Провадження № 243/1739/14
Cправа № 2/243/1001/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючої- судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Ляшко О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Слов'янську
цивільну справу за ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Акцент - Банк» про визнання умов
споживчого кредиту такими, що
порушують права споживача та визнання
документу, таким, що є неналежним та
порушує права споживача,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2014 року ОСОБА_2
звернувся до ПАТ «А - Банк» із позовною
заявою, в якій вказував, що з
відповідачем по справі - ПАТ «А - Банк» 21
серпня 2008 року був укладений договір
споживчого кредиту № ACPYRC2110008, який
складається із заяви та загальних умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка»(Стандарт), за яким
позивачу був наданий кредит у сумі 17215
грн. 54 коп. на строк 36 місяців з метою.
Зазначає, що загальні умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка»(Стандарт) не відповідають
вимогам ч.4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», оскільки в порушення ДСТУ
4163-2003 «Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги оформлення
документів», надруковані дрібним
шрифтом(меншим за розмір 12-14),
міжрядковим інтервалом меншим ніж 1,5,
відсутня назва. Крім того зазначає, що
загальні умови не співпадають із
умовами прописаними в самій заяві,
оскільки у заяві не передбачені
комісії, в той час як із Загальних Умов
вбачається, що передбачена комісія за
надання кредиту(одноразова), яка
складає 10%(додається до суми кредиту),
комісія за розрахункове
обслуговування щомісячно складає 1,8%; в
заяві перший внесок становить 0%, із
документів необхідний лише паспорт, в
умовах необхідні паспорт, довідка про
доходи, ідентифікаційний номер; в заяві
вартість страховки складає 660грн. 54 коп,
в Загальних Умовах - 0%; у заяві
процентна ставка становить 1% на місяць
на суму залишку заборгованості, у
відповідності до Загальних Умов -
процентна ставка за кредитом
нараховується на залишок суми кредиту
і складає 12%; винагорода за надання
фінансового інструменту(єдино разова) -
1505 грн., згідно Загальних Умов -
наведеної винагороди не передбачено;
Згідно із заявою щомісячна винагорода
за надання фінансового інструменту
становить 309 грн. 88 коп., ., згідно
Загальних Умов - наведеної винагороди
не передбачено. Крім того, позивач
зазначає, що винагорода та комісія - це
різні складові. Також зазначає, що у
відповідності до заяви, споживчий
кредит надається за загальними умовами
надання кредиту - Розстрочка Стандарт,
разом з тим, загальні умови
передбачають надання криту за умовами
«Розстрочка», а не Розстрочка Стандарт.
Також позивач зазначає, що загальні
умови підписані лише позивачем, а
уповноважена особа відповідача
наведені умови не підписала. За таких
обставин, позивач просить визнати
документ - Загальні умови надання
споживчого кредиту таким, що порушує
права споживача - позивача по справі а
також визнати загальні умови надання
споживчого кредиту неналежним, тобто
таким, що не відноситься до заяви
позичальника № ACPYRC2110008.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала з
підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача Бикова
М.А.в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечила та
пояснила, що дійсно між сторонами був
укладений кредитно-заставний договір.
На вимогу ст..11 ЗУ «Про захист прав
споживачів», перед підписанням
кредитного договору, позивач був
ознайомлений із загальними умовами
кредитування, що і складають
оспорювані загальні умови. Однак
вказані загальні умови не є складовою
кредитного договору, який був
укладений між позивачем та
відповідачем. Кредитний договір
складається із Заяви та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт). Вважає, що
позивач був ознайомлений із вказаними
загальними умовами, про свідчить його
підпис, а тому в позові слід відмовити
за безпідставністю.

В судовому засіданні встановлені
наступні факти:

21 серпня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «А -
Банк» був укладений договір споживчого
кредиту № ACPYRC2110008, який складається із
заяви та загальних умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка»(Стандарт), за яким
позивачу був наданий кредит у сумі 17215
грн. 54 коп. на строк 36 місяців з кінцевим
терміном повернення коштів - 20 серпня
2011 року включно з метою придбання
товару, а також 660 грн. 54 коп. на оплату
страхового платежу зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць, на суму залишку
заборгованості за кредитом, єдино
разової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 1505
грн. 00 коп. та щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 309 грн. 88 коп. в обмін на
зобов'язання Позичальника з повернення
кредиту, сплати відсотків, винагороди,
комісії в зазначені в Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам (Розстрочка)(Стандарт) -строки.
Погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: починаючи з 20
вересня 2008 року(дата сплати першого
щомісячного платежу) щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 20
по 25 число кожного місяця. Позичальник
повинен надавати Банку
кошти(щомісячний платіж) у сумі 883 грн. 05
коп. для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсотків,
винагороди, комісії також інших витрат
згідно з Умовами.

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні текст Загальних умов
надруковані дрібним шрифтом(меншим за
розмір 12-14), з міжрядковим інтервалом
меншим ніж 1,5.

У судовому засіданні встановлено, що
кредитний договір був укладений 21
серпня 2008 року. У вказаний час також
були підписані оспорювані Загальні
умови.

У ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів»,
яка діяла на час укладення кредитного
договору та підписання Загальних Умов,
регламентувалися права споживача в
разі придбання ним продукції у кредит.
При цьому положення ч.4 ст.11, в яких
прямо заборонено у будь -який спосіб
ускладнювати прочитання споживачем
тексту детального розпису сукупної
вартості споживчого кредиту,
зазначеного у договорі про надання
споживчого кредиту або у додатку до
такого договору, у тому числі шляхом
друкування його кеглем, меншим за кегль
шрифту основного тексту, злиття
кольору шрифту з кольором фону, набули
чинності у відповідності до Закону №
3795-VI від 22.09.2011.

Отже на думку суду, доводи представника
позивача в тій їх частині що загальні
умови порушують права позивача як
споживача, оскільки документ
надрукований дрібним шрифтом, суд не
може прийняти до уваги, у зв'язку із
дією закону у часі.

Вирішуючи спір в частині вимог про
визнання Загальних Умов, такими що не
належать до кредитного договору, суд
виходив з наступного.

Як вбачається із заяви позичальника,
підписаної позивачем, Заява разом із
запропонованими А-Банком Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») »(Стандарт),
Тарифами складає кредитний договір
(а.с.4).

У судовому засіданні встановлено, що
складовою кредитного договору є саме
Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), а Загальні умови, які є
предметом даного спору були підписані
позивачем при укладенні кредитного
договору на виконання вимог ч.2 ст. 11 ЗУ
«Про захист прав споживачів». Наведені
обставини визнані представником
відповідача, а також підтверджуються
відомостями у Заяві позичальника (а.с.4),
оглянутими у судовому засіданні
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт).

Так, у відповідності до вимог ч.2 ст..11
ЗУ «Про захист прав споживачів», в
редакції, яка діяла на час укладення
кредитного договору між позивачем та
відповідачем, 2. Перед укладенням
договору про надання споживчого
кредиту кредитодавець зобов'язаний
повідомити споживача у письмовій формі
про:

1) особу та місцезнаходження
кредитодавця;

2) кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит може
бути витрачений;

б) форми його забезпечення;

в)наявні форми кредитування з коротким
описом відмінностей між ними, в тому
числі між зобов'язаннями споживача;

г) тип відсоткової ставки;

ґ) суму, на яку кредит може бути
виданий;

д)орієнтовну сукупну вартість кредиту
та вартість послуги з оформлення
договору про надання кредиту (перелік
усіх витрат, пов'язаних з одержанням
кредиту, його обслуговуванням та
поверненням, зокрема таких, як
адміністративні витрати, витрати на

страхування, юридичне оформлення тощо);

е) строк, на який кредит може
бути одержаний;

є) варіанти повернення кредиту,
включаючи кількість платежів, їх
частоту та обсяги;

ж) можливість дострокового
повернення кредиту та його умови;

з) необхідність здійснення
оцінки майна та, якщо така оцінка є
необхідною, ким вона здійснюється;

и) податковий режим сплати
відсотків та про державні субсидії,
на які споживач має право, або
відомості про те, від кого споживач
може одержати докладнішу інформацію;

і) переваги та недоліки пропонованих
схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної
інформації суб'єкт господарювання,
який повинен її надати, несе
відповідальність, встановлену
статтями 15 і 23 цього Закону.

За змістом ст..15 ЗУ «Про захист прав
споживачів»(в ред.., яка діяла на час
укладання кредитного договору),
споживач має право на одержання
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію,
що забезпечує можливість її свідомого
і компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги). Інформація про
продукцію не вважається рекламою.

Частинами 7,8,9 ст. 15 ЗУ «Про захист прав
споживачів»(в ред.., яка діяла на час
укладання кредитного договору)
передбачені підстави відповідальності
у випадку, коли надання недоступної,
недостовірної, неповної або
несвоєчасної інформації про
продукцію та про виробника
(виконавця, продавця) спричинило:

1) придбання продукції, яка не
має потрібних споживачеві
властивостей, - споживач має право
розірвати договір і вимагати
відшкодування завданих йому збитки;

2) неможливість використання
придбаної продукції за
призначенням - споживач має право
вимагати надання у прийнятно короткий,
але не більше місяця, строк належної
інформації. Якщо інформацію в
обумовлений строк не буде надано,
споживач має право розірвати договір і
вимагати відшкодування збитків;

3)заподіяння шкоди життю, здоров'ю або
майну споживача - споживач має право
пред'явити продавцю (виробнику,
виконавцю)вимоги, передбачені статтею
16 цього Закону, а також вимагати
відшкодування збитків, завданих
природним об'єктам, що перебувають у
його володінні на праві власності
або на інших підставах, передбачених
законом чи договором. Збитки, завдані
споживачеві недобросовісною
рекламою, підлягають відшкодуванню
винною особою у повному обсязі.

Продавець не звільняється від
відповідальності у разі неодержання
ним від виробника (імпортера)
відповідної інформації про товар.

9. Під час розгляду вимог споживача про
відшкодування збитків, завданих
недостовірною або неповною
інформацією про продукцію чи
недобросовісною рекламою, необхідно
виходити з припущення, що у споживача
немає спеціальних знань про
властивості

та характеристики продукції, яку він
придбаває.

Статтею 23 ЗУ «Про захист прав
споживачів», передбачаються штрафні
санкції, які стягуються у порядку,
визначеному КМУ у державний бюджет.

Позивачка у позовній заяві просить
визнати загальні умови такими, що не
відносяться до кредитного договору,
укладеного між позивачем та
відповідачем з тих підстав, що А-Банком
надана свідомо неправдива інформація з
приводу умов надання кредиту, оскільки
Загальні Умови не відповідають умовам
кредитування, вказаним у заяві -
позивальника № АСРYRС 21170008 від 21 серпня
2008 року.

Аналізуючи Загальні Умови кредиту, які
були підписані позивачем 21 серпня 2008
року у сукупності із вимогами ч.2 ст.11 ЗУ
«Про захист прав споживачів», суд
приходить до висновку, що підстав
вважати, що А-Банк надав позивачеві
недостовірну інформацію щодо
загальних умов кредитування, немає, а
розбіжності в умовах кредитування у
заяві та в Загальних умовах, на які
посилається позивач, не свідчать про
перекручування та недостовірність
інформації, оскільки Загальні Умови
містять саме загальні відомості щодо
умов кредитування Банком, надаються
споживачеві з інформативною метою, за
якою споживача повинно бути
поінформовано про всі можливі умови
надання споживчого кредиту, в той час
як умови, кредитування, вказані у Заяві
позичальника, є спеціальними, тобто
такими, за яких укладався кредитний
договір. Виходячи з аналізу спірних
загальних умов, спірні Загальні Умови
містять всю необхідну інформацію,
передбачену вимогами ч.2 ст. 11 ЗУ «Про
захист прав споживачів»(у ред.. на час
укладання кредитного договору), та
будь-яким чином не порушують прав
позивача, який був ознайомлений як із
загальними умовами кредитування, так і
з умовами, вказаними у Заяві
позичальника, яка є невід'ємною
частиною кредитного договору.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку встановленому
законом, звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що підстав вважати, що А-Банк
у порушення вимог ч.2 ст.11, ст..15 ЗУ «Про
захист прав споживачів» надав
позивачеві недостовірну інформацію, у
суду немає, як немає підстав вважати, що
відповідачем були порушені права
позивача, як сторони споживчого
кредиту, який складається із заяви
разом із запропонованими А-Банком
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
»(Стандарт), Тарифами.

За таких обставин, суд вважає, що у
позові слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 61, 209, 212-215ЦПК України, ЗУ
«Про захист прав споживачів», суд, -

В
И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Акцент Банк»
про визнання документу таким, що є
неналежним та порушує права споживача -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті в
єдиному екземплярі.

Повний текст рішення суду виготовлений
24 вересня 2014 року.

Головуюча - суддя:
О.В.Ільяшевич