Справа № 635/7734/14-ц
Провадження № 2/635/2881/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.

за участі секретаря Житенькової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Покотилівка
Харківського району Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
Шевченківський ВДВС Львівського
міського управління юстиції, ВДВС
Жовківського районного управління
юстиції про визнання правочину
удаваним, застосування наслідків
договору купівлі-продажу, визнання
права власності на усунення перешкод у
здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом,
яким просить визнати довіреність,
видану ОСОБА_2 на ім'я позивача на право
розпорядження автомобілем марки Dadi,
модель BDD6491Е, 2006 року випуску, універсал
В, реєстраційний номер НОМЕР_1 -
удаваним правочином, застосувати
наслідки договору купівлі-продажу
вказаного автомобіля, визнавши за
позивачем право власності на нього та
усунути перешкоди у користуванні
шляхом зняття арешту на повернення зі
спеціального майданчику. Також,
позивач просить зобов'язати
відповідача ОСОБА_3 сплатити вартість
перебування автомобіля на
спеціальному майданчику.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 21 жовтня 2011 року
між ним та ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу автомобіля марки Dadi,
модель BDD6491Е, 2006 року випуску, універсал
В, реєстраційний номер НОМЕР_1. В день
укладання договору позивач сплатив
ОСОБА_2 за автомобіль 8000 доларів США,
отримав ключі від автомобіля та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу. На підтвердження
укладеного між сторонами договору
купівлі-продажу ОСОБА_2 було складено
розписку про отримання від мене
зазначеної суми коштів у рахунок
сплати вартості автомобіля марки Dadi, 2006
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, та відсутність претензій
матеріального характеру як на час
складення розписки так і в подальшому.
21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 було видано на
ім'я позивача нотаріально посвідчену
довіреність, якою ОСОБА_2 уповноважив
позивача на будь-які дії щодо
розпорядження автомобілем. Позивач
зазначає, що довіреність на право
розпорядження автомобілем є удаваним
правочином, у дійсності сторони мали
намір укласти договір купівлі-продажу,
а наслідком договору купівлі-продажу
спірного автомобіля є набуття на нього
права власності позивачем.

Навесні 2014 року позивачу стало відомо,
що автомобіль, який він придбав у
ОСОБА_2 перебуває під арештом, оскільки
відповідач має невиконані грошові
зобов'язання. Передавши відповідачу
ОСОБА_3 спірний автомобіль, позивач
виїхав за місцем реєстрації ОСОБА_2, щоб
переоформити автомобіль на своє ім'я на
зняти з нього арешт. Повернувшись,
позивач дізнався, що у його відсутність
відповідач ОСОБА_3 користувався
спірним автомобілем, внаслідок чого
останній був вилучений та зберігається
на штрафному майданчику у м. Мерефа,
кожен день перебування автомобіля має
бути оплачений позивачем. У зв'язку з
порушенням його прав власника
автомобіля, позивач змушений
звернутись до суду із вказаним позовом.

Позивач та представник позивача у
судове засідання не з'явились, надали
суду заяву, якою просили розглянути
справу у відсутність позивача та
представника позивача, задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі та треті особи у
судове засідання не з'явилися, про час
та місце розгляду справи були
повідомлені своєчасно та належним
чином, про що в матеріалах справи
містяться відповідні документи,
причини неявки суду не повідомили,
заперечень за позовом не надали.

Суд, дослідивши надані докази у їх
сукупності, вважає позовні вимоги
такими, що підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Автомобіль марки Dadi, модель BDD6491Е, 2006
року випуску, універсал В,
реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований на ім'я ОСОБА_2,
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
виданого 16.09.2011 року Львівським
відділом реєстраційно-екзаменаційної
роботи ДАІ.

21 жовтня 2011 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1
було видано довіреність, посвідчену
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстровану в реєстрі за № 4605.
Вказаною довіреністю позивач був
уповноважений розпоряджатися
автомобілем марки Dadi, модель BDD6491Е, 2006
року випуску, універсал В,
реєстраційний номер НОМЕР_1 від імені
власника (продавати, обміняти, здати в
оренду, передати в заставу, позичку
тощо.

Як вбачається з розписки від 21.10.2011
року, ОСОБА_2 продав належний йому
автомобіль марки Dadi, модель BDD6491Е, 2006
року випуску, універсал В,
реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 за
8000 доларів США, які отримав у повному
обсязі, претензій матеріального
характеру не має.

Судом встановлено, що після видачі
довіреності на ім'я позивача,
останньому було передано спірний
автомобіль, ключі від нього та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України,
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що видаючи довіреність на право
розпорядження автомобілем ОСОБА_2, у
дійсності мав намір оформити договір
купівлі-продажу автомобіля. Дії сторін
правочину були спрямовані на настання
наслідків, передбачених договором
купівлі-продажу транспортного засобу,
а не доручення на вчинення будь-яких
дій щодо нього.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним
є правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин
вчинений сторонами для приховання
іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст.
203 ЦК України головним елементом угоди
(правочину) є вільне волевиявлення та
його відповідність внутрішній волі
сторін, які спрямовані на настання
певних наслідків, то основним
юридичним фактом, з яким пов'язується
удаваність правочину є відсутність
дійсної спрямованості волі
відповідача ОСОБА_2 на передання права
керування та розпорядження
автомобілем, воля та дії ОСОБА_2 були
спрямовані на укладення договору
купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України,
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом.

При таких обставинах, суд визнає
удаваним правочином видання
довіреності на право розпорядження
автомобілем, яка була видана
відповідачем ОСОБА_2, оскільки у
дійсності сторони довіреності мали на
меті укладення договору
купівлі-продажу автомобіля. При цьому
суд вважає за можливе застосувати до
відносин між позивачем та відповідачем
ОСОБА_2 наслідки договору
купівлі-продажу, визнавши за позивачем
право власності на спірний автомобіль,
відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України.

У ході судового розгляду справи було
встановлено, що постановами ВДВС
Жовківського РУЮ Львівської області №
ВП38528657 від 27.06.2013 року та
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
№ ВП39078182 від 01.11.2013 року оголошено
розшук майна боржника ОСОБА_2 та
накладено арешт на все належне йому
майно.

Відповідно до вказаних постанов
автомобіль марки Dadi, 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований на ім'я ОСОБА_2, на 472
кілометрі автодороги
Київ-Харків-Довжанський був тимчасово
затриманий працівниками ДАІ та
примусово переміщений на спеціальний
майданчик за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується актом тимчасового
затримання транспортного засобу від
08.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження»,
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд вважає за можливе захистити
права позивача, який набув право
власності на автомобіль, шляхом
звільнення автомобіля марки Dadi, 2006 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
з-під арешту та передання позивачу зі
спеціального майданчика.

Суд відмовляє у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача ОСОБА_3 сплатити вартість
перебування спірного автомобіля на
спеціальному майданчику, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Позивачем не доведено, що саме
відповідачем ОСОБА_3 поніс збитки,
пов'язані з перебуванням автомобіля на
спеціальному майданчику, не зазначений
розмір таких збитків, відсутні докази
їх понесення.

Крім того, обставини, за яких внаслідок
дій відповідача ОСОБА_3 позивачу було
заподіяно матеріальну шкоду, не
підтверджують наявними у матеріалах
справи доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 22, 202, 203, 317, 334, 335, 391, 392 ЦК України,
ст. 60 Закону України «Про виконавче
провадження»,-

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати довіреність, видану 21 жовтня 2014
року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1, посвідчену
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстровану в реєстрі за № 4605 -
удаваним правочином.

Застосувати наслідки договору
купівлі-продажу автомобіля марки Dadi,
модель BDD6491Е, 2006 року випуску, універсал
В, реєстраційний номер НОМЕР_1,
укладеного 21 жовтня 2011 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль марки Dadi, модель BDD6491Е, 2006
року випуску, універсал В, номер кузова
НОМЕР_3.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права володіння, користування та
розпорядження автомобілем марки Dadi,
модель BDD6491Е, 2006 року випуску, універсал
В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Звільнити автомобіль марки марки Dadi,
модель BDD6491Е, 2006 року випуску, універсал
В, реєстраційний номер НОМЕР_1 з-під
арешту, накладеного постановами ВДВС
Жовківського РУЮ Львівської області №
ВП38528657 від 27.06.2013 року та
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
№ ВП39078182 від 01.11.2013 року та повернути зі
спеціального майданчику за адресою:
АДРЕСА_1 власникові - ОСОБА_1.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя:
Назаренко О.В.