№ 336/6494/14-ц
провадження № 2/336/2863/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 р.
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Дмитрюк О.В.,

при секретарі
Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням,
вселення, визначення порядку
користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаним позовом.

В позові зазначила, що з відповідачем у
справі вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 10.10.1992 р., шлюб
між ними був розірваний 23.08.2012 р.

В період шлюбу за спільні кошти вони
придбали двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 30.11.2012 р., право
власності на ? частину вказаної
квартири було визнано за нею. Таким
чином, їй та відповідачу належить по ?
частині зазначеної квартири.

В квартирі, окрім неї та ОСОБА_2
зареєстрований також їх син.

У квартирі вона мешкала разом з сином,
його дружиною та малолітньою дитиною.
Відповідач став вживати спиртні напої,
ображати її та сина. У зв»язку з чим
вона, разом з сином та його родиною,
вимушена проживати у своїх батьків в
с.Приморське Василевського району
Запорізької області.

Квартира двокімнатна, складається з:
кімнат площею 17,3 кв.м. та 10,6 кв.м.
(ізольовані), кухні площею 8,6 кв.м.,
ванної кімнати площею 2 кв.м., коридору
8,1 кв.м., кладової 1,2 кв.м.

Відповідач займає обидві кімнати та
чинить їй перешкоди у користуванні
власністю.

За позовом ОСОБА_1, посилаючись на
ст.ст.319, 358, 391 ЦК України, просить
вселити її до квартири АДРЕСА_1;
визначити порядок користування
вказаною квартирою, виділивши їй
кімнату площею 17,3 кв.м., відповідачу
кімнату площею 10,6 кв.м., кухню, ванну,
коридор, туалет залишити в спільному
користуванні співвласників;
зобов»язати ОСОБА_2 не перешкоджати їй
в користуванні квартирою та стягнути з
відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримала, пояснила, що в цей час
мешкає в квартирі, відповідач не чинить
їй перешкод в користуванні житлом.
Просила визначити порядок
користування квартирою.

Відповідач в судовому засіданні
заперечуючи проти позову пояснив, що
він ніколи не чинив перешкод ОСОБА_1 в
користуванні квартирою, позивач зараз
мешкає в квартирі, має ключі від житла
та користується більшою кімнатою.
Вважав визначення порядку
користування квартирою,
запропонований позивачем,
несправедливим, оскільки він є
власником ? частини квартири та має
право користуватись житлом відповідно
до часток співвласників.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування і подання доказів регулює
ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування або
розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що сторони є
власниками квартири АДРЕСА_1, по 1/2
частині кожен, про що надано копію
рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 30.11.2012 р. (а.с.4) та
копію витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності (а.с.5).

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що
відповідач чинить їй перешкоди в
користуванні житловим приміщенням -
вказаною вище квартирою.

В процесі розгляду позивач пояснила, що
ОСОБА_2 не перешкоджає їй у
користуватись квартирою, вона
вселилась до належного їй житла та
мешкає в ньому.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд (ч.2
ст.11 ЦПК України). Доказом у справі є
також пояснення сторін (ст.57 ЦПК
України).

Виходячи з наведеного, судом не
встановлено підстав для захисту прав
ОСОБА_1 (ст.3 ЦПК України) на
користування житлом шляхом вселення та
зобов»язання відповідача не чинити
перешкод, у зв»язку з чим зазначені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Вирішуючи позов в частині визначення
порядку користування квартирою, суд
виходив з наступного.

За ст.ст.317, 319 ЦК України власникові
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном на
власний розсуд; усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Ст.358 ЦК України визначає, що право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою; кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Вимоги позивача, як одного із
співвласників ? частини квартири, про
надання їй у користування кімнати, що є
більшою в півтора рази, ніж та, що
ОСОБА_1 пропонує залишити в
користуванні відповідача, не
відповідають ст.358 ЦК України, а тому не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст..88 ЦПК України,
стягненню не підлягають і судові
витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 207, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням,
вселення, визначення порядку
користування квартирою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання через Шевченківський
районний суд м.Запоріжжя протягом
десяти днів після проголошення рішення
суду апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.В.Дмитрюк