан та його матеріальний
стан. З цих підстав суд позбавлений
можливості зменшити суму неустойки.

Таке рішення суду буде
відповідати інтересам дитини,
оскільки відповідач тривалий час
частково виконував свій обов'язок, щодо
утримання дитини й на час звернення
позивача до суду мав заборгованість по
сплаті аліментів за рішенням суду.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку, що зібрані у справі докази
та їх належна оцінка, вказують на
наявність підстав для часткового
задоволення позову.

На підставі статті 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню в дохід
держави судовий збір у розмірі 1209,95 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 131, 209,
212-215, 226, 360-7 ЦПК України, статтями 194, 196
Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки із заборгованості
по сплаті грошових коштів (аліментів)
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (який народився
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Артемівськ
Донецької області, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1 виданий
Волноваським РВ ГУМВС України в
Донецькій області 25.06.2009 року, ІПН
НОМЕР_2) неустойку із заборгованості по
сплаті грошових коштів (аліментів) в
сумі 120994,98 ( сто двадцять тисяч
дев'ятсот дев'яносто чотири гривні
дев'яносто вісім копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір до
спеціального фонду Державного бюджету
України в сумі 1209,95 (одну тисячу двісті
дев'ять гривень дев'яносто п'ять
копійок) гривень .

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив - Волноваським
районним судом Донецької області, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції - Волноваський
районний суд Донецької області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
В.І. Аксьоненко

23.12.2014