АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1242/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2240/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Городоцького районного суду
Хмельницької області від 16 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

15 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В його
обґрунтування зазначила, що на початку
серпня 2004 року у Чехії вона почала
проживати із ОСОБА_2 без реєстрації
шлюбу. Вони вели спільне господарство
та мали спільний бюджет. У травні 2005
року переїхали в смт. Сатанів
Городоцького району Хмельницької
області, де продовжили проживати разом
без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
у них народилася донька ОСОБА_3 15.11.2006
року вони зареєстрували шлюб. Рішенням
Городоцького районного суду
Хмельницької області від 31.08.2012 року
шлюб було розірвано. На даний час вона
не працює, є інвалідом ІІІ групи
загального захворювання. Окрім пенсії
по інвалідності, інших доходів не має.
На її утримані знаходиться малолітня
донька. Окрім того, вона сама, у зв'язку
з інвалідністю, потребує постійного
лікування. Своє матеріальне становище
розцінює, як скрутне. Відповідач
матеріально не допомагає, хоча є
працездатним, матеріально
забезпеченим, має високооплачувану
роботу та не має інших утриманців.

А тому, просила суд стягувати з ОСОБА_2
кошти на її утримання у розмірі ?
частини заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з дня пред'явлення позову.

Рішенням Городоцького районного суду
Хмельницької області від 16 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким позов
задовольнити. Рішення суду першої
інстанції вважає незаконним та
необґрунтованим.

________________________________________________________________________
_____________________

Доповідач у першій інстанції
Шинкоренко С.В.
Провадження № 22-ц/792/2240/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 50

Вважає, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 75 СК
України ОСОБА_2 зобов'язаний її
утримувати, як непрацездатну особу -
інваліда ІІІ групи.

Не погоджується із висновком суду про
те, що вона, як фізична
особа-підприємець, має можливість
працевлаштуватися та отримувати дохід.
Стан її здоров'я не дозволяє
здійснювати підприємницьку
діяльність, яка б приносила прибуток,
та можливість самостійно
забезпечувати себе і доньку.

Зазначає, що матеріальну допомогу, яку
їй надають батьки, не можна оцінювати
як дохід згідно ч.4 ст. 75 СК України, як
про це зазначено у рішенні суду.

Що стосується щомісячної допомоги як
матері-одиначці та пенсії по
інвалідності, то вони є
неспіврозмірними із щомісячними
витратами на утримання доньки,
лікування, оплату комунальних послуг,
харчування, купівлю одягу та інші
побутові потреби.

Всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України
відповідач не надав належних та
допустимих доказів неможливості
сплачувати аліменти. Вважає, що
висновки суду про відсутність у ОСОБА_2
постійного джерела доходу, наявність
цивільного шлюбу та перебування на
його утриманні двох неповнолітніх
дітей, були зроблені із його слів та
нічим не підтвердженні, а отже є
припущеннями.

Представник відповідача ОСОБА_6
надіслала до суду заперечення на
апеляційну скаргу, в якому просила
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, вважаючи його законним та
обґрунтованим.

Що стосується позовних вимог, то вважає
їх неконкретними, оскільки ОСОБА_1, якій
призначена пенсія по інвалідності до
березня 2016 року, просила стягувати
аліменти без визначення їх будь-яким
строком.

Окрім того, позивачка не довела
отримання доходу меншого, ніж
прожитковий мінімум, встановлений
законом, а також наявність можливості у
відповідача надавати їй матеріальну
допомогу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
апеляційну скаргу з мотивів, які в ній
зазначені.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивачки, перевіривши доводи
апеляційної скарги, ознайомившись з
матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
норм матеріального права.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України суд
під час ухвалення рішення про
стягнення аліментів повинен вирішити,
зокрема, такі питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження.

Суд першої інстанції зазначених вимог
закону не врахував і ухвалив рішення,
яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо якої
встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що
починаючи з серпня 2004 року сторони
проживали у фактичних шлюбних
стосунках. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них
народилась донька ОСОБА_3.

У березні 2006 року ОСОБА_1 була
встановлена ІІІ група інвалідності
(вперше), на строк до березня 2016 року,
причиною якої є загальне захворювання.

15.11.2006 року сторони уклали шлюб, який
зареєстрували у відділі РАЦСу
Городоцького РУЮ Хмельницької області.

31.08.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано.

Дитина сторін залишилась проживатись з
матір'ю, батько матеріально не
допомагає.

Позивачка має дохід у виді пенсії по
інвалідності у розмірі 1049 грн. на
місяць та допомоги як одинокій матері у
розмірі 385 грн. 80 коп., а всього 1434 грн. 80
коп. на місяць.

Вказане підтверджується даними:
рішення Городоцького районного суду
Хмельницької області від 17.01.2013 року у
справі про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ майна
подружжя (а.с. 60), свідоцтва про
народження дитини (а.с. 7), рішення
Городоцького районного суду
Хмельницької області від 31 серпня 2012
року про розірвання шлюбу (а.с. 6),
довідок МСЕК (а.с. 8, 46-48), довідок з
управління Пенсійного фонду України в
Городоцькому районі (а.с. 9, 10) та з
Городоцького управління соціального
захисту населення (а.с. 59), поясненнями
сторін та іншими матеріалами справи.

Відмовляючи у позові про стягнення
аліментів на утримання дружини, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачці, яка має свідоцтво про право
на зайняття підприємницькою
діяльністю, протипоказана лише фізична
праця, а отже, вона може
працевлаштуватись та працювати, як це
робила раніше, маючи інвалідність;
позивачці матеріально допомагають
матір та вітчим, які отримують пенсію
по інвалідності та займаються
підприємницькою діяльністю; доходи,
які має позивачка, забезпечують їй
прожитковий мінімум, встановлений
законом, а відповідач не має можливості
надавати матеріальну допомогу.

Проте повністю з такими висновками
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із
подружжя, який досяг пенсійного віку,
встановленого законом, або є інвалідом
I, II чи III групи.

Один із подружжя є таким, що потребує
матеріальної допомоги, якщо заробітна
плата, пенсія, доходи від використання
його майна, інші доходи не забезпечують
йому прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Розірвання шлюбу не припиняє права
особи на утримання, яке виникло у неї за
час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа
має право на утримання, якщо вона стала
непрацездатною до розірвання шлюбу або
протягом одного року від дня
розірвання шлюбу і потребує
матеріальної допомоги і якщо її
колишній чоловік, колишня дружина може
надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2
ст. 76 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 СК України за
рішенням суду аліменти присуджуються
одному з подружжя, як правило, у
грошовій формі.

Аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.
Якщо один із подружжя одержує аліменти
у зв'язку з інвалідністю, сплата
аліментів триває протягом строку
інвалідності. У разі подання
відповідного документа про
продовження строку інвалідності
стягнення аліментів продовжується на
відповідний строк без додаткового
рішення суду про це (ч. 1, 3 ст. 79 СК
України).

Прожитковий мінімум - вартісна
величина достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я,
набору продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості (Закон України «Про
прожитковий мінімум» від 15.07.99 р. №
966-XIV).

Суми прожиткового мінімуму на 2014 рік
встановлено Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» від
16.01.2014 р. № 719-VII.

Згідно з приписами ст. 7 даного Закону у
редакції від 27.03.2014 р. у 2014 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць у розмірі 1176
гривень та для тих, хто відноситься до
основних соціальних і демографічних
груп населення установлено: дітей
віком до 6 років - 1032 гривні; дітей віком
від 6 до 18 років - 1286 гривень;
працездатних осіб - 1218 гривень; осіб,
які втратили працездатність, - 949
гривень.

Як встановлено апеляційним судом,
ОСОБА_1 має дохід у виді пенсії по
інвалідності та у виді допомоги як
одинокій матері у розмірі 1424 грн. 80 коп.
на місяць. Повністю на її утриманні
також знаходиться неповнолітня донька
сторін, ІНФОРМАЦІЯ_1 (9 років). Отже,
кошти, які отримує позивачка, фактично
не забезпечують їй прожиткового
мінімуму, встановленого законом, у
розмірі 949 грн. (1424 грн. 80 коп. : 2 = 712 грн. 40
коп.), оскільки частину з них вона
змушена витрачати на утримання доньки.
Зокрема, на мінімальний набір
продуктів харчування, непродовольчих
товарів та набір послуг.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що позивачка потребує
матеріальної допомоги, оскільки її
пенсія та допомога не забезпечують їй
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Що стосується виконавчого листа,
наявного у матеріалах справи (а.с. 49), то
апеляційний суд його до уваги не бере,
оскільки як вбачається з рішення суду
першої інстанції, рішення суду про
стягнення аліментів на утримання
доньки чинності не набрало у зв'язку з
оспорюванням відповідачем
батьківства, а отже, не має наперед
встановленої сили. Інших, будь-яких
доказів, в тому числі і тих, які б
підтверджували зворотнє, сторонами, на
яких лежить обов'язок доказування, суду
надано не було. Отже, станом на час
винесення рішення судом першої
інстанції, яке перевіряється
апеляційним судом, матеріальне
становище позивачки не змінилось.

Відповідно ж до ч. 3 ст. 82 СК України у
разі, коли одержувач аліментів
перестане потребувати матеріальної
допомоги, рішення суду про стягнення
таких може бути переглянуте за позовом
платника аліментів про їх припинення.

Однією з необхідних умов отримання
дружиною (чоловіком) аліментів є також
спроможність другого з подружжя
надавати матеріальну допомогу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції мотивував своє
рішення неможливістю надання
відповідачем матеріального утримання
для позивачки. Зокрема, вказав, що
ОСОБА_2 не має постійного джерела
доходу, проживає за рахунок тимчасових
заробітків, проживає два роки із іншою
жінкою у фактичних шлюбних стосунках,
де утримує її двох дітей, окрім того, в
матеріалах справи немає доказів
наявності в нього вартісного майна та
значних доходів за межами України.

Разом з тим, судом першої інстанції не
було враховано того, що СК України не
передбачено вищевказаних підстав
звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів
та того, що він є працездатною особою, а
тому, спроможним надавати матеріальне
утримання для колишньої
непрацездатної дружини.

Що стосується можливості позивачки
працевлаштуватись, маючи інвалідність,
і отримувати дохід, то це не може
слугувати підставою для відмови у
позові, оскільки відповідно до вимог
ст.ст. 75, 76 СК України право на утримання
одного з подружжя після розірвання
шлюбу не ставиться в залежність від
наявності чи відсутності такої.

А тому, є всі підстави для стягнення з
відповідача аліментів у примусовому
порядку на утримання позивачки.

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, апеляційний суд враховує
розмір доходу, який отримує позивачка,
стан її здоров'я, знаходження на її
утримання неповнолітньої дитини, межі
позовних вимог та вважає за необхідне
визначити їх розмір у виді ? частини
заробітку (доходу) відповідача.

У зв'язку з вищевикладеним, оскаржуване
рішення, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Судові витрати, відповідно до ч. 1 ст. 88
ЦПК України, підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду
Хмельницької області від 16 жовтня 2014
року скасувати та ухвалити нове.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Спасівка
Городоцького району Хмельницької
області, проживаючої АДРЕСА_1, аліменти
в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
протягом строку інвалідності,
починаючи з 15 серпня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова