У х в а л а

17 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Парінової І.К.,

Коротуна
В.М., Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання пунктів кредитного договору
та підвищення процентної ставки
недійсними,

встановила:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним вище позовом,
посилаючись на те, що 26 квітня 2005 року
він уклав із Закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк»), кредитний
договір, за умовами якого отримав
кредит у розмірі 25 тис. доларів США на
строк до 25 квітня 2015 року зі сплатою 12 %
річних за користування кредитом. Однак
з 01 листопада 2008 року банк в
односторонньому порядку підвищив
процентну ставку до 14,04 % річних.

Позивач вважав такі дії ПАТ КБ
«ПриватБанк» неправомірними та просив
суд зобов'язати відповідача припинити
дії щодо одностороннього підвищення
процентної ставки за кредитним
договором від 26 квітня 2005 року
та провести перерахунок нарахування
процентів та списання погашення коштів
з 01 листопада 2008 року за процентною
ставкою 12 % річних та визнати
недійсними п. п. 1.1, 4.1 вказаного
кредитного договору.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 13 травня 2014 року, позов ОСОБА_3
задоволено частково. Зобов'язано ПАТ КБ
«ПриватБанк» припинити незаконні дії
щодо одностороннього підвищення
процентної ставки за кредитним
договором від 26 квітня 2005 року,
укладеним з ОСОБА_3, до 14,04 % річних з
01 листопада 2008 року та провести
перерахунок нарахування процентів та
списання погашення коштів за
процентною ставкою 12 % річних за
вказаним кредитним договором з 01
листопада 2008 року. У решті позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 вересня 2014 року касаційну
скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 19 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 13 травня 2014 року в частині
позовних вимог про визнання підвищення
процентної ставки неправомірним
скасовано, справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції. В іншій частині
судові рішення не оскаржувалися, тому в
силі ч. 1 ст. 335 ЦПК України не
переглядалися.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня 2014
року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих же норм
матеріального права, а саме: ст. ст. 629,
639, 651, 652 ЦК України, ч. 4 ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на:

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353‒?360 ЦПК України», постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України.

Постановленою ухвалою від 24 вересня 2014
року скасовано рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та справу
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції для вирішення
позовних вимог щодо визнання
підвищення процентної ставки
неправомірним, тому ця ухвала не може
бути предметом перегляду через
неоднакове застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 355, 359 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання пунктів кредитного договору
та підвищення процентної ставки
недійсними, за заявою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 вересня 2014
року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.П. Штелик

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К.
Парінова

О.В. Ступак