Справа № 409/2616/12
Провадження № 6/209/531/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
Дніпровський районний суд міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.

при секретарі Паляниці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпродзержинську заяву Публічного
акціонерного товариства “Укртелеком”
про приведення виконавчого документа у
відповідність до вимог, встановлених
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» у справі № 2н-515/2012 рік про
стягнення заборгованості з ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2014 року представник ПАТ
“Укртелеком” звернувся до суду з
заявою, в якій, посилаючись на ст. 369 ЦПК
України, просить направити запит до
Державної податкової служби України
відносно надання інформації про
реєстраційний номер облікової картки
платника податків ОСОБА_1, що мешкає:
вул. Інтернаціоналістів, 11в-104; на
підставі отриманої відповіді
постановити ухвалу про внесення
доповнень у відповідності до ст.18
Закону України «Про виконавче
провадження», зазначивши
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника.

Сторони в судове засідання не
з’явились та про причини своєї неявки
суд не повідомили.

Вивчивши заяву, матеріали справи №
2н-515/2012 рік про видачу судового наказу
про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, суд вважає, що в задоволенні
заяви представника ПАТ “Укртелеком»
необхідно відмовити.

За змістом статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», судовий наказ
є виконавчим документом на підставі
якого державною виконавчою службою
здійснюється примусове виконання
рішень.

Судовий наказ відповідно до положень
частини 2 статті 103 ЦПК України має
відповідати вимогам до виконавчого
документа, встановленим Законом
України "Про виконавче провадження" та
обов'язково містити положення про дату
видачі судового наказу стягувачу, дату
набрання судовим наказом законної сили
та строк пред'явлення судового наказу
до виконання. Зазначені відомості
вносяться до судового наказу у день
його видачі стягувачу для пред'явлення
до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
наказом Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 01
березня 2012 року задоволені вимоги
Публічного акціонерного товариства
“Укртелеком” в особі
Дніпродзержинської філії ПАТ
«Укртелеком», в особі Цеху
телекомунікаційних послуг № 3,
стягнуто з ОСОБА_1 318,37 грн. в рахунок
погашення заборгованості за
користування телекомунікаційними
послугами, судовий збір в сумі 107,30 грн.
Судовий наказ набрав чинності 21 квітня
2012 року. Строк пред’явлення судового
наказу до виконання – один рік з
наступного дня після набрання наказом
законної сили. Судовий наказ видано
стягувачу 08.05.2012 року.

Згідно статті 369 ЦПК України, суд, який
видав виконавчий лист (судовий наказ),
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, про що
постановляє ухвалу.

Отже, наведеною нормою процесуального
закону визначений порядок усунення
недоліків у виконавчому документі,
зокрема, виправлення допущеної у ньому
помилки.

Проте, на час видачі судового наказу №
2н-515/2012 Дніпровським районним судом м.
Дніпродзержинська судом (01.03.2012 року)
стаття 18 ЗУ "Про виконавче провадження"
не містила вимог про зазначення в
виконавчому документі індивідуального
ідентифікаційного номера боржника, а
тому судовий наказ, який також є і
формою судового рішення у цивільній
справі, відповідав вимогам діючого
законодавства.

Після закінчення розгляду цивільної
справи, в тім числі і у формі наказаного
провадження, суд не має повноважень
витребувати будь які відомості за цією
справою.

Разом з тим відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі й
конфіденційну.

У разі відмови державними виконавцями
у відкритті виконавчих проваджень з
підстав не зазначення у виконавчих
документах індивідуального
ідентифікаційного номеру боржника,
стягувач має право звернутися до суду
щодо оскарження таких рішень
(Постанова Верховного Суду України від
21 травня 2014 року у справі N 6-45цс14).

Враховуючи вимоги наведених норм
закону і встановлені обставини, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для задоволення заяви
представника Публічного акціонерного
товариства “Укртелеком” про
приведення виконавчого документа у
відповідність до вимог, встановлених
ст.18 Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі викладеного та керуючись
ст. 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству “Укртелеком” у
задоволенні заяви про приведення
виконавчого документа у відповідність
до вимог, встановлених ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» по цивільній справі №
2н-515/2012 рік про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпровський райсуд м.
Дніпродзержинська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня винесення ухвали.

Суддя

Байбара Г.А.