У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Кафідової О.В., Колодійчука
В.М., Умнової О.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Управління
праці та соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради до ОСОБА_5,
третя особа: Ленінський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про стягнення надмірно
сплаченої суми тимчасової допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, за касаційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 23 червня 2014 року, ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 22 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року позивач - Управління
праці та соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з ОСОБА_5 надмірно сплачену суму
тимчасової допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів у
розмірі 3 248,73 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачу,
згідно її заяви, було призначено
тимчасову державну допомогу на доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько якої
ухиляється від сплати аліментів,
призначених рішенням Ленінського
районного суду м. Харкова
від 14 серпня 2008 року. У серпні 2012 року
ОСОБА_7, батько дитини, помер. Таким
чином, після його смерті відповідач
незаконно отримувала допомогу на
дитину за період з 1 вересня 2012 року по 30
червня 2013 року, у зв'язку
із чим, безпідставно отримала надмірно
сплачену суму відповідної допомоги.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Харкова від 23 червня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 22 липня 2014 року
рішення районного суду скасовано,
провадження у справі закрито з підстав,
передбачених п.1 ч.1 ст.205, ч.1 ст.310 ЦПК
України.

Позивач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив із
недоведеності позивачем того факту, що
ОСОБА_5 знала про смерть ОСОБА_7,
внаслідок чого не могла повідомити
позивача про даний факт.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що даний спір підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства, оскільки виник між
суб'єктом владних повноважень та
фізичною особою, є публічно-правовим
спором. Місцевий суд безпідставно
прийняв до свого провадження та
розглянув по суті позовну заяву
Управління праці та соціального
захисту населення адміністрації
Ленінського району Харківської
міської ради.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду, з
наступних підстав.

Предметом позовних вимог у даній
справі за позовом Управління праці і
соціального захисту населення є
стягнення з фізичної особи суми
надмірно виплаченої тимчасової
допомоги у зв'язку з ненаданням
відомостей, що впливають на
призначення і виплату цієї допомоги.

Вказана державна соціальна допомога
передбачена Порядком призначення та
виплати тимчасової державної допомоги
дітям, батьки яких ухиляються від
сплати аліментів, не мають можливості
утримувати дитину або місце проживання
їх невідоме, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України 22 лютого 2006
року за № 189.

Відповідно до пункту 5 вказаного
Порядку тимчасова допомога
призначається і виплачується за місцем
проживання (перебування) одного з
батьків, який утримує дитину (далі -
одержувач), управлінням праці та
соціального захисту населення
районної, районної у мм. Києві та
Севастополі держадміністрації,
структурним підрозділом з питань праці
та соціального захисту населення
виконавчого органу міської, районної у
місті ради (далі - орган праці та
соціального захисту населення)

Покриття витрат, пов'язаних з
виплатою тимчасової допомоги,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету, наданих як
субвенція місцевому бюджету (п. 15
Порядку).

У підпункті 3 п.31 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 1
березня 2013 року роз'яснено, що
відповідно до частини першої статті 5
Закону України від 21 листопада 1992 року
№ 2811-XII «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» всі види державної допомоги
сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку
з вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновлювачів, опікуна,
піклувальника). Частиною другою статті
22 зазначеного Закону передбачено, що
суми державної допомоги, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
громадян (у результаті подання
документів із свідомо неправдивими
відомостями, неподання відомостей про
зміни у складі сім'ї, приховування
обставин, що впливають на виплату
державної допомоги, тощо), стягуються
згідно з законом.

Враховуючи наведене, спір виникає за
зверненням суб'єкта владних
повноважень (управління праці та
соціального захисту населення) і не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

В даному випадку спір виник за
зверненням суб'єкта владних
повноважень з приводу суми державної
допомоги, виплаченої надміру внаслідок
зловживань з боку ОСОБА_5, яка, згідно
доводів позивача, не повідомила про
смерть боржника у виконавчому
провадженні про стягнення аліментів.
Такий спір є публічно-правовим і
підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

В порядку цивільного судочинства
підлягав би розгляду спір органу
соціального захисту населення до
ОСОБА_7 про відшкодування виплачених
сум допомоги дитині, від сплати
аліментів на користь якої він ухилявся.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про неналежність розгляду даного спору
в порядку ЦПК України у зв'язку із чим
обґрунтовано закрив провадження у
справі.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваної
ухвали.

За таких обставин, відповідно до ст.337
ЦПК України касаційну скаргу слід
відхилити і залишити оскаржувану
ухвалу суду апеляційної інстанції без
змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
адміністрації Ленінського району
Харківської міської ради відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 22 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук судді В.С.
Висоцька О.В. Кафідова В.М.
Колодійчук О.В. Умнова