АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/9521/14
Головуючий у 1 - й інстанції: Юзькова С.Л.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка
М.М..

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за
дорученням ОСОБА_3, на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 13 грудня 2012 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк»
(далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось з
позовом до ОСОБА_3 і просило винести
рішення, яким стягнути кредитну
заборгованість за картковим рахунком,
укладеним 20.07.2007 року між сторонами.

Так, позивач просив стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість по тілу кредиту у сумі
4.643,9 грн.; заборгованість за відсотками
у сумі 3.105,01 грн.; заборгованість по
комісії у сумі 6.077,59 грн., та пеню у
розмірі 225 грн., а всього у сумі 13.826,5 грн.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м.Києва від 13 грудня 2012
року позов задоволено /а.с.37- 39/.

В поданій апеляційній ній скарзі
ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3,
пославшись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове про відмову у позові /а.с.84-89/.

Скаржник послався на те, що: позивачем
не надано суду Правила здійснення
операцій за картковими рахунками; в
розрахунку заборгованості позивачем
не указано яка сума була знята
відповідачкою 6.08.2007 року та 10.01.2008 року
з каркового рахунку; судом не
витребувано від позивача документів,
що підтверджують зняття відповідачкою
готівки з платіжної картки та сплату
нею заборгованості; судом не
застосовано строків позовної давності
до вимог позивача.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова, установа зобов'язується
надати грошові кошти /кредит/
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що 20.07.007 року
сторони уклали кредитний договір за №
001-09020-200707, згідно якого, банк відкрив на
ім»я відповідачки ОСОБА_3 картковий
рахунок за № НОМЕР_1 шляхом відкритя
відновлювальної відкличної кредитної
лінії на загальну суму 30.000 грн. та на
день укладання цього договору
вставнлює ліміт кредитної лінії на
рахунку у сумі 3.000 грн. Згідно п.1.3
кредитного договору, ліміт кредитної
лінії розраховується банком
самостійно та не може перевищувати
загальної суми кредитної лінії.

Згідно умов договору держатель картки
зобов»язаний щомісяця здійснювати
погашення частин суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітній місяць, та
оплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією за попередній звітній місяць за
ставкою 29,9% річних, та всю суму пені, яка
нарахована за попередній звітній
місяць у разі порушення строків
погашення кредиту та процентів.

Відповідачка не заперечувала, що вона
підписувала договір на відкриття
карткового рахунку та ознайомлена з
умовами надання банківських послуг та
правилами користування платіжною
карткою, що в комплексі складає між нею
та банком кредитний договір.

У відповідності з договірними умовами,
позичальниця зобов'язувалась погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його використання, а також
оплачувати комісію на умовах,
передбачених цим договором.

Оскільки ОСОБА_3 свої обов'язки
за кредитним договором належним чином
не виконувала, що призвело до
виникнення заборгованості, банк
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості по договору
в судовому порядку.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як слідує з розрахунку, наданого
банком, відповідачка порушила строки
погашення кредиту, у зв»язку з чим, за
розрахунком позивача, станом на 6.06.2012
року за нею рахується прострочена
заборгованість у загальній сумі 13.826
грн.50 коп., яка складається: з
заборгованості по тілу кредиту - 4.643
грн.90 коп.; з заборгованості за
відсотками у сумі 3.105 грн.01 коп.; з
заборгованості по комісії у сумі 6.077
грн.59 коп. та пені у сумі 225 грн. /а.с.12/.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3
неодноразово повідомлялась банком про
необхідність погашення
заборгованості, звернення банку
залишені відповідачкою без реагування.

Із розрахунку заборгованості, наданого
суду позивачем слідує, що трирічний
строк позовної давності по тілу
кредиту та відсоткам, а також строк
позовної давності по пені позивачем не
порушено.

Посилання скаржника в апеляційній
скарзі на пропуск позивачем трирічного
строку позовної давності з тих підстав,
що заборгованість виникла 28.02.2009 року, а
позивач звернувся до суду з позовом
11.09.2012 року, є безпідставними, оскільки,
як слідує із розрахунку суду,
відповідачкою 5.10.2009 року здійснене
погашення заборгованості у сумі 700 грн.,
що в силу ст.264 ЦК України, свідчить про
переривання строку позовної давності.

Оскільки факт не виконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по договору на відкриття
карткового рахунку достовірно
встановлений, то колегія суддів вважає
за необхідне погодитись з рішенням
суду першої інстанції, оскільки наявні
всі правові підстави для стягнення з
відповідача на користь позивача
кредитної заборгованості на загальну
суму 13.826 грн.50 коп.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду
апеляційної інстанції, відповідач не
надав належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що зобов'язання
за договором на відкриття карткового
рахунку були ним виконані.

Розрахунок наданий позивачем суду
першої інстанції відповідачем не
спростований.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що рішення судом
першої інстанції постановлене на повно
з»ясованих обставинах з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права, а доводи, викладені в
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за
дорученням ОСОБА_3, відхилити, а заочне
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 13 грудня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді