Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого - судді
Рудюка О.Д.

при секретарі
Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
цим позовом, посилаючись на те, що
12.09.2007р. між ОСОБА_3 (її матір'ю) та
відповідачкою було укладено договір
позики, посвідчений нотаріально,
згідно якого остання позичила у ОСОБА_3
грошові кошти у розмірі 404 000,00грн. та
зобов'язалась їх повернути до 12.03.2008р.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позикодавець померла.
Позивачка, вважаючи, що до неї, як до
спадкоємця першої черги, перейшло
право відшкодування збитків, завданих
спадкодавцеві у договірних
зобов'язаннях, просила суд стягнути з
відповідачки на її користь 937 445,76грн.
боргу за договором позики.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник
проти позову заперечували, надавши
суду письмові заперечення проти
позову: просили відмовити у позові,
оскільки відповідачка повернула
грошові кошти ОСОБА_3 за її життя шляхом
продажу свого нерухомого майна.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідачки та її
представника, дослідивши письмові
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд дійшов
наступного.

12.09.2007р. між ОСОБА_3 та відповідачкою
було укладено договір позики, який
посвідчено приватним нотаріусом
Вишгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано в реєстрі за №7821.

Згідно вказаного договору позики
ОСОБА_3 позичила відповідачці грошові
кошти в розмірі 404 000,00грн., що станом на
12.09.2007р. по курсу НБУ складало 80 000,00грн.,
а остання, у свою чергу, зобов'язалась
повернути борг до 12.03.2008р.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. Згідно ч.2
цієї статті на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позикодавець ОСОБА_3
померла і позивачка, будучи донькою
позикодавця, порушує питання про
повернення боргу за договором позики
їй, як спадкоємцю першої черги після
смерті ОСОБА_3

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив - ст.1261 ЦК
України.

Разом з тим, позивачкою не надано суду
належних доказів у розумінні ст.58 ЦПК
України про прийняття нею спадщини
після смерті ОСОБА_3, зокрема, про
перехід до неї права вимоги саме за
вищезгаданим договором позики. Крім
того, суду не надано доказів щодо
існування (відсутності) інших
спадкоємців.

Відповідач та її представник, у свою
чергу, просили суд відмовити у
задоволенні позову на підставі ч.4 ст.267
ЦПК України, застосувавши до даних
правовідносин позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Так, статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 цієї ж статті визначено, що
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Як визначено ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

У судовому засіданні встановлено, що
договір позики було укладено 12.09.2007р.,
строк виконання зобов'язання у
договорі сторони визначили 12.03.2008р.,
сторона у договорі - матір позивачки
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а з позовом до
суду позивачка звернулась лише 04.08.2014р.
Таким чином, строк позовної давності
сплинув.

Отже, зважаючи на те, що позивачем
пропущено загальний строк позовної
давності, встановлений Цивільним
кодексом України у три роки, клопотання
щодо його поновлення не заявлено та
поважних причин його пропуску не
наведено, суд приходить до висновку про
відмову у позові з підстави спливу
позовної давності.

Керуючись ст.ст.257,261,267 ЦК України,
ст.ст.3,10,11,58,60,88,209-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

О.Д.Рудюк