Справа № 761/1529/14-ц
Провадження №2/761/2190/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.

при секретарі
Нечипорук А.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
власністю та зобов'язання привести
приміщення у попередній стан та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про виділ в натурі частки із спільної
часткової власності на квартиру, суд

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю та зобов'язання
привести приміщення у попередній стан,
в якому просив зобов'язати ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 01034,
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий
ТУМ-2 Шевченківського РУ ГУ МВС України
в м. Києві) усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 (01033, АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2) права
користування квартирою АДРЕСА_3 в межах
частки, належної йому на праві
власності, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 в
десятиденний строк з моменту набрання
рішенням суду законної сили видати
ключі від змінених замків в квартирі
АДРЕСА_3 ОСОБА_1. Зобов'язати ОСОБА_2
привести квартиру АДРЕСА_3 у попередній
стан, що існував до початку незаконного
перепланування та відповідає плану
квартири, визначеному в технічному
паспорті від 11.12.2009 р. шляхом знесення
неправомірно зведеної капітальної
стіни в приміщеннях (кімнатах) № 1 та №
12 квартири, демонтажу дверного блоку та
закладення неправомірно облаштованого
дверного прорізу в стіні між сходовою
клітиною та приміщеннями (кімнатами) в
квартирі відповідно до плану квартири,
наведеному в технічному паспорті від
11.12.2009 р.

Не погоджуючись з позовною заявою,
відповідач ОСОБА_2 подав зустрічну
позовну заяву, в якій просив з
урахуванням змінених позовних вимог
виділити в натурі ОСОБА_2 у приватну
власність 42/100 в квартирі АДРЕСА_3
загальною площею 539,90 кв.м., наступні
приміщення (згідно Технічного паспорту
на квартиру АДРЕСА_3 виданого 11.12.2009 р.
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна):
№ 12 площею 35,1 кв.м., № 13 площею 11,9 кв.м.,
№ 11 площею 7,5 кв.м., № 2 площею 12,4 кв.м., №
3 площею 2,6 кв.м., № 9 площею 12,0 кв.м., № 10
площею 6,0 кв.м., № 4 площею 7,8 кв.м., № 7
площею 10,0 кв.м., № 8 площею 31,8 кв.м., № 5
площею 43,2 кв.м., № 6 площею 38,8 кв.м.,
терасу площею 3,6 кв.м., терасу площею 4,1
кв.м., загальною площею 226,8 кв.м.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 20.05.2014 р. у справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу. Проведення експертизи було
доручено експертам Товариства з
обмеженою відповідальністю «Київське
бюро судових експертиз та досліджень
«Константа». Провадження у справі
зупинено на час проведення експертизи
по справі.

29.08.2014 р. представником ОСОБА_2 було
подано клопотання про долучення до
матеріалів справи копій документів,
які підтверджують перехід права
власності 16/100 квартири АДРЕСА_3 від
ОСОБА_3 до ОСОБА_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 06.11.2014 р. провадження у
справі поновлено.

В судовому засіданні 06.11.2014 р.
представник ОСОБА_4 подав заяву про
зміну предмету позову. Оголошено
перерву у судовому засіданні для
ознайомлення представником ОСОБА_1 із
завою про зміну предмету позову та
надання заперечень.

В судовому засіданні 12.11.2014 р.
представник ОСОБА_1 заявлений позов
підтримав, посилаючись на обставини
викладені в ньому, проти зустрічного
позову заперечував в повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 проти позову
заперечував, зустрічний позов
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
ньому.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, встановив.

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на момент
пред'явлення первісного позову були
співвласниками квартири АДРЕСА_3 на
підставі свідоцтва про право власності
від 26.05.2010 р. серії САЕ № 052660, виданого
Головним управлінням житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації).

Відповідно до Договору дарування 16/100
частин квартири від 11.04.2014 р. ОСОБА_3
подарував ОСОБА_1 16/100 квартири АДРЕСА_3,
що також підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 11.04.2014 р.

Таким чином, вказана квартира належить
позивачам та відповідачу з наступним
розподілом часток: ОСОБА_1 - 58/100 частини
квартири, ОСОБА_2 - 42/100 квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику в справах
про захист права власності та інших
речових прав» від 07.02.2014 р. № 5,
застосовуючи положення статті 391 ЦК
України, відповідно до якої власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном, навіть якщо вони не пов'язані із
позбавленням права володіння, суд має
виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК
України позов про усунення порушень
права, не пов'язаних із позбавленням
володіння, підлягає задоволенню у разі,
якщо позивач доведе, що він є власником
або особою, яка володіє майном (має
речове право) з підстави, передбаченої
законом або договором, і що діями
відповідача, не пов'язаними з
позбавленням володіння, порушується
його право власності чи законного
володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в
тому разі, коли позивач доведе, що є
реальна небезпека порушення його права
власності чи законного володіння зі
сторони відповідача. При цьому суди
повинні брати до уваги будь-які
фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК України),
на підставі яких за звичайних умов
можна зробити висновок про наявність
такої небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Доводи позивачів щодо здійснення
ОСОБА_2 суттєвих перепланувань спірної
квартири, монтажу капітальної стіни,
яка розділила квартиру на дві частини,
обладнання другого самостійного
виходу, не підтверджені належними та
допустимими доказами. Надані
позивачами 22 зображення спірної
квартини не дають можливості
встановити існування вказаних
обставин. При цьому представник ОСОБА_2
не заперечував проти існування спору
щодо користування квартирою АДРЕСА_3
між сторонами по справі, у зв'язку із
чим звернувся із зустрічним позовом
про виділ належної ОСОБА_2 частки у
вказаній квартирі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_1 не доведено те, що
ОСОБА_4 порушив або створив реальну
небезпеку порушення їх права власності
чи законного володіння вказаною
квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК
України кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільні часткові
власності.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що
виділ в натурі частини неподільної
речі є юридично неможливим.
Неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ,
яку можна поділити без втрати її
цільового призначення, є подільною (ч. 1
ст. 183 ЦК України).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.
183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти
висновку, що виділ часток (поділ)
квартири, що перебуває у спільній
частковій власності, є можливим, якщо
кожній зі сторін може бути виділено
відокремлену частину квартири із
самостійним виходом (квартиру) або у
разі, коли є технічна можливість
переобладнання квартири в ізольовані
квартири, які за розміром відповідають
розміру часток співвласників у праві
власності.

Відтак визначальним для виділу частки
або поділу квартири в натурі, яка
перебуває у спільній частковій
власності, є розмір часток
співвласників та технічна можливість
виділу частки або поділу квартири
відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової
власності мають рівні права стосовно
спільного майна пропорційно своїй
частці в ньому, суд, здійснюючи поділ
майна в натурі (виділ частки), повинен
передати співвласнику частку квартири,
яка відповідає розміру й вартості його
частки, якщо це можливо без завдання
неспівмірної шкоди господарському
призначенню будівлі. Під неспівмірною
шкодою господарського призначення
слід розуміти суттєве погіршення
технічного стану квартири,
перетворення в результаті
переобладнання жилих приміщень у
нежитлові, надання в рахунок частки
приміщень, які не можуть бути
використані як житлові через невеликий
розмір площі або через неможливість їх
використання (відсутність денного
світла тощо).

Ураховуючи те, що після виділу частки
зі спільного нерухомого майна в
порядку ст. 364 ЦК України право спільної
часткової власності припиняється, при
виділі частки із спільного нерухомого
майна власнику, що виділяється, та
власнику (власникам), що залишаються,
має бути виділена окрема площа, яка
повинна бути ізольованою від
приміщення іншого (інших)
співвласників, мати окремий вихід,
окрему систему життєзабезпечення
(водопостачання, водовідведення,
опалення тощо), тобто складати окремий
об'єкт нерухомого майна в розумінні
статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку
присвоєння об'єкту нерухомого майна
реєстраційного номера, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про
ідентифікацію об'єктів нерухомого
майна для реєстрації прав на них».

Відповідно до висновку експерта №
SE/01/1408-12 від 30.09.2014 року за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
відповідно до вимог нормативної
документації в галузі будівництва
поділ квартири АДРЕСА_3 згідно часток
співвласників ОСОБА_2 - 42/100, сукупно
ОСОБА_1 - 42/100 та ОСОБА_3 - 16/100, можливий (з
відхиленням та без відхилення від
вказаних часток).

Можливі варіанти розподілу квартири
АДРЕСА_3, відповідно до вимог
нормативної документації в галузі
будівництва, без відхилення та з
відхиленням від часток співвласників:
ОСОБА_2 - 42/100, сукупно ОСОБА_1 - 42/100 та
ОСОБА_3 - 16/100, викладено в дослідницькій
частині та зображено в додатку № 2 до
висновку, варіанти № 1, 2.

В додатку № 2 Варіант № 1 зображено
варіант поділу квартири АДРЕСА_3 на дві
окремі квартири, площами 226,8 кв.м. та 313,1
кв.м.

Представник відповідача, ОСОБА_4 у
судовому засіданні підтвердив, що у
заяві про зміну предмету позову від
06.11.2014 р. просить виділити йому частку у
спірній квартирі в натурі відповідно
до варіанту № 1 згідно вказаного
висновку експерта.

За даним варіантом розподілу частки
сторін відповідають ідеальним часткам
і становлять: ОСОБА_4 - 42/100, сукупно
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - 58/100.

Суд приймає до уваги, що відповідно до
Договору дарування 16/100 частин квартири
від 11.04.2014 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1
16/100 квартири АДРЕСА_3, що також
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
11.04.2014 року.

Таким чином, ідеальна частка квартири
АДРЕСА_3 ОСОБА_1 становить 58/100, і є
ідентичною сукупності часток ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, яка існувала на момент
звернення ОСОБА_2 із зустрічним
позовом, і про яку зазначено у висновку
експерта № SE/01/1408-12 від 30.09.2014 року.

Для обладнання двох ізольованих
квартир у відповідності до вимог
нормативної документації та
планування квартири згідно технічного
паспорту БТІ від 11.12.2009 року необхідно
виконати наступні ремонтно-будівельні
роботи по переплануванню (відповідно
до Схеми додатку № 2 до висновку,
варіант № 1): демонтувати перегородку з
дверним отвором в приміщенні 7;
влаштувати дверний отвір та частину
перегородки між приміщеннями 7 та 6;
демонтувати перегородку в приміщенні
9а; влаштувати дверний отвір між
приміщеннями 9а та 8; влаштувати дверний
отвір між приміщеннями 9а та 12; закласти
дверний отвір між приміщеннями 12 та 1;
влаштувати глуху перегородку між
приміщеннями 2 та 1; влаштувати
перегородку з дверним отвором між
приміщеннями 1 та 1а.

Ізольовані квартири, приміщення для
влаштування яких виділяються
співвласникам, згідно вимог діючих
нормативних документів, чинних в
галузі будівництва, повинні або можуть
бути забезпечені таким інженерним
устаткуванням: автономною системою
електропостачання та слабких струмів;
автономною системою газопостачання;
автономною системою опалення;
автономною системою водопостачання;
автономною системою водовідведення.

Всі зазначені можливості при
запропонованому варіанті поділу
існують.

Вказаний варіант поділу спірної
квартири найбільше відповідає
інтересам співвласників та належним
сторонам ідеальним часткам квартири,
при такому поділі буде забезпечено
повну ізоляцію приміщень
співвласників та неможливість
виникнення конфліктних ситуацій при
користуванні приміщеннями.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 може
бути виділено у приватну власність 42/100
в квартирі АДРЕСА_3 загальною площею
539,90 кв.м., наступні приміщення (згідно
Технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_3 виданого 11.12.2009 р. Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна): № 12 площею 35,1
кв.м., № 13 площею 11,9 кв.м., № 11 площею 7,5
кв.м., № 2 площею 12,4 кв.м., № 3 площею 2,6
кв.м., № 9 площею 12,0 кв.м., № 10 площею 6,0
кв.м., № 4 площею 7,8 кв.м., № 7 площею 10,0
кв.м., № 8 площею 31,8 кв.м., № 5 площею 43,2
кв.м., № 6 площею 38,8 кв.м., терасу площею
3,6 кв.м., терасу площею 4,1 кв.м., загальною
площею 226,8 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 358, 364, 367, 391 ЦК України ст.ст. 10, 57, 60,
64, 213, 216 ЦПК України суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
власністю та зобов'язання привести
приміщення у попередній стан -
відмовити в повному обсязі.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в
натурі частки із спільної часткової
власності на квартиру задовольнити в
повному обсязі.

Виділити в натурі ОСОБА_2 42/100 частини
квартири АДРЕСА_3 що складає площу 226,8
кв.м. з загальної площі квартири 539,9
кв.м., наступні приміщення (згідно
Технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_3 виданого 11.12.2009 р. Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна): № 12 площею 35,1
кв.м., № 13 площею 11,9 кв.м., № 11 площею 7,5
кв.м., № 2 площею 12,4 кв.м., № 3 площею 2,6
кв.м., № 9 площею 12,0 кв.м., № 10 площею 6,0
кв.м., № 4 площею 7,8 кв.м., № 7 площею 10,0
кв.м., № 8 площею 31,8 кв.м., № 5 площею 43,2
кв.м., № 6 площею 38,8 кв.м., терасу площею
3,6 кв.м., терасу площею 4,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі, якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: