АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі: головуючого
- Левенця Б.Б.

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 08 жовтня 2014 року та
копії наданих матеріалів по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
правочину недійсним,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року позивач звернувся із
зазначеним позовом та подав заяву про
забезпечення позову. (а.с.1-9)

Ухвалою судді Оболонського районного
суду міста Києва від 08 жовтня 2014 року
відкрито провадження у зазначеній
справі. (а.с. 12)

Ухвалою Оболонського районного суду
міста Києва від 08 жовтня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову відмовлено.
(а.с.13-14)

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в обґрунтування якої зазначив, що
ухвала суду постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом не враховано, що
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Просив ухвалу
скасувати та задовольнити заяву про
забезпечення позову шляхом зупинення
стягнення за виконавчим провадженням
ВП № 43544955 на підставі виконавчого
листа № 2-3614/12 від 20 червня 2013
року.(а.с.17-36)

В судовому засіданні представники
ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтримали
скаргу і просили її задовольнити. Інші
особи, які беруть участь у справі до
суду не прибули, були сповіщені
належним чином про що у справі є докази.
(а.с. 41-43)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Розглянувши виділені матеріали,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість ухвали суду, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України
позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом:
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб;
забороною вчиняти певні дії;
встановленням обов'язку вчинити певні
дії; забороною іншим особам
здійснювати платежі або передавати
майно відповідачеві чи виконувати щодо
нього інші зобов'язання; зупиненням
продажу арештованого майна, якщо
подано позов про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту; зупиненням стягнення на
підставі виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

У разі необхідності судом можуть бути
застосовані інші види забезпечення
позову. Суд може застосувати кілька
видів забезпечення позову. Види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п.п. 2, 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», вирішуючи питання щодо
застосування певного виду
забезпечення позову, суди повинні
виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152
ЦПК перелік видів такого забезпечення
не є вичерпним, тому за наявності
відповідного клопотання можуть бути
застосовані й інші його види, але з
урахуванням обмежень, установлених ч. 4
зазначеної статті. Недопустимо
забезпечувати позов шляхом зупинення
виконання судових рішень, що набрали
законної сили.

Предметом позову є визнання недійсним
договору позики від 25 жовтня 2011
року.(а.с. 1-7)

У заяві про вжиття заходів
забезпечення позову позивач просив
забезпечити позов шляхом зупинення
стягнення за виконавчим провадженням
ВП № 43544955 на підставі виконавчого
листа № 2-3614/12 від 20 червня 2013 року.
Обґрунтовуючи таку заяву зазначив, що
ВДВС Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом виданим 20 червня 2013 року № 2-3614/12
на підставі набравшого законної сили
рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 22 листопада 2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 414
786 грн.(а.с. 8-9)

Доказів, що позивач у цьому провадженні
оскаржував виконавчий документ на
підставі якого здійснюється стягнення
(п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України) матеріали
виділеного провадження не містять.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав задоволення заяви
про забезпечення позову.

Інші доводи скарги не спростовують цих
висновків, тому колегія суддів їх
відхилила.

Ухвала колегії суддів апеляційного
суду не перешкоджає подальшому
провадженню у справі і відповідно до ч.
1 ст. 324 ЦПКУкраїни у касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
міста Києва від 08 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/13623/2014

Унікальний номер 756/12010/14-ц

Головуючий у першій інстанції
-БогданО.О.

Доповідач Левенець Б.Б.