АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Богдан О.О.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі
Осмолович В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 01 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах
недієздатної ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про захист
прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 01 вересня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1, який діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
захист прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу в якій просить
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 01 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач
заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

В грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
захист прав споживача, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 18.04.2012 року між ОСОБА_2 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
укладено договір №18-04-12 на сервісне
обслуговування газового котла Viessman
Vitodens 100-W WB 1В №0601109.

На виконання умов договору на сервісне
обслуговування ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_4 в той
же день сплачено 1000,00 грн. Відповідач
взяв на себе зобов'язання щодо
сервісного обслуговування
вищезазначеного котла, який перебуває
на гарантії виробника.

Позивач вважає, що відповідач з самого
початку договірних відносин порушував
права ОСОБА_2 як споживача, а саме 18.04.2012
року ФОП ОСОБА_4 надав квитанцію про
сплату грошових коштів ОСОБА_2 без
підписів відповідальних осіб.

Позивач зазначив, що в сервісній книжці
ОСОБА_2 на котел в розділі «Сервісна
організація» свідомо була проставлена
печатка не ФОП ОСОБА_4, з яким був
укладений договір на сервісне
обслуговування, а печатка ПП «Фірма
Санта», з якою ОСОБА_2 ніяких офіційних
взаємовідносин не мала.

Суду першої інстанції позивач пояснив,
що 27.01.2013 року газовий котел вийшов з
ладу і офіційним представником ОСОБА_2 -
опікуном ОСОБА_1 була зроблена по
телефону гарантійна заявка на ремонт
котла в сервісний центр ФОП ОСОБА_4 по
мобільному телефону, а 30.01.2013 року така
заявка була зроблена безпосередньо
ОСОБА_4

На об'єкт представники сервісної
організації виїхали лише 31.01.2013 року,
чим порушили умови договору
обслуговування, що призвело до повного
замерзання системи опалення будинку.

01.02.2013 року о 12:45 год. керівник
сервісного центру ОСОБА_8 по телефону
відмовився виконувати гарантійний
ремонт та роботи по відновленню
опалення в будинку та постійно ображав
людську гідність представника
замовника опікуна ОСОБА_1

Сервісна організація ПП « Фірма Санта»,
з якою ОСОБА_2 не мала жодних документів
на гарантійне обслуговування котла,
надала позивачу акт про позбавлення
гарантії від 01.02.2013 року. ОСОБА_2 в
односторонньому порядку позбавлена
гарантійного обслуговування котла. При
цьому, споживач забезпечив згідно умов
на сервісне обслуговування виробника
постійний відповідний догляд
технічного обладнання, безперебійну
подачу до нього газопостачання та
електричного струму.

У зв'язку з вищезазначеними подіями та
постійним порушенням відповідачем
прав споживача та умов договору на
сервісне обслуговування, замовником
послуг ОСОБА_2 була подана офіційна
заява від 20.05.2013 року до ФОП ОСОБА_4 про
припинення дії договору на сервісне
обслуговування від 18.04.2012 року з
вимогою повернення сплачених грошових
коштів.

Відповідач відмовився повертати
сплачені за договором обслуговування
кошти ОСОБА_2, чим знову порушив її
права.

На підставі вимог ст.ст. 629, 651 ЦК
України, статей 7, 10, 22, 23 Закону України
«Про захист прав споживачів» позивач
просив суд зобов'язати ФОП ОСОБА_4
поновити гарантію на газовий котел;
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_2 1000,00 грн., стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в
розмірі 3500 грн.; стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_2 відповідно до п.1 ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» завдані матеріальну
збитки в десятикратному розмірі - 110 000,00
грн.; стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в
розмірі 30 000,00 грн.

Заявою від 29.05.2014 року позивач уточнив
позовні вимоги та замість позовної
вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 110 000.00 грн., просив
стягнути дану суму на підставі ст. 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» на користь держави до
державного бюджету.

Судом першої інстанції відмовлено в
позові виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2012 року між
ФОП ОСОБА_4 (сервісний центр) та ОСОБА_2
(замовником) укладено договір № 18-04-12
про сервісне обслуговування газового
котла Viessman Vitodens 100-W WB1B №0601109 за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.8-10).

Відповідно до умов договору п.1.1
замовник доручає, а сервісний центр
приймає на себе зобов'язання щодо
сервісного обслуговування (щорічного
огляду та технічного обслуговування у
терміни, узгоджені із замовником,
відповідно до умов експлуатації
заводу-виробника, обладнання) з річною
фіксованою абонентською платою.

Відповідно п.2.4 договору протягом 24-х
годин з моменту отримання заявки на
ремонт від замовника сервісний центр
зобов'язаний прибути на об'єкт та
усунути несправність обладнання у
строк, що не перевищує 48 годин, при
наявності запасних частин.

Судом встановлено, що зазначений вище
договір був підписаний сторонами і не
оспорювався з причин його
незаконності. Квитанцією від 18.04.2012
року підтверджується сплата ОСОБА_2
1000,00 грн. ФОП ОСОБА_4 на виконання умов
договору, що також сторонами не
оспорювалось. (а.с.11).

Судом встановлено, що 27.01.2013 року
представник замовника прибув у будинок
і побачив, що котел не працює, у будинку
холодно, котел був залишений без
нагляду і не працював. Причину зупинки
роботи газового котла встановити
неможливо, оскільки в котлі відсутня
функція запам'ятовування помилок.
ОСОБА_1 перезапустив котел. Котел
запрацював, після чого з нього полилась
вода.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_8
пояснив суду, що ОСОБА_1 телефонував
27.01.2013 року та 28.01.2013 року і запитував, як
запустити котел і лише 30.01.2013 року
офіційно викликав сервісний центр,
вказане підтверджується книгою
реєстрації викликів.

Також підтверджується актом
технічного обслуговування від 01.02.2013
року, складеним сервісним інженером
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.12). Зазначені
обставини також підтвердив позивач в
тій частині, що він не знає, чому
зупинився котел, він намагався його
запустити, телефонував до сервісного
центру і консультувався з цього
питання.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виклик позивача 30.01.2013 року в
сервісному центрі оформлена заявка та
заплановано роботи на 31.01.2013 року на 9:20
годин, згодом перенесено позивачем на
другу половину дня (а.с.79).

Також книгою реєстрації викликів ФОП
ОСОБА_4, оригінал якої досліджено в
судовому засіданні, як першої, так і
апеляційної інстанції, зареєстровано
виклик сервісного центру 30.01.2013 року.
(а.с.81).

Доказів на підтвердження виклику
сервісного центру на об'єкт 27.01.2014 року
та 28.01.2013 року відповідно до приписів
статей 58-59 ЦПК України, ні суду першої
інстанції , ні суду апеляційної
інстанції позивач не надав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в ці дні
телефонував з метою консультації,
виклику не здійснював, що
підтверджується книгою реєстрації
викликів.

Згідно акту виконаних робіт №1 згідно
договору №18-04-12 від 14.02.2013 року
(оригінал оглянуто в суді апеляційної
інстанції) ФОП ОСОБА_4 виконані роботи
по заміні шланга, здійснено запуск та
перевірка роботи котла. Роботи
прийняті замовником без претензій, що
не оспорює ОСОБА_1, проте заявляє, що
після цього котел не працював і він
звертався до інших осіб з питання його
ремонту. (а.с.83)

Актом позбавлення гарантії від 01.02.2013
року, складеним представником ПП
«Фірма Санта» ОСОБА_8, у зв'язку з
виявленням факту порушення власником
умов експлуатації та обслуговування
обладнання, виробник (продавець) або
уповноважений ним орган не
відповідають за надійність, безпеку
при подальшій експлуатації обладнання.
(а.с. 15).

Судом встановлено, що відповідач ФОП
ОСОБА_4 не здійснював зняття споживача
з гарантійного обслуговування
газового котла. Відповідачем не
порушені умови договору п.2.4,
відповідно до якого 31.01.2014 року
представник сервісного центру
протягом 24 годин з моменту отримання
заявки на ремонт, прибув на об'єкт.

Посилання позивача на те, що споживач
не укладав договір з ПП «Фірма Санта»,
якою його обладнання знято з
гарантійного обслуговування, не
звільняє дане підприємство від
відповідальності в разі порушення прав
споживача, вірно не взято до уваги
судом першої інстанції, оскільки
діяльність ПП «Фірма Санта»
підтверджена відповідними
сертифікатами і про її обслуговування
позивач міг дізнатися при ознайомленні
з сервісною книжкою. (а.с.77). Та крім
цього, саме Приватним підприємством
«Фірма Санта» встановлено позивачу
котел та ПП «Фірма Санта» здійснює
гарантійне обслуговування згідно
сертифікату.

Крім того, з акту технічного огляду від
01.02.2013 року №4 ФОП ОСОБА_4 встановлено,
що в результаті відсутності нагляду за
котлом, при його аварійній зупинці,
замовником завчасно не були прийняті
міри по відновленню роботи котла, що
призвело до замороження котла та
систем опалення та водопостачання
будинку.

Запуск котла в такому стані, з
відсутнім протоком, призвів до
перегріву та закіпання і, як наслідок,
розриву шлангу зворотної магінстралі.
Те, що не спрацював запобіжний клапан
свідчить про наявність льоду в котлі.
Дані дії замовника підпадають під п.2.10
переліку випадків, коли власник
втрачає право на гарантійне
обслуговування, вказаних в сервісній
книжці в розділі гарантійних
зобов»язань виробника, з якими
ознайомлений замовник, про що свідчить
його підпис в відривному талоні на
введення в експлуатацію, а саме «Якщо
дефект виник внаслідок
некваліфікованих дій власника». Також
дана поломка відноситься до п.3.2.4
переліку типових негарантійних
випадків виходу з ладу вузлів та
агрегатів котельного обладнання, тих
же гарантійних зобов»язань, а саме
«Порушення герметичності внаслідок
замерзання теплообмінника».

Відповідно до ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов»язується оплатити
виконавцеві зазначену полугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про
надання послуг може бути розірваний, у
тому числі шляхом односторонньої
відмови від договору, в порядку та на
підставах, встановених цим Кодексом,
іншим законом або за домовленістю
сторін.

Судом встанвлено, що ПП «Фірма Санта» є
авторизованим сервісним партнером ТОВ
«Віссман» в Україні, про що свідчить
сертифікат (а.с.77) та печатка
підприємства у сервісній книжці
позивача. Авторизованих сервісних
партнерів визначає фірма-продавець.

СПД ОСОБА_4 є партнером фірми «Віссман»
в Україні і має право продавати,
проектувати, монтувати та виконувати
сервісне, технічне і гарантійне
обслуговування обладнання Віссман.

Позбавлення гарантії споживача актом
від 01.02.2013 року здійснювалось ПП «Фірма
Санта», а не ФОП ОСОБА_4, до якого з
позовом на підставі невиконання умов
договору звернувся позивач.

Повідомленням від 22.05.2013 року №12
споживача у відповідь на заяву ОСОБА_2
від 20.05.2013 року, проінформовано, що
враховуючи заяву замовника про
припинення дії договору від 20.05.2013 року
з урахуванням тих фактів, що замовником
неодноразово було порушено правила
експлуатації обладнання та відсутній
нагляд за роботою обладнання, що двічі
призвело до заморожування котла,
враховуючи, що замовник допускав до
обслуговування обладнання сторонніх
осіб, СЦ СПД ОСОБА_4 вирішив припинити
дію договору СО № 18-04.12 з 22.05.2013 року,
вирахувати з суми договору вартість
виконаних робіт та матеріалів на суму
486 грн. та повернути замовнику різницю в
розмірі 514,00 грн. (а.с.24). Тобто,
припинення договору обслуговування
здійснено за волевиявлення обох
сторін, що вірно встановлено судом.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що відповідно до переліку типових
негарантійних випадків виходу з ладу
вузлів та агрегатів котельного
обладнання, а саме: п. 3.2.4. входить
порушення герметичності внаслідок
замерзання теплообмінника, що допустив
замовник, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що зняття
споживача з гарантійного
обслуговування здійснено правомірно, а
тому підстави для поновлення
відповідачем гарантії відсутні.

Враховуючи вимогу замовника про
розірвання договору та таке ж рішення
виконавця послуг, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтоване припинення
дії договору №18-04-12 з 22.05.2013 року та
повернення коштів з оплатою послуг та
деталей, що не відносяться до
гарантійного обслуговування.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що вимога
позивача про стягнення з відповідача
3500 грн. у зв'язку із здійсненням
сантехнічних робіт є недоведеною,
оскільки позивачем не доведено
причинно-наслідковий зв'язок між цими
роботами та діями відповідача. Крім
того, відповідач не відмовлявся
надавати послуги замовнику відповідно
до умов договору.

Враховуючи обставини справи, не
вбачається підстав про стягнення
моральної шкоди на користь позивача та
відшкодування збитків на користь
держави до державного бюджету.

Доводи апеляційної скарги є переказом
позовної заяви, були предметом
розгляду суду першої інстанції,
висновків суду не спростовують та не
впливають на правильність ухваленого у
справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в
інтересах недієздатної ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 01 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді