Справа № 2-826/11
Провадження 6/352/67/14
У Х В А Л А

05 листопада 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого -
судді
Струтинського Р.Р.,

секретаря
Бардюк –
Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Тисменицького
районного суду заяву начальника
відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ
про встановлення або зміну способу і
порядку виконання, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання. Свої вимоги
обґрунтував тим, що на виконанні у ВДВС
Івано-Франківського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження щодо примусового
виконання листа Тисменицького
районного суду № 2-826 від 08.12.2011 року про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в сумі 86751 грн. 60 коп. При
проведенні виконавчих дій було
накладено арешт та проведено опис
будинковолодіння № 70 по вул.Сеченова в
с.Угорники Івано-Франківської міської
ради, що перебуває у власності ОСОБА_1 У
даному будинку зареєстрована
неповнолітня дитина останньої, у
зв»язку з чим він звернувся до органу
опіки і піклування Івано-Франківського
міськвиконкому щодо отримання згоди на
звернення стягнення на дане майно,
однак у наданні дозволу було
відмовлено. Відповідно до інструкції з
організації примусового виконання
рішень, якщо відсутній дозвіл органу
опіки і піклування на реалізацію
рухомого майна, державний виконавець
звертається до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення.

Заявник в судовому засіданні
заяву підтримав, просив її задоволити.

ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явилася. Від неї надійшло письмове
заперечення, у якому вона просила
відмовити у задоволенні заяви,
оскільки заява не містить конкретних
обставин, що утруднюють виконання
рішення суду, оскільки містить
посилання виключно на неможливість
отримати дозвіл органу опіки і
піклування на звернення стягнення на
будинковолодіння № 70 по вул.Сеченова в
с.Угорники Івано-Франківської міської
ради. Немає відомостей про те, які інші
заходи вжито в ході виконання рішення
суду і чи виконується на даний час
виконавчий документ боржником. Вона, в
свою чергу, систематично переказує в
користь стягувача кошти, а отже, не
ухиляється від виконання своїх
зобов»язань по виконавчому листу. Крім
того, заявлені вимоги заявника є
нерозбірливими та не чіткими, оскільки
не містять посилання на те, в який саме
спосіб суд зобов»язаний встановити
(змінити) спосіб і порядок виконання
рішення суду, і чим вказаний спосіб
буде більш дієвий та обгрунтованіший
ніж попередній.

Представник ОСОБА_1 в судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні заяви з підстав,
викладених у письмовому запереченні
ОСОБА_1

ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву не
визнала та суду пояснила, що державним
виконавцем не вчинено ряд дій, а саме:
не розшукано кошти, що були на рахунку
ОСОБА_1 в сумі 10000 грн., про що остання
надала інформацію державному
виконавцю 04.07.2012 року; не вчинив дії
щодо розшуку, опису, арешту та
вилучення і реалізації майна боржника,
на яке вказує сама відповідачка, а саме
– земельну ділянку. В постанові
Івано-Франківського міського суду від
13.03.2013 року в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_2 до комісії з питань
захисту прав дитини виконкому
Івано-Франківської міської ради про
визнання протиправними та скасування
рішення даної комісії від 19.07.2012 року
вказано, що в боржника ОСОБА_1 є в
наявності інше майно, а державний
виконавець не вживає заходів для
виконання рішення суду. Також
заявником не виконано вимоги ст. 69 ЗУ
«Про виконавче провадження», оскільки
не звернуто стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші
доходи боржника, у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках
чи інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному
обсязі належних до стягнення сум.
Впродовж більше двох років майновий
стан боржника не перевірявся. Зважаючи
на відсутність будь-яких пропозицій зі
сторони виконавчої служби вважає, що
обставини, які утруднюють виконання
рішення суду відсутні, а рішення суду
не виконане виключно по вині
державного виконавця, а тому дана заява
ВДВС є безпідставою та не підлягає до
задоволення. Просила відмовити у
задоволенні заяви.

Вислухавши заявника, представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2, суд приходить до
висновку, що в задоволенні заяви слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
ВДВС Івано-Франківського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження щодо примусового
виконання листа Тисменицького
районного суду № 2-826 від 08.12.2011 року про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в сумі 86751 грн. 60 коп.

Згідно акту опису й арешту майна
від 30.03.2012 року накладено арешт та
проведено опис будинковолодіння № 70 по
вул.Сеченова в с.Угорники
Івано-Франківської міської ради, що
перебуває у власності ОСОБА_1

Згідно ст. 52 ЗУ «Про виконавче
провадження», звернення стягнення на
майно боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті, інші цінності, у тому числі
кошти на рахунках і вкладах боржника
у банках та інших фінансових установах,
на рахунки в цінних паперах у
депозитарних установах. Готівкові
кошти, виявлені у боржника,
вилучаються. На кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках, вкладах та на зберіганні у
банках чи інших фінансових установах,
накладається арешт. Арешт поширюється
також на кошти на рахунках, які будуть
відкриті після винесення постанови
про накладення арешту. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не
зупиняє звернення стягнення на кошти
боржника. Боржник має право
запропонувати ті види майна чи
предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі
і обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця. У
разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче
провадження», звернення стягнення на
будинок, квартиру, земельну ділянку,
інше нерухоме майно фізичної особи
проводиться у разі відсутності в
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна. При цьому в першу чергу
звертається стягнення на окрему від
будинку земельну ділянку, інше
приміщення, що належать боржнику. В
останню чергу звертається стягнення
на житловий будинок чи квартиру, в
якому фактично проживає боржник.

Постановою Івано-Франківського
міського суду від 13.03.2013 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача
– ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції до комісії з питань
захисту прав дитини виконкому
Івано-Франківської міської ради, третя
особа на стороні відповідача – ОСОБА_1
про визнання протиправними та
скасування рішення даної комісії від
19.07.2012 року встановлено, що у боржника
ОСОБА_1 є у наявності земельна ділянка
та остання не заперечує проти
звернення на дану земельну ділянку.
Також остання 04.07.2012 року повідомила
заявника про наявність у неї рахунку у
ПАТ КБ «Укрпромбанк», на якому
знаходяться кошти у сумі 10000 грн. Немає
відомостей про те, які інші заходи
вжито в ході виконання рішення суду
заявником і чи виконується на даний час
виконавчий документ боржником.

Крім того, заявлені вимоги заявника є
нерозбірливими та не чіткими, оскільки
не містять посилання на те, в який саме
спосіб суд зобов»язаний встановити
(змінити) спосіб і порядок виконання
рішення суду, і чим вказаний спосіб
буде більш дієвий та обгрунтованіший
ніж попередній.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до переконання, що заявлені
вимоги заявника є безпідставними і
необґрунтованими та такими, що не
підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. ст. 52, 63 ЗУ «Про виконавче
провадження», керуючись ст. 209-210, 373 ЦПК
України, суд –

у х в а л и в :

У задоволенні заяви
начальника відділу ДВС
Івано-Франківського МУЮ про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання – відмовити.

Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом п’яти днів
з дня її проголошення через
Тисменицький районний суд. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Струтинський Р.Р.