АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/8732/14
Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді :
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного
суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року
за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» про поновлення строку для
пред»явлення виконавчого документу до
виконання у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу і за зустрічним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Київського районного суду
м.Харкова від 10 грудня 2012 року позов
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» ( далі ПАТ «ОТП Банк»)
задоволено. Суд стягнув солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором в сумі 2 334 893 грн. 30
коп. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1700 грн. та витрати
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи в сумі 120 грн. В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
та ОСОБА_5 відмовлено ( а.с.141-143).

10 жовтня 2014 року представник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» ( далі ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернувся у суд з заявою, в
якій просить поновити ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» строк пред»явлення
виконавчих листів до виконання,
виданих на виконання вказаного рішення
суду.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що за
умовами договору факторингу,від 20.07.2011
року ПАТ «ОТП Банк» відступив, а ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» прийняло право
вимоги за зобов»язаннями відповідачів
у вказаній справі, у зв»язку з чим ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» перейшли всі
права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги
до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за вказаним рішенням
суду.

Представник заявника зазначає, що
26.02.2014 року на адресу суду
представником ТОВ «ОТП Факторинг
України » було направлено заяву про
видачу виконавчих листів, які були
отримані уповноваженим представником
заявника тільки 25.09.2014 року.

Як на підставу поновлення
передбаченого п.1 ч.2 ст. 22 ЗУ «Про
виконавче провадження» строку для
пред»явлення виконавчих листів до
виконання, представник заявника , з
посиланням на ч.5 ст. 124, п.3 ч.3 ст. 121
Конституції України, ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, зазначає, що виконання
судових рішень у цивільних справах, є
складовою права на справедливий суд та
однією з процесуальних гарантій
доступу до суду та у зв»язку з тим, що
виконавчі листи були отримані вже
після закінчення строку пред»явлення
виконавчого листа до виконання,
заявник позбавлений можливості
задовольнити свої вимоги у спосіб,
передбачений Законом ( а.с.152).

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник заявника
підтримав вказану заяву з зазначених
підстав, а також як на підставу вимог
зазначив, що 23.11.2013 року звернувся з
заявою до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
в якій висловив бажання добровільно
виконати свої зобов»язання перед
Банком по сплаті боргу, однак до даного
часу їх не виконав.

Заяву розглянуто судом першої
інстанції за відсутності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 які у встановленому законом
порядку повідомлені судом про час та
місце розгляду заяви, про що свідчать
поштові повідомлення про вручення їм
судових повісток ( а.а.164-165).

Ухвалою Київського районного суду
м.Харкова від 04 листопада 2014 року
вказана заява задоволена. Суд поновив
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строк для
пред»явлення виконавчого листа №
2018/2-685/11 , який видано на підставі
вказаного рішення суду від 10.12.2012 року
до виконання як пропущеного з поважних
причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати вказану ухвалу суду та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні вказаної заяви
ТОВ «ОТП Факторинг України»,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та зазначає, що при
розгляді вказаної заяви суд не
повідомив його про час та місце її
розгляду, а також посилається на
відсутність у заявника ліцензії
Нацкомфінпослуг на надання таких
фінансових послуг.

ОСОБА_3 також зазначає, що згідно ч.1 п.1.1.
ч.6 п.6.1 умов договору факторингу
заявник набув право вимоги в розмірі
Портфеля Заборгованості в сумі 80909,83
грн. ,що свідчить про відсутність у
заявника права вимоги за вказаним
рішенням, заборгованість за яким
складає 2 334 893, 30 грн., а також ненадання
заявником акту прийому-передачі прав
вимоги до боржників відповідно до
додатку 5 цього договору , а додаток 1 до
вказаного договору, не може на його
думку бути визнаний належним доказом ,
оскільки він не завірений печаткою
заявника.

ОСОБА_3 також зазначає, що суд
безпідставно визнав поважними
причинами пропуску строку
пред»явлення виконавчого листа до
виконання ту обставину, що він
відмовився від добровільного
погашення боргу та зазначає, що дійсно
20.11.2013 року звертався до заявника з
проханням реструктуризації діючої
заборгованості однак, вказану заяву
ТОВ « ОТП Факториг України» залишив без
відповіді, тому неможливо вважати це
звернення до позивача з його боку
оманою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника заявника та представника
ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» та поновлюючи ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» строк для
пред»явлення виконавчого листа №
2018/2-685/11 , який видано на підставі
вказаного рішення суду від 10.12.2012 року
до виконання, суд першої інстанції
виходив з того , що вказаний строк
пропущено заявником з поважних причин
та як на таку причину посилається на те,
що ОСОБА_3 мав намір добровільно
погасити заборгованість, але ухилився
від подальшого виконання рішення суду,
ввів в оману представників банку.

Однак погодитись з таким висновком
суду не можна

Так, в п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», встановлено,
що виконавчі документи можуть бути
пред»явлені до виконання протягом
року, якщо інше не передбачено законом
та встановлюються з наступного дня
після набрання судовим рішення
законної сили.

Як свідчать матеріали справи рішення
Київського районного суду м.Харкова
від 10 грудня 2012 року сторонами в
апеляційному порядку не оскаржувалось
та набрало законної сили 20 грудня 2012
року ( а.с.153-154).

Таким чином, ПАТ «ОТП Банк» мав
можливість отримати виконавчі листи на
виконання зазначеного рішення суду та
пред»явити їх до виконання до 21 грудня
2013 року.

Матеріали справи також свідчать про те,
що 04 грудня 2013 року представник ПАТ ОТП
Банк» звернувся у суд з заявою про
видачу виконавчих листів та на
вказаній заяві міститься
розпорядження судді про видачу таких
виконавчих листів ( а.с.150-151).

Вказані обставини справи свідчать про
те, що на час звернення у суд, тобто на 04
грудня 2013 року ПАТ «ОТП Банк», мав
можливість у встановлені п.1.ч.2. ст. 22
зазначеного вище Закону України, як
отримати виконавчі листи, так і
звернути їх до виконання.

Матеріали справи також свідчать про те,
що виконавчі листи на виконання
рішення суду від 10 грудня 2012 року
отримані ПАТ «ОТП Банк » лише 25 вересня
2014 року (а.с.153-154).

При цьому доказів, які б свідчили про
поважність причин неотримання
вказаних виконавчих листів більш ніж
через 9 місяців , після звернення у суд з
заявою про їх отримання, матеріали
справи не містять.

Наявність же заяви ОСОБА_3 від 20.11.2013
року ,в якій міститься його пропозиція
розгляду питання реструктуризації
заборгованості , включаючи можливості
добровільного продажу застави з метою
покриття його заборгованості та
прохання не приступати до примусового
виконання рішення суду ( а.с.162), при
відсутності даних про прийняття такої
пропозиції заявником, не є доказом
поважності причин пропуску строку для
пред»явлення виконавчих листів до
виконання.

Більш того, наявність такої заяви не
перешкоджала ПАТ «ОТП Банк» отримати
виконавчі листи на підставі заяви від 04
грудня 2013 року, пред»явити їх до
виконання та вирішити питання щодо
запропонованого ОСОБА_3 порядку
виконання рішення суду на стадії його
виконання.

Вказані обставини справи свідчать про
відсутність підстав, встановлених ч.1
ст. 371 ЦПК України для поновлення
заявнику строку для пред»явлення
зазначених вище виконавчих листів до
виконання.

З огляду на наведене, ухвалу суду
першої інстанції від 04 листопада 2014
року не можна визнати такою, що
відповідає зазначеним вище обставинам
справи та вимогам норм матеріального
та процесуального права, у зв»язку з
чим, вона підлягає скасуванню, з
постановленням нової ухвали про
відмову заявнику в задоволенні заяви
про поновлення строку для пред»явлення
виконавчого документу до виконання, з
зазначених вище підстав.

Керуючись ст. 303, пунктами 3 та 4 ч.1 ст. 311,
ст.ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова
колегія ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Скасувати ухвалу Київського районного
суду м.Харкова від 04 листопада 2014 року

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» в задоволенні заяви про
поновлення строку для пред»явлення
виконавчого документу до виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :