У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом відкритого
акціонерного товариства «Сведбанк»
(далі - ВАТ «Сведбанк») до ОСОБА_4 про
стягнення суми заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту за касаційною скаргою ОСОБА_4
на заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 16 лютого
2011 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 9 вересня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ВАТ «Сведбанк»
звернулося до суду із указаним позовом,
у якому з урахуванням уточнень просило
стягнути із ОСОБА_4 на свою користь
заборгованість за кредитом у розмірі 326
171 грн 87 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що за
умовами укладеного 3 липня 2007 року між
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4
кредитного договору, останній отримав
кредит у розмірі 69 080 дол. США зі сплатою
13 % річних та із строком
користування до 2 липня 2025 року.
Відповідно до п. 1.1 статуту
найменування АКБ «ТАС-Комерцбанк»
змінено на ВАТ «Сведбанк».
Банк свої зобов'язання виконав у
повному обсязі та надав відповідні
грошові кошти. Проте, ОСОБА_4 умови
договору порушив, внаслідок чого
станом на 19 листопада 2009 року
утворилася заборгованість за кредитом
у розмірі 326 171 грн 87 коп., з яких:
заборгованість за кредитом - 36 971
дол. США, що еквівалентно 295 409 грн 38 коп.;
заборгованість за відсотками - 3 545,95
дол. США, що еквівалентно 28 333
грн 20 коп., пеня - 304,03 дол. США, що
еквівалентно 2429 грн 29 коп.

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від
16 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалюю апеляційного суду Харківської
області від 9 вересня 2014 року, позов ВАТ
«Сведбанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ВАТ «Сведбанк»
заборгованість за кредитом у розмірі 326
717 грн 87 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й суд
апеляційної інстанції, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позов ВАТ «Сведбанк» підлягає
задоволенню, керуючись при цьому
нормами ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК
України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 лютого
2011 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 9
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта