Справа № 456/2782/14-ц
Провадження № 2-п/456/26/2014
УХВАЛА

судового засідання

17 листопада 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області
в
складі:          головуючої-судді

ОСОБА_1

з участю
секретаря
Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Стрию
заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28.08.2014 року
в цивільній справі за позовом
приватного акціонерного
товариства-акціонерної страхової
компанії «Скарбниця» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28.08.2014 року позов
приватного акціонерного
товариства-акціонерної страхової
компанії «Скарбниця» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного
товариства-акціонерної страхової
компанії «Скарбниця» в порядку регресу
виплачене страхове відшкодування в
розмірі 5812,63 грн. та 243,60 грн. сплаченого
позивачем судового збору.

Представник відповідача із вказаним
судовим рішенням не погодився і подав
до суду заяву, в якій просить
переглянути заочне рішення, скасувати
його та призначити судове засідання по
даній справі. В обґрунтування заяви
покликається на те, що відповідач
ОСОБА_2 повідомлення про розгляд справи
не отримував. Крім того зазначив, що
одразу після ДТП, яка сталася 17.02.2013
року в с. Мирне Надвірнянського району
Івано-Франківської області, ОСОБА_2 по
телефону повідомив страховика про цю
дорожньо-транспортну пригоду. Однак, у
зв’язку з тим, що вона відбулася під
час його відпустки і за межами
Львівської області, ОСОБА_2 не зміг
відразу в письмовій формі повідомити
ПрАТ АСК ’’Скарбниця’’. Вважає, що
так як страховика ПрАТ АСК
’’Скарбниця’’ було повідомлено про
ДТП одразу після ДТП у телефонному
режимі, а потерпілою особою отримано
страхове відшкодування, ОСОБА_2 як
страхувальник відповідно до полісу №
АВ/3345083, що виданий ПрАТ АСК
’’Скарбниця’’, жодним чином не
порушував законодавства України у
сфері страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів і його
дії/бездіяльність жодним чином не
призвели до виникнення ситуації, за
якої потерпіла особа не змогла
отримати страхове відшкодування.

Також звертає увагу суду на те, що
відповідачем ОСОБА_2 не було порушено
підпункт ’’г’’ п. 38.1.1 Закону України
’’Про обов’язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів’’, на який посилається
позивач у своїй позовній заяві. В цьому
випадку дії чи бездіяльність ОСОБА_2
жодним чином не призвели до збільшення
розміру шкоди при ДТП 17.02.2013 року в с.
Мирне Надвірнянського району
Івано-Франківської області. Тобто,
регресні вимоги позивача не
ґрунтуються на законі, а отже, є такими,
що не підлягають задоволенню.

Представник ПрАТ АСК ’’Скарбниця’’,
належним чином повідомлений про час і
місце судового засідання, в судове
засідання не з’явився, що відповідно
до ч. 1 ст. 231 ЦПК України не перешкоджає
розгляду заяви по суті. Подав письмові
пояснення, просить залишити заяву про
перегляд заочного рішення без
задоволення, оскільки в такій немає
жодного посилання на докази, які б мали
хоч якесь значення для правильного
вирішення справи. Натомість суду
доводиться позиція заперечення позову
з посиланням на норми матеріального
права, оцінку яким надано судом при
ухваленні рішення від 28.08.2014 року.

Заслухавши думку відповідача ОСОБА_2,
розглянувши заяву про перегляд
заочного рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28 серпня 2014 року, матеріали
справи № 456/2782/14-ц провадження №
2/456/1531/2014, суд приходить до висновку, що
заяву про перегляд заочного рішення
слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України
заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Як на підставу скасування заочного
рішення представник відповідача
ОСОБА_2 покликався на те, що судову
повістку про виклик його на перше
судове засідання по цій справі ОСОБА_2
особисто не отримував, так як перебував
у щорічній основній відпустці терміном
з 30.06.2014 року по 15.08.2014 року, а про судове
засідання 28.08.2014 року відповідач ОСОБА_2
взагалі не був повідомлений жодним
чином, що є порушенням ст. 74 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
адреси, судова повістка надсилається
фізичним особам, які не мають статусу
підприємців, - за адресою їх місця
проживання чи місця перебування,
зареєстрованою у встановленому
законом порядку. У разі відсутності
осіб, які беруть участь у справі, за
такою адресою, вважається, що судовий
виклик або судове повідомлення вручене
їм належним чином.

Як вбачається з довідки відділу АДР
Головного управління Державної
міграційної служби України у
Львівській області від 30.07.2014 року,
відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за
адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів цивільної справи, судом
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в
судове засідання 28 серпня 2014 року,
будучи повідомленим про час та місце
розгляду справи за зареєстрованою у
встановленому законом порядку адресою
його місця проживання, що вважається
належним повідомлення про дату та час
розгляду справи, про що свідчить
поштове повідомлення відповідно 12
серпня 2014 року /а.с. 40/, не з'явився, заяви
про відкладення розгляду справи або
розгляду справи за його відсутності у
встановленому законом порядку не
подав. Крім цього, відповідачем не було
надано суду доказів на підтвердження
того, що він не з'явився у судове
засідання 28.08.2014 року та не повідомив
про причини неявки з поважних причин,
також останнім до заяви про перегляд
заочного рішення не були надані докази,
які б мали істотне значення для
правильного вирішення справи та таких,
що не були враховані судом при
постановленні рішення.

Окрім зазначеного, представником
відповідача у своїй заяві не наведено
жодних обґрунтованих доводів, які б
свідчили про те, що заочне рішення
винесено судом без повного з'ясування
всіх обставин справи чи в порушення
норм матеріального або процесуального
права.

Не заслуговують на увагу покликання
відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3 на те, що
відповідачем ОСОБА_2 не було порушено
підпункт «ґ» п.38.1.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», на який посилається позивач у
своїй позовній заяві, відповідно до
якого, страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов, зокрема, до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо- транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Однак, підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що у
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди.

Суд вважає, що такі доводи відповідача
та його представника не узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в справі № 6-1цс14,
відповідно до якої, неузгодженість
нумерації підпунктів пункту 33.1 статті
33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38
Закону, після внесених до них змін
Законом України від 17 лютого 2011 року №
3045-УІ “Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
дорожньо-транспортних пригод та
виплати страхового відшкодування”, не
може обмежувати встановлене статтею 38
Закону право страховика подати
регресний позов до страхувальника у
разі недотримання строків і умов
повідомлення страховика про
дорожньо-транспортну пригоду, а тому й
не може бути підставою для відмови в
задоволенні такого позову.

Суд вважає дії відповідача ОСОБА_2, який
не з'являвся в судові засідання під час
розгляду справи про відшкодування
матеріальної шкоди в порядку регресу
та під час розгляду справи про перегляд
заочного рішення такими, що спрямовані
на свідоме затягування судового
процесу та порушення розумних строків
розгляду справи, достатніх для надання
своєчасного (без невиправданих
зволікань) судового захисту порушеного
права.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що заява представника
відповідача ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28.08.2014 року у цивільній
справі за позовом приватного
акціонерного товариства-акціонерної
страхової компанії «Скарбниця» до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди в порядку регресу не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст., ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28.08.2014 року
в цивільній справі за позовом
приватного акціонерного
товариства-акціонерної страхової
компанії «Скарбниця» до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гула