У х в а л а

іменем україни

12 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної
Т.О.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області про визнання
права забудовника на об'єкт
незавершеного будівництва в порядку
спадкування, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського
районного суду Кіровоградської
області від 02 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із зазначеним позовом у якому
просила визнати за нею права
забудовника щодо недобудованого
об'єкта нерухомого майна - комплексу
будівель, які розташовані на земельній
ділянці загальною площею 5 600 кв. м на
території Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, з правом
здачі комплексу будівель в
експлуатацію та отримання на ім'я
ОСОБА_4 документів, що посвідчують
право власності в порядку спадкування
після смерті батька ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що 16 березня 2004 року між
приватним підприємцем ОСОБА_5
(орендарем) та Кіровоградською
районною державною адміністрацією
Кіровоградської області (орендодавцем)
укладено договір оренди земельної
ділянки. Відповідно до умов якого
Кіровоградською районною державною
адміністрацією Кіровоградської
області надано ОСОБА_5 в оренду
земельну ділянку загальною площею 5 600
кв. м, яка розташована на території
Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області, строком на 5
років.

В 2007 році на вищезазначеній земельній
ділянці ОСОБА_5 розпочато будівництво
об'єктів необхідних для розміщення
автостоянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. ОСОБА_4 є
дочкою померлого та єдиним спадкоємцем
за законом.

04 грудня 2012 року Другою
Кіровоградською державною
нотаріальною конторою направлено
запит до Обласного комунального
підприємства «Кіровоградське обласне
об'єднане бюро технічної
інвентаризації» (далі −? ОКП
Кіровоградське ООБТІ) про отримання
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно, що знаходиться на
території Соколівської сільської ради
Кіровоградського району
Кровоградської області. Згідно довідки
ОКП Кіровоградське ООБТІ від 06 грудня
2012 року № 36248 право власності на даний
об'єкт не зареєстровано.

В зв'язку з тим, що правовстановлюючий
документ та витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно для
оформлення спадщини державному
нотаріусу не надано, свідоцтво про
право на спадщину на комплекс будівель
розташованих на території
Соколівської сільської ради
нотаріальною конторою позивачу не
видано. Таким чином реалізувати своє
право на спадщину не можливо через
відсутність правовстановлюючого
документу на об'єкт незавершеного
будівництва.

Рішенням Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 02
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 03 червня
2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
обґрунтовуючи свої доводи порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд, з
урахуванням встановлених під час
розгляду справи обставин, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволенні позову, оскільки
вищевказана земельна ділянка
надавалась ОСОБА_5 для здійснення
підприємницької діяльності на
підставі договору оренди укладеного
між Кіровоградською районною
державною адміністрацією та фізичною
особою підприємцем ОСОБА_5 Останній
розпочав будівництво без відповідного
дозволу, тому його спадкоємець не може
визнавати за собою право забудовника
щодо об'єкта незавершеного
будівництва, коли такий дозвіл
відповідачем у справі не надавався.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровоградського районного
суду Кіровоградської області від 02
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від 03
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана