КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 319/1255/14-ц
Провадження №2/319/449/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року
смт Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання
Шипко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Куйбишевського
районного суду Запорізької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Куйбишевської
селищної ради Куйбишевського району
Запорізької області (далі -
Куйбишевська селищна рада), треті особи
- відділ Держземагенства у
Куйбишевському районі Запорізької
області (далі - відділ Держземагенства),
Реєстраційна служба Куйбишевського
районного управління юстиції
Запорізької області (далі -
Реєстраційна служба), Куйбишевська
державна нотаріальна контора
Запорізької області (далі - нотаріальна
контора) про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа та визнання права власності
на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

03 грудня 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
Куйбишевської селищної ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа та
визнання права власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом.

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх чоловік та
батько ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилась спадщина, до складу якої
входить право власності на земельну
ділянку площею 0,17 га для ведення
особистого підсобного господарства, що
розташована на території смт Куйбишеве
Куйбишевського району Запорізької
області. За життя ОСОБА_3 заповіту не
складав. При зверненні до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом ОСОБА_1 і ОСОБА_2
було повідомлено про необхідність
надання витягу з Державного земельного
кадастру, але надати його немає
можливості. Крім того, виявилося, що у
правовстановлюючому документі -
державному акті на право приватної
власності на землю на ім'я ОСОБА_3 його
по батькові помилково записано як
«ОСОБА_3», тоді як за паспортом
громадянина України його по батькові
«ОСОБА_3». У зв'язку з викладеними
обставинами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 прохають
встановити факт належності
правовстановлюючого документа,
оскільки в інший спосіб такий факт не
може бути встановлений, та захистити їх
майнові права, як спадкоємців.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у відповідних
письмових заявах, поданих до суду,
вказали про те, що вони від позову не
відмовляються, підтримують заявлені
вимоги та прохають їх задовольнити по
тих підставах, які були викладені в
позовній заяві (а.с.23,29).

Представник Куйбишевської селищної
ради, як відповідача у справі, письмово
повідомив судові про те, що відповідач
позов визнає, зазначені у ньому
обставини ним не оспорюються (а.с.31).

У судове засідання сторони, треті особи
та їх представники не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені судом належним чином
(а.с.22,28,30,32,33,36). Зазначені особи, за
виключенням третьої особи - відділу
Держземагенства, до суду подали заяви з
проханням слухати справу без їх участі
(а.с. 23,29,31,35,37).

Виходячи з наведеного, а також положень
ч.2 ст.158 Цивільного процесуального
кодексу України (далі - ЦПК України), суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити при проведенні судового
засідання за відсутності осіб, які
повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлені наступні обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті
якого відкрилась спадщина, зокрема, на
земельну ділянку площею 0,17 га, яка
розташована на території смт Куйбишеве
Куйбишевської селищної ради
Куйбишевського району Запорізької
області, має цільове призначення для
ведення особистого підсобного
господарства та належала
спадкодавцеві на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю серії ЗП 000009 №2900, виданого 13
січня 1997 року та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №658
(а.с.12-14).

За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_3 за життя на
випадок своєї смерті заповіту не
складав.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є дружиною і
сином ОСОБА_3, а відповідно
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті чоловіка і батька, та у
встановленому законом порядку
звернулись до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини (а.с.6-11,27).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п.4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року №296/5 (далі -
Порядок),видача свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
документів, оформлених відповідно до
статті 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та витягу з
Державного земельного кадастру.

Постановою державного нотаріуса
Куйбишевської державної нотаріальної
контори Запорізької області від 11
грудня 2014 року про відмову у вчиненні
нотаріальних дій відмовлено ОСОБА_2 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на спірну земельну ділянку.
Нотаріусом було роз'яснено, що видача
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку можлива
лише у разі надання витягу з Державного
земельного кадастру (а.с.24).

Відділом Держземагенства у
Куйбишевському районі Запорізької
області на запит державного нотаріуса
від 29 жовтня 2014 року не було надано
витягу з Державного земельного
кадастру про відсутність обмежень на
спірну земельну ділянку (а.с.11).

Разом з цим, порядок ведення Державного
земельного кадастру, яким також
передбачено порядок ведення
Поземельної книги, затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
№1051 від 17 жовтня 2012 року, а право
власності на спірну земельну ділянку у
спадкодавця ОСОБА_3 виникло у 1997 році.

За таких обставин, відсутність витягу з
Державного земельного кадастру не
позбавляє спадкоємців ОСОБА_2 і ОСОБА_1
права на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у
спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Встановлені обставини у справі сторони
визнали, їх не оспорювали, а тому згідно
з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не
підлягають доказуванню.

Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року №1952-ІV державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Беручи до уваги те, що у ОСОБА_2 і ОСОБА_1
виникли труднощі із оформленням в
установленому законом порядку свого
права на спадщину після смерті ОСОБА_3,
суд прийшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Крім того, вимога позивачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_1 про встановлення факту
належності спадкодавцю ОСОБА_3
правовстановлюючого документа -
державного акта на право приватної
власності на землю серії ЗП 000009 №2900,
підлягає задоволенню.

Суд, встановлюючи факт належності
правовстановлюючого документа ОСОБА_3,
бере до уваги сукупність даних щодо
вказаної особи, а також про обставини
набуття права власності на земельну
ділянку, які містяться у наданих до
справи документах. Досліджені у справі
обставини дають підстави стверджувати,
що написання по батькові ОСОБА_3 у
державному акті на право приватної
власності на землю є відмінним від
написання по батькові в паспорті
громадянина України на його ім'я через
допущену помилку. З цих підстав суд
вважає встановленим факт належності
вказаного правовстановлюючого
документа ОСОБА_3. Крім того, відповідач
і треті особи у справі не заперечували
проти встановлення цього факту,
погодившись із доводами, наведеними у
позовній заяві.

Встановлення факту належності
правовстановлюючого документа певній
особі має для позивачів ОСОБА_2 і
ОСОБА_1юридичне значення, який не може
бути встановлений в іншому порядку,
крім судового.

Визнання відповідачем пред'явленого до
нього позову не суперечить закону, не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Питання про розподіл судових витрат
позивачами не порушувалось.

Керуючись стст.1216-218,1277,1297 ЦК України,
ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», гл.10 розділу ІІ
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22 лютого 2012 року №296/5,
стст.10,11,60,88,174,209,212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 і ОСОБА_1, -
задовольнити.

Визнати встановленим факт належності
правовстановлюючого документа особі, а
саме, що державний акт серії ЗП-000009 №2900
на право приватної власності на землю -
на земельну ділянку площею 0,17 (нуль
цілих сімнадцять сотих) гектарів для
ведення особистого підсобного
господарства, розташовану на території
смт Куйбишеве Куйбишевського району
Запорізької області, який видано 13
січня 1997 року та зареєстровано в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за №658 на
ім'я ОСОБА_4, належав ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с.Первомаївка
Верхньорогачицького району
Херсонської області, паспорт
громадянина України серії НОМЕР_2,
виданий Куйбишевським РВ УМВС України
в Запорізькій області від 06 жовтня 1995
року) і ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
с.Андріївка Тельманівського району
Донецької області, паспорт громадянина
України серії НОМЕР_3, виданий
Бердянським МВ УМВС України в
Запорізькій області від 20 серпня 1996
року, ідентифікаційний податковий
номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за
законом право власності в рівних
частках, по 1/2 (одній другій) частині за
кожним, на спадкове майно - земельну
ділянку площею 0,17 (нуль цілих
сімнадцять сотих) гектарів,
розташовану на території смт Куйбишеве
Куйбишевського району Запорізької
області, яка належала ОСОБА_3, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі державного
акта на право приватної власності на
землю серії ЗП-000009 №2900, виданого 13
січня 1997 року та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №658.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр