Справа № 405/9664/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда в складі :

головуючого :
Циганаш І.А.

при секретарі:
Возлюбленій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням ,-

Встановив:

22.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, обґрунтувавши
його тим, що на підставі договору
купівлі - продажу від 15 січня 2002 року,
відповідачу, їй та неповнолітньому
сину ОСОБА_3 належить в рівних частках
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

16 лютого 2005 року шлюб між нею та
відповідачем було розірвано. В зв'язку
з заборгованістю по аліментам на
утримання сина 27 грудня 2010 року
відповідач уклав договір про
припинення права на аліменти на дитину,
який було посвідчено приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано за реєстровим №1761,
згідно умов якого відповідач передав 1/3
частину квартири їхньому
неповнолітньому сину. Відповідач з
01.01.2006 року не проживає у вищевказаній
квартирі, однак з реєстраційного
обліку за вказаною адресою не знявся,
реєстрація відповідача в квартирі
заважає їй вільно, на свій розсуд
розпоряджатися вказаним майном, крім
того, вона змушена сплачувати за
відповідача належні комунальні
платежі, особисті речі відповідача в
квартирі відсутні. Просить визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся в установленому
законом порядку, причини неявки суду не
повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути
справу у відсутності відповідача, за
наявними матеріалами справи та ухвалив
розглядати справу заочно, про що
позивач в судовому засіданні не
заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле
приміщення зберігається за тимчасово
відсутнім наймачем або членами його
сім'ї понад шість місяців у випадках:
взяття під варту або засудження до
арешту, обмеження волі, позбавлення
волі на певний строк чи довічне
позбавлення волі - протягом усього часу
перебування під вартою або відбування
покарання, якщо в цьому будинку,
квартирі (їх частині) залишилися
проживати інші члени сім'ї.

Згідно ст. 163 ЖК України у разі
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених частиною
першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Статтею 321 передбачено, що право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів
сім'ї власника будинку (квартири)
належать особи, зазначені в частині
другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні » зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється зокрема, на підставі
судового рішення, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно договору купівлі - продажу від 15
січня 2002 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за №111,
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( а.с. 5-6 ).

Судом встановлено, що 20 вересня 2008 року
гр. ОСОБА_1 уклала шлюб з гр. ОСОБА_7,
після реєстрації шлюбу дружині
присвоєно прізвище ОСОБА_1.

27 грудня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
уклали договір про припинення права на
аліменти на дитину, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстровано в реєстрі за № 1761, у
відповідності до умов якого маючи
намір урегулювати взаємовідносини
щодо обов'язку із утримання сина,
батьки малолітнього ОСОБА_3 дійшли
згоди про припинення права на аліменти
на дитину у зв'язку з набуттям права
власності на нерухоме майно ( а.с. 8- 10 ).

Відповідно до п. п. 2-3 вказаного
договору платник аліментів ОСОБА_2 з
метою припинення обов'язку із сплати
аліментів на користь малолітнього сина
ОСОБА_3 передав у його власність
належну йому на праві приватної
власності 1/3 частку квартири за
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 прийняла зазначену
нерухомість для малолітнього сина
ОСОБА_3, котрий залишається проживати
разом з нею у квартирі, частка якої є
предметом цього договору. 1/3 частка
квартири, яка передається за договором
на користь малолітнього ОСОБА_3
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі - продажу квартири,
посвідченого приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, 15.01.2002
року за реєстровим №111,
зареєстрованого ОКП « Кіровоградське
ООБТІ» 23.01.2002 року, записано у реєстрову
книгу за №68, за реєстровим №16170.

З витягу про державну реєстрацію прав
ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 20.01.2011
року вбачається, що ОСОБА_3 на праві
приватної спільної часткової
власності на підставі договору про
припинення права на аліменти на дитини
від 27.12.2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 належить
1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 (
а.с. 13 ).

З довідки КП ЖЕК №4 від 15 жовтня 2014 року
за №2568 вбачається, що за адресою:
АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1974 року
народження, ОСОБА_2, 1976 року народження,
ОСОБА_3, 1999 року народження, ОСОБА_8, 2006
року народження ( а.с. 15 ).

Згідно акту, складеного сусідами та
завіреного начальником КП ЖЕК №4 від 15
жовтня 2014 року вбачається, що гр. ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
однак за вказаною адресою не проживає з
01.01.2006 року ( а.с. 16 ).

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що з 2006 року відповідач не проживає у
спірному житловому приміщенні та з
27.12.2010 року не являється його
співвласником, реєстрація відповідача
у вказаному вище житловому приміщенні
порушує право власності позивача на
свій розсуд володіти, користуватися та
розпоряджатися належним їй майном,
вона вимушена сплачувати комунальні
послуги по числу зареєстрованих у
будинку осіб, в зв'язку з чим вимушена
нести додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, тому суд приходить
до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

У відповідності до вимог Закону
України « Про судовий збір » позивачем
при подачі позовної заяви було
сплачено судовий збір на користь
держави у розмірі 243,60 грн., які позивач
не просила стягувати з відповідача,
тому суд вважає їх фактично
понесеними.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України , суд,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача - ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Циганаш І.А.