Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська надійшла
вищезазначена позовна заява (а. с. 3-5), в
обґрунтування якої позивач посилався
на те, що на підставі реєстраційного
посвідчення БТІ від 21 грудня 1992 року за
реєстровим № 66 є власником квартири
АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську. В даній
квартирі зареєстровані дружина
позивача - ОСОБА_3 та син позивача -
відповідач по справі - ОСОБА_2, який у
вересні 2012 року після сварки з батьком
пішов із дому та не повернувся, життям
та долею батьків не цікавиться,
позивачу відомо, що відповідач виїхав
працювати за межі України. У зв'язку з
зазначеним позивач просив суд визнати
відповідача таким, що втратив право
користування зазначеною квартирою (а.
с. 3-5).

Позивач надав заяву про розгляд даної
цивільної справи за його відсутності, в
заяві вказав, що позовні вимоги
підтримує, на задоволенні позову
наполягає (а. с. 34).

Відповідач у судове засідання не
з'явилась про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином шляхом надання
оголошення в засобах масової
інформації про виклик у судове
засідання (а. с. 32-33), про причини неявки
суду не повідомив, тому суд відповідно
до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за
можливе розглянути справу в заочному
порядку.

Дослідивши матеріали даної цивільної
справи, суд приходить до висновку щодо
можливості задоволення позовних вимог
з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
реєстраційного посвідчення БТІ від 21
грудня 1992 року за реєстровим № 66 є
власником квартири АДРЕСА_1 у м.
Дніпропетровську (а. с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 (а. с. 7) та разом зі своєю матір'ю
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а. с. 4).

Відповідно до акту №1 від 18 серпня 2014
року, складеного комісією ЖБК № 280,
ОСОБА_2, який зареєстрований в квартирі
АДРЕСА_1, та не з'являвся за адресою
реєстрації з вересня 2012 року (а. с. 19).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Житлового
кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, відповідач відсутній за
адресою: АДРЕСА_1 понад строки
встановлені частиною 1 статті 71 ЖК
України.

У зв'язку з чим, відповідач відповідно
до статті 72 ЖК України може бути
визнаний таким, що втратив право
користування даним житловим
приміщенням.

Так, згідно частини 1 статті 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі остаточного рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

У відповідності до частини 3 статті 10
ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

За таких обставин, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування житловим приміщенням
доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212,
213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 в м.
Дніпропетровську.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному
порядку, вттановленому ЦПК України, а
саме: рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В.Черновськой