У х в а л а

10 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д. суддів:
Лесько А.О., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,
Штелик С.П., розглянувши
заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до приватного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія», ОСОБА_2 про
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
стягнути солідарно з приватного
акціонерного товариства «Міська
страхова компанія» (далі - ПрАТ «Міська
страхова компанія») та ОСОБА_2 майнову
шкоду у розмірі 46 813 грн 40 коп., з ПрАТ
«Міська страхова компанія» пеню у
розмірі 7 028 грн 43 коп. та 3% річних у
розмірі 2 312 грн 45 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 20
квітня 2011 року сталася дорожньо -
транспортна пригода, в результаті якої,
через порушення відповідачем ОСОБА_2
правил дорожнього руху, було
пошкоджено його автомобіль НОМЕР_1.
Вказував, що постановою Деснянського
районного суду м. Києва від 25 травня 2011
року ОСОБА_2 визнано винним в вказаній
дорожньо - транспортній пригоді.
Вказував, що 20 квітня 2011 року він
звернувся до ПрАТ «Міська страхова
компанія», оскільки цивільно - правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована. 28 квітня 2011 року він
подав до страхової компанії рахунок
СТО ТОВ «Автоцентр Україна плюс»,
відповідно до якого загальна сума
майнової шкоди становить 46 813 грн 40 коп.
Однак, страховою компанією виплату
проведено не було.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 1 липня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 3 жовтня 2013 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного
товариства «Міська страхова компанія»
на користь ОСОБА_1 46 813 грн 40 коп. -
майнової шкоди, 7 028 грн 43 коп. - пені, 2 312
грн 45 коп. - 3% річних.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 грудня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
зокрема ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, ст. 1194 ЦК
України та ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Одночасно заявник просить поновити
порушений процесуальний строк.

Відповідно до ст. 356 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подається
заява про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини першої
статті 355 цього Кодексу, якщо воно
ухвалено пізніше, але не пізніше одного
року з дня ухвалення судового рішення,
про перегляд якого подається заява, а
тому заява ОСОБА_1 подана в передбачені
цією статтею строки.

На підтвердження викладених у заяві
доводів заявник додав ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 серпня 2014 року, від 17 вересня
2014 року, від 18 вересня 2014 року, від 18
січня 2012 року, від 30 жовтня 2013 року, від
22 травня 2013 року, від 23 жовтня 2013 року,
від 11 листопада 2014 року, від 13 листопада
2013 року (6-18571св13), від 13 листопада 2013
року (6 -28185св13), від 25
вересня 2012 року, постанову Верховного
Суду України від 25 вересня 2013 року,
постановлені за результатом розгляду,
на його думку, аналогічних справ, де
по-іншому застосовані ті самі норми
матеріального права.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Виходячи з роз'яснень, викладених у п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України», під судовими
рішеннями, на які заявник посилається
на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення :

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов᾽?язковим є те,
щоб цими рішеннями, що набрали законної
сили, був вирішений спір по суті та в
них судом (судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовані одні й ті самі
норми матеріального права.

Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з᾽?ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Зі змісту доводів, наведених заявником,
в обґрунтування заяви та поданих ним
копій ухвал Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 серпня 2014 року,
від 17 вересня 2014 року, від 18 вересня 2014
року, від 18 січня 2012 року, від 30 жовтня
2013 року, від 22 травня 2013 року, від 23
жовтня 2013 року, від 11 листопада 2014 року,
від 13 листопада 2013 року (6-18571св13), від 13
листопада 2013 року (6 -28185св13), від 25
вересня 2012 року не вбачається наявних
ознак, які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК
України є підставами для перегляду
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 грудня 2013 року у зв'язку з
неоднаковим застосуванням судами ст.
1166, ч. 2 ст. 1187, ст. 1194 ЦК України та ст. 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Крім того, слід зазначити, що надана
заявником, як приклад, постанова
Верховного Суду України від 2 грудня 2013
року, ухвалена Верховним Судом України
в порядку глави 3 ЦПК України, тобто не
як судом касаційної інстанції, а тому
на неї не може здійснюватись посилання
на підтвердження підстави,
встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

За таких підстав у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Міська страхова компанія», ОСОБА_2 про
стягнення коштів за заявою ОСОБА_1 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 грудня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді: А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик