Справа №
Провадження № 2/314/803/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2014 року Вільнянський районний суд
Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко
В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участю

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в позові посилається на те,
що між ЗАТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № ZPXRRX05470570 від 16.09.2007
року, згідно якого відповідач отримав
кредит у розмірі 3360 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит.

Відповідач не виконав взяті
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим станом на 19.02.2014 р.
заборгованість по вказаному договору
становить 43230,01 грн., а саме
заборгованість за кредитом - 3360,00 грн.,
заборгованість за відсотками за
користування кредитом - 17068,88 грн.,
заборгованість по комісіям - 987,84грн,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 19278,53 грн., а
також штрафи 500грн, 2034,76грн. (а. с. 4).

У зв'язку з чим позивач змушений
звернутись до суду з вказаним позовом.

До суду надійшла заява представника
позивача про розгляд справи за його
відсутності, в якій зазначено, що
позивач позовні вимоги підтримує в
повному обсязі та не заперечує проти
розгляду справи в заочному порядку (а.с.
20).

У зв'язку з чим суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності
представника позивача, так як від нього
надійшла відповідна заява.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував, та
пояснив, що дійсно між ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір від 16.09.2007 року,
відповідно до умов якого, позивач надав
відповідачу кредит у розмірі 3360 грн. на
суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення 15.09.2008 року, а відповідач був
зобов'язаний його повернути зі сплатою
відсотків за користування ним у
розмірі 12% на рік. Але строк позовної
давності, відповідно до закону,
становить 3 роки. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. Тобто,
оскільки кінцевим терміном повернення
кредиту, тобто строком виконання
договору було встановлено 15.09.2008 року,
то перебіг строку позовної давності
закінчується - 15.09.2011 року. Тому,
представник відповідача просив
відмовити у позові на підставі
закінчення строку позовної давності.

Відповідач повністю підтримав свого
представника, та просив застосувати
строк позовної давності.

Суд, вислухавши представника
відповідача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в яких
одна сторона (відповідач) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від відповідача виконання
його обов'язку. Зобов'язання виникають
з підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
ZPXRRX05470570 від 16.09.2007 року, згідно якого
відповідач отримав кредит у розмірі 3360
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом (арк. с. 5).

Відповідно до вищезазначеного
Договору, позивач надає відповідачу
споживчий кредит у розмірі 3360 грн. з
кінцевим терміном повернення 15.09.2008
року, а відповідач зобов'язується його
повернути зі сплатою відсотків за
користування кредитом, у розмірі 1,0% на
місяць, тобто 12% на рік.

Позивач свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши відповідачу кредит у
розмірі 3360 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
не можливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, а зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу.

Відповідач, в порушення норм закону і
умов кредитного договору, не виконав
взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з
чим станом на 19.02.2014 р. заборгованість
по вказаному договору становить 43230,01
грн., а саме заборгованість за кредитом
- 3360,00 грн., заборгованість за
відсотками за користування кредитом -
17068,88 грн., заборгованість по комісіям -
987,84грн, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
19278,53 грн., а також штрафи 500грн, 2034,76грн.
(а. с. 4).

Таким чином, суд вважає підтвердженим
твердження позивача про наявність у
відповідача заборгованості за
кредитним договором, проте права
позивача судовому захисту не
підлягають у зв'язку із пропуском
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Оскільки кінцевим терміном повернення
кредиту - строком виконання договору,
встановлено 15.09.2008р., і строк позовної
давності не переривався, так як
відповідач жодного разу не здійснив
сплату по кредитному договору, таким
чином позивач звернувся до суду (28
березня 2014 року), після спливу строку
позовної давності (15.09.2011 року).

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року № 14
«Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Відповідач в судовому засіданні
скористався своїм правом, заробив
заяву про застосування позовної
давності

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 16, 256, 257, 261, 526, 530, 625, 1054 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У цивільному позові Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

25.06.2014