Справа № 191/1835/14-ц
Провадження № 191/1835/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року м.
Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого -судді Бондаренко
Г.В.

при секретарі - Яніній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Синельникове
цивільну справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 - про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом,
обґрунтовуючи вимоги тим, що
відповідно до укладеного договору №
DNXRRX10760077 від 31.08.2007 року ОСОБА_2 31.08.2007
року отримав кредит у розмірі 9000,00 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
строком на 24 місяці по 31.08.2009 року.

Публічне Акціонерне Товариство
Комерційний Банк "ПриватБанк" є
правонаступником прав та обов'язків
Закритого Акціонерного Товариства
Комерційний Банк "ПриватБанк", у зв'язку
з чим на підставі рішення загальних
зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено
найменування Позивача з Закритого
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" на Публічне
Акціонерне Товариство Комерційний
Банк "ПриватБанк", про що зазначено у
п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк", який
додасться до позовної заяви.

17.07.2009 року проведено державну
реєстрацію вказаних змін (номер запису
в ЄДРПОУ 8006727).

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки.

Позивач зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі, а
саме: надав відповідачу кредит у
розмірі, передбаченому умовами
кредитного договору.

Відповідач не надавав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов договору, що має
відображення у розрахунку
заборгованості за договором № DNXRRX10760077
від 31.08.2007 року.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав.

На даний час відповідач продовжує
ухилятись від виконання зобов'язання і
заборгованість за договором № DNXRRX10760077
від 31.08.2007 року не погашає, що є
порушенням законних прав ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Відповідно до ч.І ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, - кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і обов'язки
відповідно до договору. Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином (599 ЦК країни).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 15.04.2014 року має
заборгованість 46120,57 грн.

Відповідачем було здійснено погашення
по кредитному договору після
закінчення строку дії кредитного
договору після 31.08.2009 року, а саме 12.11.2013
року через ТСО - термінал
самообслуговування, за допомогою якого
клієнтом власноручно вноситься номер
рахунку який починається на 2909 та
вноситься сума бажаного платежу через
купюро-приймач у терміналі.

У зв'язку із тим що відповідач здійснив
оплату через ТСО після закінчення
строку дії кредитного договору його
грошові кошти були зараховані у
рахунок погашення сальто прострочене.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2
заборгованість у розмірі 46120,57 грн. за
кредитним договором № DNXRRX10760077 від
31.08.2007 року, яка складається з
наступного: 6686,17 грн. - заборгованість
за кредитом; 16083,24 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
1728,00 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; -18950,75 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи - 500,00
грн.(фіксована частина); 2172,41 грн. -
(процентна складова), а також судові
витрати у розмірі 461,21 грн.

У судовому засіданні представник
позивача Пришляк В.О., позовні вимоги
підтримала у повному обсязі на
підставах, які зазначені в позові та в
уточненій позовній заяві, та просила
суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засідання позовні вимоги не визнав і
просив суд застосувати строки позовної
давності . Представник відповідача
суду пояснив, що відповідач не
здійснював платіж 12.11.2013 року через ТСО
- термінал самообслуговування, хто це
зробив йому не відомо, а тому вважає, що
позивачем пропущений строк на
звернення до суду і просив відмовити в
задоволенні позову. Посилався на
практику Верховного Суду України, якою
встановлено, що строки позовної
давності повинні обчислюватися від
дати закінчення договору, а у випадку,
якщо договором передбачено внесення
помісячних платежів, прострочення
боржника обчислюється з дати
останнього платежу.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних
підстав:

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей же строк (термін) відповідно до ч.1
ст.530 ЦК України.

У разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом відповідно до ч.1
ст. 611 ЦК України.

З кредитного договору № DNXRRX10760077 від
31.08.2007 року, вбачається, що сторони
перебували у договірних стосунках,
позивач надав ОСОБА_2 кредит у розмірі
9000,00 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

В матеріалах справи є розрахунок
заборгованості № DNXRRX10760077 від 31.08.2007
року (а.с.4).

В матеріалах справи є заява підписана
відповідачем, умови надання кредиту
фізичним особам (Розстрочка)(а.с.5).

Відповідно до заяви підписаної
відповідачем, умови надання кредиту
фізичним особам (Розстрочка) банк надає
позичальнику строковий кредит у сумі
9000,00 грн., на строк 24 місяця з 31.08.2007 року
по 31.08.2009 рік включно ( а.с.5) .

Відповідно до п. 5.5 умов та правил
надання банківських послуг термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років. Таким чином, строк
позовної давності для звернення до
суду з позовом скінчиться 31.08.2014 року (
а.с.9).

Позовна заява ПАТ КБ « ПриватБанк»
надійшла до суду 28.04.2014 року ( а.с.2),
таким чином, суд вважає встановленим
те, що позивач звернувся до суду у межах
встановлених строків позовної
давності.

Крім того, суд вважає встановленим і
документально підтвердженим факт того,
що 12.11.2013 року через ТСО - термінал
самообслуговування, відповідачем був
здійснений платіж у сумі 800 грн. в
рахунок погашення заборгованості за
договором № DNXRRX10760077 від 31.08.2007 року (
а.с.92)

Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо зменшення розміру штрафних
санкцій у вигляді пені, суд виходив з
того, що згідно до ст.549 ЦК України пеня
не є компенсацією, а є видом
забезпечення виконання зобов'язання.
Вказаний положення не виключає
можливості застосування до визначення
розміру пені за порушення боржником
свого зобов'язання положень Закону
України «Про захист прав споживачів»,
зокрема вимог п.5 ч.3 ст.18 згаданого
Закону. Постановою Пленуму ВСУ № 5 від
12.04.1996 р. «Про практику розгляду
цивільних справ за позовами про захист
прав споживачів» роз'яснено, що до
відносин, які регулюються Законом
України «Про захист прав споживачів»
відносяться і ті, що виникають із
договорів про надання
фінансово-кредитних послуг для
задоволення власних потреб громадян, у
тому числі про надання кредитів,
відкриття й ведення рахунків,
проведення розрахункових операцій.

Крім того, при вирішенні вказаного
спору необхідно застосовувати
висновки, викладені в рішенні
Конституційного суду України №15-рп/2011
від 10.11.2011р. щодо офіційного тлумачення
положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11,
частини восьмої статті 18, частини
третьої статті 22 Закону України "Про
захист прав споживачів" у взаємозв'язку
з положеннями частини четвертої статті
42 Конституції України (справа про
захист прав споживачів кредитних
послуг) про поширення на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладання, так і під час виконання
такого договору положень п.п.22, 23 ст.1,
ст.11 Закону України «Про захист прав
споживачів».

За вказаних обставин, суд вважає за
можливе застосувати положення п.5 ч.3
ст.18 Закону України «Про захист прав
споживачів» при визначенні розміру
пені, оскільки визначений позивачем
розмір останньої є непропорційно
великим в порівнянні з розміром
заборгованості по кредиту.

На підставі викладеного приходить до
висновку, що відповідачем порушені
зобов'язання за договором № DNXRRX10760077
від 31.08.2007року, а тому вимоги позивача
про стягнення поточної заборгованості
та процентів за кредитним договором є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню. З урахуванням п.5 ч.3 ст.18
Закону України «Про захист прав
споживачів» вимоги позивача про
стягнення пені підлягають частковому
задоволенню.

Таким чином до стягнення з відповідача
підлягатиме стягненню заборгованість
в загальній сумі - 33236 ( тридцять три
тисячі двісті тридцять шість) гривень 76
копійок, яка складається з наступного:
6686,17 грн- заборгованість за кредитом;
16083,24 грн.- заборгованість по процентам
за користування кредитом; 1728,00 грн.-
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 6686,17 грн .- пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн.- штраф
фіксована частина; 1559,18 коп.- штраф
процентна складова.

Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК
України з відповідача підлягає
стягненню сума судового збору в
розмірі 332,37 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 79, 84, 88, 212, 215, 214,
224 Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 3, 11, 13-16, 526, 527, 530, 1049, 1054
Цивільного кодексу України

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості
-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк», ,
рах.№3111, МФО №305299 заборгованість
за кредитним договором № DNXRRX10760077 від
31.08.2007 року, в загальній сумі - 33236,76(
тридцять три тисячі двісті тридцять
шість ) гривень 76 копійок яка
складається із : 6686,17 грн-
заборгованість за кредитом; 16083,24 грн.-
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1728,00 грн.-
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 6686,17 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 грн.- штраф
фіксована частина; 1559,18 коп.- штраф
процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» , рах.
№0001, МФО №305299 судові витрати на
оплату судового збору в розмірі 332
(триста тридцять дві ) гривні 36 копійок.

В іншій частині позовних вимог-
відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Синельниківський міськрайонний суд
може бути подана апеляційна скарга.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко