Справа № 1308/2-771/11
Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/5547/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської
Я.М.

з участю: позивача
ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, представника відповідача

ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 28 грудня 2012
року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 28 грудня 2012 року
задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_8 до
Воле-Висоцької сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9, третіх осіб:
Жовківської державної нотаріальної
контори, Червоноградського МБТІ, про
визнання частково недійсним рішення
виконкому Воле-Висоцької сільської
ради про оформлення права власності на
будинковолодіння, визнання права
власності на частку в майні
колгоспного двору, визнання права
власності на обов'язкову частку в
спадковому майні.

Визнано частково недійсним та
скасовано рішення виконкому
Воле-Висоцької сільської ради №28 від
15.08.1996 року про оформлення права
власності на будинок АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_10 в частині реєстрації її
особистого права власності на даний
будинок в цілому.

Визнано право власності ОСОБА_2, ОСОБА_8
на 1/3 частку майна двору кожної -
будинковолодіння в АДРЕСА_1, головою
якого була ОСОБА_10.

Визнано право власності ОСОБА_2 на 1/18
обов'язкової частки від належної
ОСОБА_10 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року 1/3
частки в майні бувшого колгоспного
двору в АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6.

Рішенням Апеляційного суду Львівської
області від 17 лютого 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
задоволено.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 28 грудня 2012 року
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні вищевказаного позову
відмовлено за спливом позовної
давності.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_8 задоволено
частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської
області від 17 лютого 2014 року скасовано
в частині позову ОСОБА_2 до
Воле-Висоцької сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_9, треті особи:
Жовківська державна нотаріальна
контора, Червоноградське МБТІ про
визнання права власності на
обов'язкову частку в спадковому майні,
а справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі на рішення
Жовківського районного суду
Львівської області від 28 грудня 2012 року
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначають, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вказують на те, що суд першої інстанції
не надав повної оцінки здобутим по
справі доказам. Вважають, що до спірних
правовідносин необхідно було
застосувати позовну давність.

Просять рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не у повній мірі відповідає
даним вимогам.

Районним судом встановлено, що згідно
свідоцтва про право власності,
виданого Червоноградським МБТІ на
підставі рішення виконкому
Воле-Висоцької сільської ради №28 від
15.08.1996 року, ОСОБА_10 належить на праві
власності житловий будинок по
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10 померла, що
стверджено свідоцтвом про смерть
виданим Воле-Висоцькою сільською радою
серії НОМЕР_1.

З спадкової справи №616/2010, заведеної
Жовківською державною нотаріальною
конторою 14 грудня 2010 року, вбачається,
що із заявами про спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_10 цього
дня звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_5, а 27
грудня 2010 року - ОСОБА_6. В заяві
зазначили, що в склад спадкового майна
входить житловий будинок в АДРЕСА_1,
земельна частка (пай) площею 2,15 га на
території Воле-Висоцької сільської
ради та що спадкоємців до обов'язкової
частки немає. 04.01.2011 року в нотаріальну
контору звернулася ОСОБА_2 із заявою
про спадкування після смерті матері
обов'язкової частки відповідно до ст.1241
ЦК України.

Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Частинами 1,2 ст.1220 ЦК України
встановлено, що спадщина відкривається
внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою(частина третя
ст.46 цього Кодексу).

Оскільки ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, то саме цей день є часом
відкриття спадщини після її смерті.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом(ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження особи на
випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту, посвідченого
18 липня 2008 року Воле-Висоцькою
сільською радою, ОСОБА_10 заповіла все
належне їй майно синам ОСОБА_4, ОСОБА_5
та внукам ОСОБА_6, ОСОБА_9

Відповідно до ст.1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки позивач ОСОБА_2 є донькою
померлої ОСОБА_10, то вона належать до
спадкоємців першої черги за законом.

Частинами 1,2 ст.1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини в шестимісячний строк після
смерті матері, а тому вважається
такою, що прийняла спадщину.

Позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2
року і її матір'ю була ОСОБА_10, що
стверджується свідоцтвом про її
народження.

Відповідно до ст. 1241 ЦК України
непрацездатні діти спадкодавця,
незалежно від змісту заповіту мають
право на половину частки, яка належала
б кожному з них в разі спадкування за
законом.

Оскільки ОСОБА_2 на час відкриття
спадщини досягла пенсійного віку, то
вона має право на обов'язкову частку у
спадковому майні після смерті матері.

У разі спадкування за законом після
смерті ОСОБА_10 її спадкоємцями були б
троє осіб - її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, частки яких би становили 1/3
кожного, а тому розмір обов'язкової
частки, на яку має право позивач ОСОБА_2
становить 1/6.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення у
частині визнання за ОСОБА_2 права
власності на 1/18 обов'язкової частки від
належної ОСОБА_10 1/3 частки в майні
бувшого колгоспного двору по АДРЕСА_1
слід скасувати та ухвалити у цій
частині нове рішення, яким визнати
право ОСОБА_2 у порядку ст.1241 ЦК
України на обов'язкову частку у розмірі
1/6 частини спадкового майна ОСОБА_10

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Оскільки будь - яких перешкод для
оформлення своїх спадкових прав у
нотаріальному порядку ОСОБА_2 немає,
так як вона у визначений законом строк
подала до нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини після смерті
матері, а тому суд не визнає за нею
право власності на обов'язкову частку у
спадковому майні, а лише визнає таке її
право та визначає розмір цієї частки.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 28 грудня 2012 року
у частині визнання права власності
ОСОБА_2 на 1/18 обов'язкової частки від
належної ОСОБА_10 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1
року 1/3 частки в майні бувшого
колгоспного двору в АДРЕСА_1 скасувати
та ухвалити у цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку ст.1241 ЦК
України право на обов'язкову частку у
розмірі 1/6 частини майна, що належало
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: