22-ц/775/1748/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Іванченко Л.М.
Доповідач: Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді Гаврилової
Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сороки
Г.П.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ ММК
ім.Ілліча) про визнання незаконним та
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
14 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом.
Зазначав, що з що з 06.08.2001р. працював на
ПАТ «ММК ім.Ілліча» та з 07.03.2011 на посаді
заступника начальника цеху з ремонту
обладнання та механізмів цеху
водопостачання. Згідно виписки із
наказу №63-к від 06.02.2014р. він був
звільнений на підставі наказу №650 від
10.09.2013р. «Про зміни в організації
виробництва та праці в цеху
водопостачання ПАТ «ММК ім.Ілліча»,
відповідно до пункту 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці. Цей
наказ вважає незаконним, оскільки
звільнення не було викликане
виробничою необхідністю, змін в
організації виробництва і праці,
скорочення чисельності та штату на
підприємстві не відбулося, відповідач
не запропонував йому посаду заступника
начальника цеху по інжинірингу,що була
у штатному розпису. Просив визнати
незаконними дії відповідача, скасувати
наказ про його звільнення, поновити на
роботі на посаді заступника начальника
цеху з ремонту обладнання та
механізмів цеху водопостачання ПАТ
«ММК ім. Ілліча», та стягнути з
відповідача середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу та у
відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
14 листопада 2014р. ОСОБА_1 відмовлено в
задоволені позову.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
відповідач не довів суду наявність
змін в організації виробництва і труда
та в чому вони полягали.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2, які просили
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким позовні вимоги позивача
задовольнити в повному обсязі,
представника відповідача Бублік Л.О.,
яка просила скаргу відхилити, а рішення
суду залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК У країни
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував
у трудових відносинах з відповідачем з
06.08.2001 року та працював в цеху
водопостачання майстром дільниці з
експлуатації та ремонту насосних
станцій та водопровідних мереж , а з
07.03.2011р. наказом №64-к від 07.03.2011р. був
переведений на тому ж підприємстві
заступником начальника цеху з ремонту
обладнання та механізмів.

Згідно із наказом №63-к від 06.02.2014р.
позивач був звільнений на підставі
наказу №650 від 10.09.2013р. «Про зміни в
організації виробництва та праці в
цеху водопостачання ПАТ «ММК
ім.Ілліча», відповідно до пункту 1 ст. 40
КЗпП України.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні
позову, суд виходив з того, що
відповідачем дотримано порядок
розірвання трудового договору з
ініціативи роботодавця, передбачений
ч.1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з чим
правові підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду відповідає обставинам
справи та вимогам закону.

Однією із гарантій забезпечення права
громадян на працю є передбачений у
статті 5 1 КЗпП правовий захист від
необґрунтованої відмови у прийнятті на
роботу і незаконного звільнення, а
також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 40 КЗпП трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу
встановлено, що звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно з частинами першою та третьою
статті 49 2 КЗпП про наступне
вивільнення працівників персонально
попереджають не пізніше ніж за два
місяці. Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації.

У пункті 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року N 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів" містяться роз'яснення,
згідно з якими при розгляді спорів про
звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП
суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у
відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації.

При цьому при реорганізації
підприємства або при його
перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст.
40 КЗпП може мати місце, якщо це
супроводжується скороченням
чисельності або штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, кваліфікацією,
професіями.

Судом встановлено, що 10.09.2013 року на
підприємстві було видано наказ №650
«Про зміни в організації виробництва
та праці в цеху водопостачання ПАТ «ММК
ім. Ілліча», за яким з 28.09.2013р.
скорочувалась у штатному розкладі
посада заступника начальника цеху з
ремонту обладнання та механізмів цеху
водопостачання ПАТ «ММК ім.Ілліча» (а.с.
14).

13 вересня 2013 року ОСОБА_1 під розписку
було ознайомлено із прийнятим наказом
№650 від 10.09.2013р. та повідомлено про
скорочення займаної посади (а.с. 57, 58).

25.10.2013р.,13.11.2013р, 19.11.2013р., 03.01.2014р., 08.01.2014р.
відбулись засідання комісії цеху
водопостачання з працевлаштування
ОСОБА_1, на яких були запропоновані
вакантні посади. Від запропонованих
вакантних посад позивач відмовився.

Приймаючи до уваги, що позивач не дав
згоди на переведення його на
запропоновані вакансії , а посада
заступника начальника цеху по
інженерінгу , на яку він претендував
,була зайнята іншим працівником
комбінату,та профспілковий комітет
управління ПАО «ММК ім.Ілліча»,
розглянувши подання адміністрації за
присутності ОСОБА_1 на своєму засіданні
16.01.2014 року, дав згоду на розірвання з
ним трудового договору за п.1ст.40 КЗпП
України, - наказом №63-к від 06.02.2013 року
позивача обґрунтовано було звільнено у
зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці на підприємстві.

Посилання позивача та його
представника на те, що на підприємстві
фактично не відбулося змін
організаційної структури та
скорочення чисельності штату,а
одночасне із скороченням його посади
введення посади заступника начальника
цеха по інжинірингу за характером та
обсягом посадових обов'язків не
відрізняється від посади начальника
цеху з ремонту обладнання та
механізмів, яка була скорочена, є
неспроможними та спростовуються:
Статутом ПАТ «ММК ім.Ілліча»,наказом №
511 від 13.12.2012 року, наказом №650 «Про
зміни в організації виробництва та
праці в цеху водопостачання ПАТ «ММК
ім. Ілліча», штатними розкладами(
а.с.14,64-69,94-99,137-140, 141.)

Судом встановлено, що відповідно до
наказу генерального директора ПАТ «ММК
ім. Ілліча» Зінченко Ю.О. № 511 від 13.12. 2012
року « Про зміни організаційній
структури ПАТ «ММК ім. Ілліча» з метою
реалізації політики в області
удосконалення організаційної
структури комбінату відповідно до
наглядової наради № 94 від 11.12.2012 року»
була змінена організаційна структура
підприємства. ( а.с.137-140)

У відповідності до стратегічної лінії
керівництва комбінату, 10.09.2013 року був
виданий наказ №650 «Про зміни в
організації виробництва та праці в
цеху водопостачання ПАТ «ММК ім.
Ілліча» та з 28.09.2013р. скорочувалась у
штатному розкладі посада заступника
начальника цеху з ремонту обладнання
та механізмів цеху водопостачання ПАТ
«ММК ім.Ілліча».

Так, із наданих до суду письмових
доказів, зокрема, організаційної
структури цеху (а.с. 59, 60), яка була до
організаційних змін в цеху та після
них, вбачається, що відбулися суттєві
зміни в організаційній структурі цеху
водопостачання, зокрема, була зменшена
кількість заступників начальників
цеху з п'яти до трьох, введена посада
електрика цеху та начальника
виробничо-технічного бюро, які стали
підпорядковуватись нововведеній
посаді заступника цеху по інжинірингу.
Змінилося місце та підпорядкованість
кожній із посад в загальній
організаційній структурі цеху
водопостачання.

Згідно до посадові інструкції
скороченої посади позивача та
нововведеної посади заступника цеху по
інжинірингу (а.с. 64-69, 94-100), слідує, що
обсяг посадових прав та обов'язків,
відповідальність, а також загальна
компетенція цих посад є відмінними
одна від одної: у заступника цеху по
інжинірингу збільшився обсяг
відповідальності та йому
підпорядковані 18 штатних одиниць, тоді
як посаді позивача - 8 штатних одиниць;
змінилось організаційне
підпорядкування керівництва цеху.
Отже, скорочена посада та нововведена
посада заступника є однорідними, але не
тотожними, оскільки мають інші
спеціальні трудові права та обов'язки.

Дані обставини були підтверджені
свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до положень ст.62, ч.3ст.64 ГК
України підприємство самостійно
визначає свою організаційну структуру,
визначає кадрову політику, встановлює
чисельність працівників, штатний
розпис та підбирає на вакантні посади
кваліфікованих спеціалістів, що
закріплено Статутом ПАТ «ММК
ім.Ілліча».

16 жовтня 2013 року був підписаний наказ
про перевід на посаду заступника
начальника цеху по інжинірингу
робітника даного підприємства ОСОБА_6,
який з 2001 року працював ПАТ «ММК ім.
Ілліча» та його переведення було також
пов'язане із змінами в організації
виробництва.(а.с.46,протокол судового
засідання від 04.09.2013 року, технічний
запис а.с.188)

Отже, судова колегія погоджується з
висновками суду, що відповідач після
створення нової посади заступника
начальника цеху по інжинірингу мав
право самостійно виходячи із власних
міркувань підбирати та
працевлаштовувати необхідну для нього
кандидатуру.

З урахуванням наведеного, встановлених
обставин справи та вимог закону,
колегія суддів вважає, що відповідачем
при звільненні позивача були дотримані
всі умови, передбачені діючим
законодавством України, наказ про його
звільнення з роботи на п.1 ст.40 КЗпП є
законним і підстав для його скасування
та поновлення позивача на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди не має, оскільки
позивачу, перед звільненням
неодноразово пропонувались всі
вакантні ,але він відмовився від них, на
звільнення позивача надана згода
профспілковим комітетом.

За таких обставин, переглядаючи справу
в межах доводів апеляційної скарги ,
судова колегія погоджується з
висновками суду щодо часткового
задоволення позову, а доводи
апеляційної скарги про порушення норм
матеріального права є безпідставними.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, та є безумовною
підставою для скасування рішення у
справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л
А :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
14 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді