АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого Заводян К. І.

Суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

Секретаря: Скрипник С.В.

З участю: ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" (далі: ТзОВ "Кей-Колект") до
ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 10 вересня 2014 року,
-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
"Кей-Колект" подало позов до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Посилалось на такі обставини.

12 липня 2007 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №0, згідно умов
якого останньому було надано кредит в
сумі 46000 швейцарських франків зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 8,99 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, на
споживчі цілі, строком до 11 липня 2018
року. ОСОБА_1 мав право отримати кредит
у вигляді одного або декількох траншів.

Для виконання зобов'язань банк
відкрив ОСОБА_1 рахунок для зарахування
коштів, спрямованих на погашення
заборгованості по кредиту, відсотках
та інших платежах.

________________________________________________________________________
______________________

Провадж. №22-ц/794/1474/14
Головуючий у першій
інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія: 19/27

Доповідач: Заводян К.І.

Того ж дня, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
акціонерним комерційним інноваційним
банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було
укладено договір поруки №126413. Згідно
п.1.3 договору поруки, у разі невиконання
ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним
договором боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники всім своїм майном,
на яке згідно з чинним законодавством
може бути звернено стягнення.

Згідно укладеного договору факторингу
№4 від 11 червня 2012 року змінився
кредитор, право вимоги кредитної
заборгованості перейшло від ПАТ
"УкрСиббанк" до ТзОВ "Кей-Колект".

ОСОБА_1 систематично не виконував
взяті на себе зобов'язання за
договором. Станом на 10 вересня 2012 року
утворилась заборгованість в сумі 33690
швейцарських франків 35 сантимів, що
згідно офіційного курсу НБУ (100
швейцарських франків = 837 грн. 93 коп.)
еквівалентно 282120 грн. 74 коп., в тому
числі:

31365 швейцарських франків 05 сантимів, що
згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно сумі 262648 грн. 83 коп.) -
заборгованість по кредиту;

2325 швейцарських франків 30 сантимів, що
згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно сумі 19471 грн. 91 коп.) -
заборгованість по процентах за
користування кредитом.

ТзОВ "Кей-Колект" просило стягнути із
ОСОБА_1, ОСОБА_3 на його користь вказану
суму боргу - 33690 швейцарських франків 35
сантимів, що за офіційним курсом НБУ (100
швейцарських франків = 837 грн. 93 коп.)
еквівалентно 282120 грн. 74 коп., та
вирішити питання про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_3 на його користь судових
витрат.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 10 вересня 2014 року
позов ТзОВ "Кей-Колект" задоволено
частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на
користь ТзОВ "Кей-Колект"
заборгованість в сумі 31690 швейцарських
франків 35 сантимів, що згідно
офіційного курсу НБУ еквівалентно 265362
грн. 14 коп. та витрати по сплаті
судового збору в сумі 2653 грн. 62 коп.

ОСОБА_1 подав на рішення суду
апеляційну скаргу.

Вважає рішення суду незаконним і
необґрунтованим.

ТзОВ "Кей-Колект" не виконав умови
кредитного договору, надавши йому лише
17000 швейцарських франків.

Суд не звернув уваги, що єдиним доказом
отримання позичальником коштів є
меморіальний ордер, однак наявні у
справі меморіальні ордери є
незаконними, належним чином не
підписані, а відтак в силу ст.59 ЦПК
України не є допустимими доказами
отримання ним коштів.

Крім того, позивачем не було надано
жодного оригіналу документів, які би
підтвердили зарахування кредитних
коштів та отримання їх ним.

Суд прийняв до уваги неправильний
розрахунок його заборгованості,
поданий позивачем. Відсотки за
користування кредитом нараховувались
із суми 35100 швейцарських франків, а не
із суми 33100 швейцарських франків, що в
свою чергу призвело до незаконності
нарахувань відсотків по недоотриманій
сумі в 2000 швейцарських франків.

Вважає, що у нього за кредитним
договором заборгованості немає, а є
навпаки переплата. Даний факт
підтверджується банківською випискою
від 29 листопада 2013 року.

Просив скасувати рішення районного
суду та ухвалити нове рішення, яким в
позові ТзОВ "Кей-Колект" відмовити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позов ТзОВ
"Кей-Колект", суд першої інстанції
вірно виходив з того, що згідно ст.ст.1054
ч.І, 1055 ч.І ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Кредитний
договір укладається у письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що
12 липня 2007 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
"УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений письмовий договір про
надання споживчого кредиту № 0 (т.1
а.с.6-10), згідно умов якого відповідачу
було надано у тимчасове користування
на умовах повернення, строковості,
платності, забезпеченості кредит на
споживчі цілі у формі кредитної лінії в
сумі 46000 швейцарських франків, які
відповідач мав право отримати у
вигляді одного або декількох траншів,
строком до 11 липня 2018 року з щомісячною
процентною ставкою в розмірі 8,99%
річних, сплата кредиту здійснюється за
графіком на поточний рахунок № 596.

Відповідно до п. 1.1 договору банк
зобов'язувався надати позичальнику
кредитні кошти в іноземній валюті в
сумі 46000 швейцарських франків, що
еквівалентно сумі 193215 грн. 74 коп. за
курсом НБУ на день укладення договору,
а позичальник зобов'язувався прийняти,
належним чином використати і повернути
банку кредитні кошти (кредит) та
сплатити плату за кредит у порядку та
на умовах, зазначених в договорі.
Позичальник мав право отримати
кредитні кошти у вигляді одного або
декількох траншів, загальна сума яких
не може перевищувати розміру суми
кредиту, зазначеного в цьому пункті
договору, для чого надає до банку
письмову заяву (за формою згідно вимог
банку), в якій зазначає бажану суму
траншу (в межах загальної суми кредиту)
та бажану дату його отримання. Така
заява позичальника, укладена та надана
згідно умов цього договору, є підставою
для видачі банком траншу позичальнику.

Відповідно до п.1.5 договору банк надає
позичальнику кредит шляхом
зарахування кредитних коштів на
поточний рахунок №7200, відкритий в
банку на ім'я відповідача. Договір
підписаний представником банку та
позичальником ОСОБА_1 без будь-яких
застережень. В цей же день, 12 липня 2007
року, між акціонерним комерційним
інноваційним банком "УкрСиббанк" та
ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до
договору (а.с.11-15 т.1), згідно умов якої
був затверджений графік платежів,
визначення сукупної вартості кредиту,
тарифи банку та доповнено деякі пункти
договору. Вказане свідчить що
відповідач погодився зі всіма
зазначеними в договорі умовами надання
кредиту.

24 грудня 2009 року між АКБ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до
кредитного договору, а.с.16-18), згідно
якої викладений в новій редакції пункт
1.3.4 договору , а також змінено графік
погашення за договором.

В забезпечення зобов'язань за
кредитним договором із ОСОБА_3 укладено
договір поруки № 126413 від 12 липня 2007
року (а.с.19 т.1), відповідно до пунктів 1.3.
та 1.4. якого у разі невиконання
боржником ОСОБА_1 всіх зобов'язань за
кредитним договором боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору
ОСОБА_1 подав до банку чотири заяви (від
12 липня, 10 жовтня 2007 року, 12 березня та 17
червня 2008 року (а.с.122-125) про надання
йому в ці дні кредитних коштів в межах
ліміту поновлювальної кредитної лінії,
відкритої згідно договору №0 від
12 липня 2007 року, в сумі 17000, 11200, 2900 та 2000
швейцарських франків (разом: 33100 шв.фр.),
які були зараховані на його поточний
рахунок №7200 (а.с.179-182, 156-171, 184- 196
т.1,).

Згідно висновку судово-економічної
експертизи № 34 від 18 квітня 2014 року
(а.с.225-228 т.1), проведеної згідно ухвали
суду за клопотанням відповідача, всі
обов'язкові реквізити меморіальних
ордерів про видачу вказаних сум
кредиту заповнені, за винятком
підписів відповідального виконавця
банку, який оформив меморіальний ордер,
та працівника, на якого покладено
функції контролера. Однак ці підписи
відсутні і в копії меморіального
ордеру № від 12 липня 2007 року,
згідно якого на рахунок відповідача
зараховано суму 17000 швейцарських
франків кредитних коштів, отримання
яких відповідач не заперечує. Тому суд
обґрунтовано визнав їх належними і
допустимими доказами.

Обґрунтовано відхилив суд доводи
позивача про отримання ОСОБА_1 13 серпня
2008 року кредитних коштів в сумі 2000
швейцарських франків (а.с. 183 т.1),
оскільки той не подав суду копію заяви
ОСОБА_1 про надання йому цієї суми
кредиту.

Перевіривши матеріали справи і
дослідивши обставини справи, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про отримання
ОСОБА_1 від АКБ "УкрСиббанк" шляхом
перерахування на його поточний
рахунок чотирма траншами, у межах
ліміту кредитної лінії, 33100
швейцарських франків. Умовами
кредитного договору №0 порядок
отримання позичальником кредитних
коштів з його поточного рахунку
№7200 не врегульований. Тому суд
обгрунтовано відхилив доводи
відповідача про неотримання ним усіх
наданих коштів.

Судом також встановлено, що отримавши
від позичальника кредит, ОСОБА_1 умови
кредитного договору не виконував,
заборгувавши банку 29365 швейцарських
франків 05 сантимів, що за курсом НБУ -
100 франків еквівалентно 837 грн.93 коп.
складає 245890 грн. 23 коп. Борг по сплаті
відсотків за користування кредитом
складає 2325 швейцарських франків 30
сантимів (або 19471 грн. 91 коп.). Сума боргу
разом: 31690 швейцарських франків 35
сантимів або 265542,95 гривень Доказів в
підтвердження іншої суми
заборгованості відповідачі не подали.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 має відповідати
за борг по кредитному договору
солідарно із ОСОБА_1

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається ґк
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Суд першої інстанції взяв до
уваги доводи позивача, про те, що
ОСОБА_1 були надані кредитні кошти в
сумі 17000, 11200, 2900 та 2000 швейцарських
франків (разом: 33100 шв.фр.), які були
зараховані на його поточний рахунок
№7200. Вказане також
підтверджується заявами ОСОБА_1 про
надання коштів, меморіальними ордерами
банку, довідками - розрахунками про
наявність заборгованості, виписками АТ
"Укрсиббанку" про рух коштів за
кредитним договором №0, які
містять відомості про зарахування
кредитних коштів на обумовлений
договором поточний рахунок ОСОБА_1.М.
№7200.

Ці докази ОСОБА_1 не спростовані.
Подані ним квитанції лише частково (на
суму 8559,54 фрн.) підтверджують
надхоження коштів на обумовлений
договором рахунок № 596. Частина
квитанцій підтверджує сплату ним
коштів на інший рахунок (не обумовлений
договором), сплату страхових платежів,
обміну валюти тощо.

На підставі наведеного колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
відповідає встановленим обставинам
справи, вимогам матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 10 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: