У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» про відшкодування
збитків та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» (далі -
ПАТ «УСК «Гарант-Авто») про
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 27 жовтня 2009 року між
ним та Відкритим акціонерним
товариством «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто»,
правонаступником якого є ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», укладено договір
добровільного страхування
транспортних засобів № 226/280/38,
відповідно до умов якого об'єктом
страхування є автомобіль марки «ВАЗ
21703», 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, оціночною вартістю 61 000
грн, який належить позивачу на праві
власності.

15 травня 2010 року сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю застрахованого
автомобіля під керуванням водія ОСОБА_5
у присутності позивача, оскільки він
перебував в автомобілі як пасажир, в
результаті вказаної події пошкоджено
його автомобіль. Після настання
страхового випадку позивач відповідно
до умов договору страхування надав всі
документи страховій компанії, проте
відповідач відмовив йому у виплаті
страхового відшкодування, внаслідок
чого позивач просив стягнути з
відповідача на його користь 23 372 грн 29
коп. на відшкодування матеріальної
шкоди та 10 000 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 26 лютого
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 лютого 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_4

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції із передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 27 жовтня 2009 року
між ОСОБА_4 та ПАТ «УСК «Гарант-Авто»
укладено договір добровільного
страхування транспортних засобів №
226/280/38, відповідно до умов якого
об'єктом страхування є автомобіль
марки «ВАЗ 21703», 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_4 Вигодонабувачем є
Акціонерно-комерційний банк «Правекс
Банк», страхова сума становить 61 000 грн.

Відповідно до довідки від 24 червня 2010
року № 14/1-1337 та схеми місця ДТП 15 травня
2010 року на перехресті вул. Макарова та
вул. Соціалістичної у м.
Дніпропетровську сталася ДТП за участю
автомобілів марки «Мітсубісі Галант»,
державний номер НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_6 та автомобіля марки «ВАЗ
21703», реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_5

Відповідно до постанови
Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2010 року
та повідомлення від 26 листопада 2013 року
№ 3-1112 винними у скоєнні ДТП є ОСОБА_6 та
ОСОБА_5, які притягнуті до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Після настання вказаної ДТП,
відповідно до п. 7 договору страхування
позивачем виконано всі вимоги
вказаного договору, а саме: повідомлено
страховика про настання ДТП; надіслано
документи та заяву про виплату
страхового відшкодування.

Відповідач відповідно до п. 5.1.7
договору страхування відмовив у
виплаті страхового відшкодування,
оскільки водій ОСОБА_5 керував
транспортним засобом без правових
підстав, а також відповідач був
відсутнім у застрахованому
транспортному засобі під час настання
пригоди.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4 не була присутня в автомобілі
під час ДТП, а у ОСОБА_5 на час ДТП були
відсутні правові підстави на керування
застрахованим транспортним засобом.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову з інших підстав, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що судом
першої інстанції не перевірено, на якій
правовій підставі ОСОБА_5 керував
транспортним засобом, а також суд
першої інстанції не вирішив питання
про залучення до участі у справі в
якості сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
оскільки їх визнано винними у скоєнні
ДТП.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
страхування» договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування (подати допомогу, виконати
послуг тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 1.3 договору
добровільного страхування
вигодонабувачем є АКБ «Правекс Банк»
(а. с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України
договором на користь третьої особи є
договір, в якому боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок на користь
третьої особи, яка встановлена або не
встановлена у договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься і в ст. 3
Закону України «Про страхування».

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України
виконання договору на користь третьої
особи може вимагати як особа, яка
уклала договір, так і третя особа, на
користь якої передбачено виконання,
якщо інше не встановлено договором або
законом чи не випливає із суті
договору.

Якщо третя особа відмовилася від права,
наданого їй на підставі договору,
сторона, яка уклала договір на користь
третьої особи, може сама скористатися
цим правом, якщо інше не випливає із
суті договору (ч. 4 ст. 636 ЦК України).

Суди попередніх інстанцій,
встановивши, що за договором
добровільного страхування
вигодонабувачем є АКБ «Правекс Банк»,
у порушення положень ст. ст. 214, 215, 315 ЦПК
України на зазначені положення закону
уваги не звернули та не врахували, що
позивач може скористатися правом
вимагати виконання договору на його
користь лише у разі, якщо банк
відмовився від права, наданого йому на
підставі договору (ч. 4 ст. 636 ЦК України),
та не з'ясували чи відмовився банк від
вказаного права.

За вказаних обставин ухвалені у справі
судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції з підстав,
передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014
року та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 травня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук