Ухвала

іменем україни

17 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» про визнання
договору поруки припиненим, за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 03 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») про визнання договору
поруки припиненим.

Позивач посилався на те, що 27 січня 2004
року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», був укладений договір
поруки № 8/1, відповідно до якого він
виступив поручителем за виконання
зобов'язань ТОВ «Юмік» перед ЗАТ КБ
«ПриватБанк» за кредитним договором
від 27 січня 2004 року № 8.

Зазначав, що відповідно до кредитного
договору від 27 січня 2004 року № 8 банк
надав ТОВ «Юмік» кредит у сумі 558 тис.
грн, а ТОВ «Юмік» зобов'язалося
повернути кредит та додаткові проценти
в строк до 26 січня 2005 року.

Рішенням Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 30
листопада 2005 року за позовом ЗАТ КБ
«ПриватБанк» до ТОВ «Юнік» та до нього
про стягнення заборгованості в сумі 239
747 грн 42 коп. позов ЗАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Рішенням Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 31
серпня 2006 року за позовом ЗАТ КБ
«ПриватБанк» до ТОВ «Юнік» та до нього
про стягнення заборгованості в сумі 854
750 грн позов ЗАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено.

17 вересня 2009 року господарським судом
Кіровоградської області постановлено
ухвалу, якою юридичну особу - банкрута
ТОВ «Юмік» ліквідовано.

Оскільки порука припиняється в разі
припинення основного зобов'язання,
позивач просив визнати договір поруки
від 27 січня 2004 року № 8/1, укладений між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ним, припиненим.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 29 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 03 вересня
2014 року рішення Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 29
липня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов
задоволено частково. Визнано договір
поруки від 27 січня 2004 року № 8/1,
укладений між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк», припиненим із 29 вересня
2009 року.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не
відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 27 січня 2004 року
між ТОВ «Юмік» та ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», був укладений кредитний
договір № 8, згідно з умовами якого банк
надав ТОВ «Юмік» кредит у сумі 558 тис.
грн, а ТОВ «Юмік» зобов'язалося
повернути кредит та додаткові проценти
в строк до 26 січня 2005 року.

27 січня 2004 року між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк», був укладений
договір поруки № 8/1, згідно з яким
позивач виступив поручителем за
виконання зобов'язань ТОВ «Юмік»
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним
договором від 27 січня 2004 року № 8.

Відповідно до постанови
господарського суду Кіровоградської
області від 31 січня 2007 року ТОВ «Юмік»
визнано банкрутом.

17 вересня 2009 року господарським судом
Кіровоградської області винесено
ухвалу, згідно з якою юридичну особу -
банкрута ТОВ «Юмік» ліквідовано.

29 вересня 2009 року здійснено державну
реєстрацію припинення ТОВ «Юмік»
у зв'язку з визнанням його банкрутом.

30 листопада 2005 року Новоукраїнським
районним судом Кіровоградської
області було ухвалено рішення у справі
за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до
ТОВ «Юнік» та до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості в сумі 239 747 грн 42 коп.,
яким позовні вимоги ЗАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

31 серпня 2006 року Новоукраїнським
районним судом Кіровоградської
області було ухвалено рішення у справі
за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до
ТОВ «Юнік» та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості в сумі 854 750 грн, яким
позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено.

Зазначені рішення набрали законної
сили і по них були видані виконавчі
листи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно з договором поруки від 27 січня
2004 року сторони дійшли згоди про
збільшення строку позовної давності до
п'яти років, а тому могли звернутися до
суду з вимогою про захист свого права
або інтересу до 27 січня 2010 року. Позивач
звернувся до суду з позовом 03 березня
2014 року, тобто після спливу
п'ятирічного строку позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що визнання боржника
банкрутом не впливає на виконання
судових рішень про виконання
зобов'язання поручителем, оскільки на
час їх ухвалення юридична особа -
боржник ТОВ «Юнік» не була припинена.

При цьому судом апеляційної інстанції
зазначено, що позовні вимоги про
визнання договору поруки припиненим за
своєю правовою природою є вимогою про
встановлення юридичного факту
припинення одного із видів
забезпечення виконання зобов'язання, а
тому позовна давність не може бути
застосована до спірних правовідносин.

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Згідно із ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян та підлягають
виконанню на всій території України.

За положеннями ст. ст. 559, 609 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншими ушкодженням здоров'я
або смертю.

Відповідно до ст. 111 ЦК України юридична
особа є ліквідованою з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

29 вересня 2009 року здійснено державну
реєстрацію припинення ТОВ «Юмік»
у зв'язку з визнанням його банкрутом.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
листопада 2005 року Новоукраїнським
районним судом Кіровоградської
області було ухвалено рішення у справі
за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ
«Юнік» та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості в сумі 239 747 грн 42 коп.,
яким позовні вимоги ЗАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. 31 серпня 2006
року Новоукраїнським районним судом
Кіровоградської області було ухвалено
рішення у справі за позовом ЗАТ КБ
«ПриватБанк» до ТОВ «Юнік» та ОСОБА_3
про стягнення заборгованості в сумі 854
750 грн, яким позовні вимоги ЗАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено. Зазначені
рішення набрали законної сили і по них
були видані виконавчі листи.

Отже, зобов'язання за кредитним
договором та за договором поруки не
були припинені, оскільки на момент
ухвалення рішення Новоукраїнським
районним судом Кіровоградської
області юридична особа - боржник ТОВ
«Юнік» не була припинена, внесення
запису про припинення до єдиного
державного реєстру було здійснено
після розгляду справи у суді.

Апеляційним судом не надано належної
оцінки наявності судових рішень, які
набрали законної сили та знаходяться
на виконанні в органі державної
виконавчої служби про стягнення зі
ОСОБА_3, як з поручителя ТОВ «Юнік»
заборгованості за кредитним договором.

Суд апеляційної інстанції на зазначене
уваги не звернув, у зв'язку із чим
дійшов помилкового висновку про
наявність правових підстав для
припинення зобов'язань за договором
поруки.

За таких обставин рішення апеляційного
суду не відповідає вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 03 вересня
2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: А.В.
Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана

Г.В. Юровська