Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2893/14-ц

29 грудня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представників позивача -
ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Надвірна
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3, інтереси якої за
дорученням представляє ОСОБА_1,
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4
про визнання його таким, що втратив
право на користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1, внаслідок того,
що тривалий час був відсутнім.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1. В даному житловому будинку
окрім неї також зареєстровані її брат
ОСОБА_5, мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_4,
шлюб між якими розірвано у вересні 2007
року. Однак її батько ОСОБА_4 -
відповідач по справі - в зазначеному
будинку не проживає з серпня 2013 року, за
комунальні послуги не сплачував і не
сплачує, своїх особистих речей немає,
виїхавши з вказаного житла у
невідомому напрямку, але в
добровільному порядку виписатися із її
житлового будинку в смт.Делятин не
хоче. Таким чином вважає, що відповідач
ОСОБА_4 не проживає у будинку без
поважних причин більше встановленого
законом строку, а тому втратив право на
користування даним житловим будинком.

Представник позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала з підстав, які викладені в
позовній заяві, просить суд задоволити
позов, визнати відповідача ОСОБА_4
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням в АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився з невідомих суду причин, про
день та час слухання справи
повідомлений завчасно і належним чином
через засоби масової інформації, про
причини неявки чи слухання справи в
його відсутність суду заяви не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про зміну
місця свого проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається по
останньому відомому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

За згоди сторони позивача суд прийшов
до висновку про ухвалення рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення
представника позивача, свідка та
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу ОСОБА_3 на підставі договору
дарування домоволодіння та земельної
ділянки від 08.09.2008 року на праві
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1 і яке зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно від 19.09.2008 року (а.с. 9-10). В
даному житловому будинку, окрім
позивача, зареєстрований відповідач по
справі ОСОБА_4, який є батьком
позивачки.

Як вбачається із копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між батьками
позивачки - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано
в Надвірнянському райвідділі РАЦС
24.09.2007 року, актовий запис № 187 (а.с.12).

Також судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 залишив місце проживання по
АДРЕСА_1 в серпні 2013 року і з того часу
жодного разу додому не навідувався, на
житло не претендував, а факт його
відсутності у спірному житлі
підтверджено даними акту обстеження
умов проживання від 27.11.2014 року,
виданого Делятинською селищною радою
Надвірнянського району (а.с. ), а також
поясненнями допитаної судом свідка
ОСОБА_7

Вирішуючи позов, суд погодився
з доводами позивача про те, що вона не
може здійснити своє право власності і
розпорядитися належним їй майном, так
як в житловому будинку залишився
зареєстрованим відповідач ОСОБА_4

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності непорушно, ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права
або обмежений в його здійсненні,
власник може бути позбавлений права
власності або обмежений в його
здійсненні тільки у випадках і в
порядку, встановленому законом,
примусове відчуження об'єктів права
власності може бути застосоване тільки
як виняток по мотивах суспільної
необхідності на підставах і в порядку,
встановленому законом, і за умови
попереднього і повного відшкодування
їх вартості. Об'єкт права власності
(спірний будинок) є житловим
приміщенням, тому режим мешкання в нім
регулюється нормами Житлового кодексу
України.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може
бути обмежений в праві користування
житловим приміщенням інакше як на
підставах і в порядку, передбаченому
законом, житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони використовуються проти їх
призначення або з порушенням прав
інших громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК
України член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Дослідивши всі наявні докази по справі,
суд прийшов до переконання, що визнання
відповідача таким, що втратив право на
користування спірним
будинковолодінням не завдасть
істотної шкоди його інтересам та не
порушить його права.

Спірне будинковолодіння не є власністю
відповідача ОСОБА_4 та належить в
цілому позивачу по справі ОСОБА_3

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги правомірні та
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки вказаний житловий будинок
належить позивачеві на праві власності
на законних підставах, відповідач не
проживає у ньому понад 1 рік, з
будь-якими вимогами про усунення
перешкод в користуванні цим майном в
установленому законом порядку не
звертався.

Тому, оцінюючи здобуті докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку про
задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 317,383,
386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64,72 ЖК
України, керуючись ст.ст.88, 209, 213- 216, 218,
224-226 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії. У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення, заочне рішення може
бути оскаржене відповідачем в
загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 30.12.2014
року.