Ухвала іменем україни 05 листопада 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О. суддів:
Гримич М.К., Мазур Л.М., Попович О.В.,
Юровської Г.В., розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на заочне рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 05 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулось до суду із вказаним позовом,
в обґрунтування якого зазначило, що 28
березня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством «Райффайзен
Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»), та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір
№ 014/1800/74/85161, відповідно до
умов якого останній отримав кредит у
розмірі 171 700 доларів США зі сплатою 13,25 %
річних строком повернення до 28 березня
2027 року.

Крім того, 31 січня 2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 був
укладений договір кредиту № 014/1800/82/96993,
згідно з умовами якого відповідач
отримав у кредит 184 629 доларів США зі
сплатою 14 % річних строком повернення
до 31 січня 2018 року.

У рахунок забезпечення позичальником
зобов'язань за кредитним договором №
014/1800/74/85161 між банком та ОСОБА_5 28
березня 2007 року був укладений
іпотечний договір № 014/1800/74/85161/1. 31 січня
2008 року в рахунок забезпечення
зобов'язань за кредитним договором №
014/1800/82/96993 між банком та ОСОБА_5 був
укладений договір наступної іпотеки за
№ 014/1800/82/96993/1.

Предметом вищезазначених іпотечних
договорів стало нерухоме майно -
квартира АДРЕСА_1, предмет іпотеки
належав іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6,
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу 28
березня 2007 року за № 451.

Взятих на себе зобов'язань за
вищевказаними кредитними договорами
відповідач не виконав, у зв'язку з чим
станом на 04 лютого 2013 року утворилась
заборгованість за кредитним договором
від 27 лютого 2007 року № 014/1800/74/85161 у
розмірі 145 672,81 долари США, яка
складається із: заборгованості за
кредитом у розмірі 24 051,41 долар США,
заборгованості за відсотками у розмірі
55 895,80 доларів США, суми пені та штрафу,
нарахованих за порушення строків
повернення кредиту, у розмірі 205 840,61
доларів США; за кредитним договором №
014/1800/82/96993 від 31 січня 2008 року
утворилась заборгованість у розмірі 173
173,03 долари США, яка складається: із
заборгованості за кредитом у розмірі 46
058,63 долари США, заборгованості із
відсотків у розмірі 71 139,44 долари США,
суми пені та штрафу, нарахованих за
порушення строків повернення
кредитної заборгованості та сплати
відсотків, у розмірі 303 061,83 долар США.

Таким чином, загальний розмір
заборгованості за кредитним
договорами від 27 лютого 2007 року №
014/1800/74/85161 та від 31 січня 2008 року №
014/1800/82/96993 складає 954 783,52 долари США, що
за офіційним курсом Національного
банку України станом на 04 лютого 2013
року складає 7 673 724 грн 68 коп.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
просило суд в рахунок погашення боргу у
розмірі 7 673 724 грн 68 коп. звернути
стягнення на користь ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції на належне ОСОБА_5
нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1;
надати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
право на продаж предмета іпотеки, а
саме квартири АДРЕСА_1, що належить
іпотекодавцю на праві власності
будь-якій особі - покупцеві, на умовах
та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону
України «Про іпотеку», за ціною,
встановленою на підставі оцінки
суб'єктом оціночної діяльності, на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна; надати ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції право на проведення
усіх дій, пов'язаних із реалізацією
предмета іпотеки, в тому числі на
виготовлення копій правовстановлюючих
документів та технічної документації
на квартиру № 22, житловою площею 92,9 кв.
м, загальною площею 168,2 кв. м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
стягнути з відповідача на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції суму
судових витрат, сплачену позивачем при
подачі позовної заяви.

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 06 червня
2013 року позов ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» задоволено. В рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_5 за кредитним
договором № 014/1800/74/85161, укладеного 28
березня 2007 року, та кредитного договору
за № 014/1800/82/96993, укладеного 31 січня 2008
року, сума якої становить 7 673 724 грн 68
коп. перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
в особі Харківської обласної дирекції
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме: на квартиру за АДРЕСА_1, та
належить ОСОБА_5 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого ОСОБА_6, приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу 28 березня 2007 року
за № 451 згідно з витягом з Державного
реєстру правочинів від 27 березня 2007
року за № 1992577, виданого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6

Надано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
особі Харківської обласної дирекції
право на продаж предмета іпотеки, а
саме: квартири за АДРЕСА_1, будь-якій
особі-покупцеві, на умовах та в порядку,
передбаченому ст. 38 Закону України «Про
іпотеку», за ціною, встановленою на
підставі оцінки суб'єктом оціночної
діяльності, на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна; надано
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції право на
проведення усіх дій, пов'язаних із
реалізацією предмета іпотеки, в тому
числі на виготовлення копій
правовстановлюючих документів та
технічної документації на вказану
квартиру.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 05 червня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить скасувати рішення
апеляційного суду, рішення суду першої
інстанції змінити, зазначивши у
резолютивній частині, що предмет
іпотеки, на який звертається стягнення,
належить на праві приватної власності
ОСОБА_7 на підставі рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 04 квітня 2011 року,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам
закону судові рішення не відповідають.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги, виходив
із того, що відповідач зобов'язання за
кредитним договором не виконує в
результаті чого утворилась
заборгованість, яка підлягає стягненню
за рахунок, належного відповідачеві
предмета іпотеки.

Апеляційний суд,
скасувавши рішення суду першої
інстанції, та ухваливши нове рішення
про відмову у задоволенні позову,
виходив із того, що рішенням суду
першої інстанції було вирішено питання
про права та свободи ОСОБА_7, яка є
власником предмета іпотеки на час
розгляду справи та яку до участі у
справі не було залучено.

Проте з такими
висновками судів не можна погодитись з
наступних підстав.

З матеріалів справи
вбачається, що 28 березня 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»), та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір №
014/1800/74/85161, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 171 700
доларів США зі сплатою 13,25 % річних
строком повернення до 28 березня 2027 року
(а. с. 10-12)

31 січня 2008 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 був
укладений договір кредиту № 014/1800/82/96993,
згідно з умовами якого відповідач
отримав у кредит 184 629 доларів США зі
сплатою 14 % річних строком повернення
до 31 січня 2018 року (а. с. 24).

В рахунок забезпечення позичальником
зобов'язань за кредитним договором №
014/1800/74/85161 між банком та ОСОБА_5 28
березня 2007 року був укладений
іпотечний договір № 014/1800/74/85161/1. 31 січня
2008 року в рахунок забезпечення
зобов'язань за кредитним договором №
014/1800/82/96993 між банком та ОСОБА_5 був
укладений договір наступної іпотеки за
№ 014/1800/82/96993/1. Предметом вищезазначених
іпотечних договорів стало нерухоме
майно-квартира АДРЕСА_1, предмет
іпотеки належав іпотекодавцю на праві
власності на підставі договору купівлі
- продажу, посвідченого ОСОБА_6,
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу 28
березня 2007 року за № 451 (а. с. 16 - 18).

Згідно з розрахунком заборгованості
станом на 04 лютого 2013 року
заборгованість за кредитним договором
від 27 лютого 2007 року № 014/1800/74/85161
становить 145 672,81 долар США, та
складається за: заборгованості за
кредитом у розмірі 24 051,41 долар США,
заборгованості із відсотків у розмірі
55 895,80 доларів США, суми пені та штрафу,
нарахованих за порушення строків
повернення кредиту, у розмірі 205 840,61
доларів США (а. с. 19 - 22); за
кредитним договором від 31 січня 2008 року
№ 014/1800/82/96993 утворилась
заборгованість у розмірі 173 173,03 долари
США, яка складається: із заборгованості
за кредитом у розмірі 46 058,63 долари США,
заборгованості за відсотками у розмірі
71 139,44 долари США, суми пені та штрафу,
нарахованих за порушення строків
повернення кредитної заборгованості
та сплати відсотків у розмірі 303 061,83
долари США (а. с. 31-34).Таким чином
загальний розмір заборгованості за
кредитним договорами від 27 лютого 2007
року № 014/1800/74/85161 та від 31 січня 2008 року
№ 014/1800/82/96993 складає 954 783,52 долари США,
що за офіційним курсом НБУ станом на 04
лютого 2013 року складає 7 673 724 грн 68 коп.

Згідно з рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 04 квітня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про поділ спільного майна
подружжя, позов задоволено, визнано за
ОСОБА_7 право особистої приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 168,2 кв. м, житловою
площею 92,9 кв. м (а. с. 96).

Відповідно до витягу
про державну реєстрацію прав від 29
грудня 2012 року квартира АДРЕСА_1
зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_7 на підставі
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 04 квітня 2011 року, частка
1/1 (а. с. 97).

Згідно з ч. 2 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд досліджує
докази, які судом першої інстанції були
дослідженні з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

З матеріалів справи
вбачається, що при ухваленні заочного
рішення судом першої інстанції не було
належним чином перевірено, хто є
власником іпотечного майна, у зв'язку з
чим судом неправильно встановлено коло
осіб учасників процесу та не залучено
їх до участі у справі, не з'ясовано всіх
обставин у справі, що вплинуло на
правильність ухваленого рішення.

Крім того, у п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України
визначено, що суд під час проведення
попереднього судового засідання
вирішує питання про склад осіб,

які братимуть участь у справі, та
відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Отже, якщо з матеріалів справи
вбачається, що склад осіб, які беруть
участь у справі, має бути інший, суд з
урахуванням вищенаведеного повинен
вчинити дії, які від нього вимагає
положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України.

При цьому суд касаційної інстанції
враховує, що апеляційний суд в силу
своїх повноважень, передбачених
цивільно-процесуальним
законодавством, позбавлений
можливості залучити до участі у справі
належного відповідача на стадії
апеляційного провадження.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, оскільки
оскаржуваним рішенням суду першої
інстанції було вирішено питання про
права та свободи ОСОБА_7, яку до участі у
справі не було залучено, а тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України вони
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» в особі Харківської
обласної дирекції акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
задовольнити частково.

Заочне рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06 червня 2013 року та рішення
апеляційного суду Харківської області
від 05 червня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді: М.К.
Гримич Л.М. Мазур О.В. Попович Г.В.
Юровська