АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/9157/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 428/6635/14-ц
Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді -
Швецової Л.А.,

суддів: Малінської С.М.,
Піддубного Р.М.

за участі секретаря :
Андрійко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27
листопада 2014 року у цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до відкритого
акціонерного товариства
«Сєвєродонецьке АТП 10920» про стягнення
невиплаченої заробітної плати , -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2
звернувся в суд з вказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що 3 01
лютого 1991 року по 03 вересня 2010 року він
працював на підприємстві ВАТ
«Сєвєродонецьке АТП 10920». Проте, після
звільнення адміністрацію
підприємства, в порушення ст. ст. 115, 116
КЗпП України не було проведено
остаточного розрахунку з позивачем.
Позивач неодноразово звертався до
керівництва ВАТ «Сєвєродонецьке АТП
10920» з питанням виплати заборгованості
по заробітній платі, проте йому було
відмовлено.

Ухвалою Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27
листопада 2014 року провадження по
справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ
«Сєвєродонецьке АТП 10920» про стягнення
невиплаченої заробітної плати.
Роз'яснено ОСОБА_2 право на звернення з
зазначеними вимогами до
господарського суду за
місцезнаходженням боржника - юридичної
особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п. 4. ч. 2 ст. 307 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати
ухвалу, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставою для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Закриваючи провадження у справі, суд
виходив з того, що дана справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки що позивач
звернувся до Сєвєродонецького
міського суду Луганської області з
позовом про стягнення заробітної плати
з ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920»,
відносно якого 24.03.2011 року порушено
справу про банкрутство та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів, існує затверджений
Господарським судом Луганської
області відповідний план відновлення
платоспроможності підприємства, і
будь-які, не передбачені цим планом
витрати або переведення їх виконання у
позаплановий режим, ускладнюють процес
оздоровлення фінансово-
господарського становища відповідача
та блокують його. Оскільки відносно
відповідача порушено справу про
банкрутство, спір про стягнення
заробітної плати підвідомчий
господарському суду.

Однака, погодитися з таким
висновком суду не можна, оскільки він
дійшов його з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: 1) захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; 2) інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Частинами 2, 3 ст. 15 ЦПК України
визначено, що законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства. Суди
розглядають справи, визначені у
частині першій цієї статті, в порядку
позовного, наказного та окремого
провадження.

Відповідно до ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі: 1)
справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів; 2) справи про банкрутство; 3)
справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції; 4) справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між
господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), у
тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств,
що пов'язані із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів;
5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери; 6) справи у спорах, що
виникають із земельних відносин, в яких
беруть участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів; 7) справи у
спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України; 8) справи за заявами про
затвердження планів санації боржника
до порушення справи про банкрутство.

Підвідомчий господарським судам
спір може бути передано сторонами на
вирішення третейського суду, крім
спорів про визнання недійсними актів, а
також спорів, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб, спорів, передбачених пунктом 4
частини першої цієї статті, та інших
спорів, передбачених законом. Рішення
третейського суду може бути оскаржено
в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв'язку з набранням чинності
Законом України від 22 грудня 2011 року
№4212-VI «Про внесення змін до Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» вказаний
Закон викладено в новій редакції. Закон
набрав чинності 19 січня 2013 року (за
винятком окремих його положень).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
статтю 12 ГПК України доповнено пунктом
7, відповідно до якого до підвідомчості
господарських судів віднесено зокрема
справи у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство.

Відповідно до Закону України від 2
жовтня 2012 року №5405-VI «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо виконання господарських
зобов'язань» розділ Х «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про
визначення юрисдикції (предметної
підсудності) справи у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, суд першої інстанції мав
враховувати положення пункту 1-1
розділу Х «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
вимоги ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК
України та брати до уваги дату
порушення господарським судом
провадження у справі про банкрутство
боржника, якщо таку ухвалу
постановлено після 19 січня 2013 року.

Справи про банкрутство боржника,
порушені господарськими судами до 19
січня 2013 року, не впливають на
визначення юрисдикції справ у спорах з
майновими вимогами до боржника,
стосовно якого порушено справу про
банкрутство, і їх слід розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Матеріали справи свідчать, що справа
про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецьке
АТП 10920» порушена господарським судом
Харківської області до 19 січня 2013 року,
а тому дана справа за позовом ОСОБА_2 до
ВАТ «Сєвєродонецьке АТП 10920» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати, мала розглядатися в порядку
цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскаржувана
ухвала не може бути визнана колегією
суддів законною та обґрунтованою.

Зважаючи на те, що судом першої
інстанції порушені норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання про
закриття провадження у справі, колегія
суддів вважає за необхідне скасувати
ухвалу суду, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

До початку продовження розгляду
справи суду слід врахувати положення ч.
1 ст. 21 ЦПК України щодо недопустимості
повторної участі судді в розгляді
справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2. ч. 2 ст. 307,
п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

у
х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 27
листопада 2014 року -скасувати.

Направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженні у справі.

Головуючий:

Судді: