АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7233/14
Головуючий 1 інстанції:
Справа № 635/2131/14-ц
Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М.,
Івах А.П.

за участю секретаря - Курносової К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Харківського
районного суду Харківської області від
10 липня 2014 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за розпискою,
-

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в
якому просив стягнути із ОСОБА_3 на його
користь 7 250 грн. боргу за розпискою.

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
10 липня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на корись ОСОБА_4 суму
заборгованості в розмірі 7 250 грн.

Судові витрати залишено за ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що між ним та ОСОБА_4 не
було укладено письмового договору,
окрім розписки.

Cудова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явилися у
судове засідання, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо встановлено, що
суд першої інстанції постановив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що між
сторонами укладено договір позики,
який не виконується відповідачем, а
тому сума боргу підлягає стягненню.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони повністю відповідають
обставинам справи, яким суд дав вірну
оцінку.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Довід апеляційної скарги стосовно
того, що між відповідачем і позивачем, в
порушення вимог ст.. 208 ЦК України, не
було укладено письмового договору
позики, судовою колегією не
приймається, оскільки згідно з ч. 2 ст.
1047 ЦК України на підтвердження
укладання договору позики та його умов
може бути пред'явлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Наявність у відповідача зобов'язання
повернути гроші за придбаний апарат
підтверджується оригіналом розписки
на суму 10000 грн. (а.с. 21) На вказаній
розписці є відмітки про часткове
повернення боргу в сумі 2750грн.

Відповідно до ст..1053 ЦК України за
домовленістю сторін борг, що виник із
договору купівлі-продажу, найму або
інших підстав, може бути замінений
позиковим зобов'язанням, який
проводиться з додержанням вимог ст.. 1047
наведеного Кодексу

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позику у строк та в порядку, що
встановлено договором.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про стягнення з відповідача
суми боргу.

Щодо доводу апеляційної скарги
відносно того, що придбаний для
лікування апарат не дав належного
результату під час лікування та
відсутність ліцензій та дозволів на
відповідну діяльність у позивача, то
вказані питання знаходяться поза
межами позовних вимог і відносяться до
інших правовідносин, які відповідач не
позбавлений можливості вирішити у
встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів поданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які привели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України судова колегія
судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Харківського районного
суду Харківської області від 10 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії