провадження 2-п/331/72/14
справа 331/1403/13-ц
У Х В А Л А

20 листопада 2014 р. Жовтневий районний
суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення суду від
27.05.2013 р.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
заявою, в якій зазначила, що 30.10.2014 р. під
час ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження їй стало
відомо про факт ухвалення заочного
рішення Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 27.05.2013 р., яким було
задоволено позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_3
Аваль» щодо виселення її
неповнолітньої доньки ОСОБА_2 з
квартири за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 просить суд скасувати
зазначене заочне рішення, так як вона
як законний представник доньки
повістки у судове засідання не
отримувала і у судовому засіданні була
відсутня. Крім того, ОСОБА_1 не
отримувала від банку будь-яких вимог
про виселення, докази вручення таких
вимог в матеріалах справи відсутні.

У судовому засіданні
представник ОСОБА_4 просить
задовольнити заяву.

Представник ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»
проти задоволення заяви заперечує.

ОСОБА_1 і представники третіх
осіб у судове засідання не з»явились,
хоча належним чином були сповіщені про
судове засідання, про що свідчать
поштові повідомлення про отримання
ними повісток. Їх неявка не перешкоджає
розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали заяви і
цивільної справи, суд вважає заяву
такою, що не підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

згідно ст.. згідно ст..232 ЦПК
України, заочне рішення підлягає
скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з»явився
в судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин і
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

ОСОБА_1 відповідачем по справі
не була. А, законним представником її
неповнолітньої доньки був відповідач
по справі ОСОБА_4 – батько
неповнолітньої ОСОБА_2, який отримував
повістки у судові засідання, про що
свідчать поштові повідомлення
(а.с.26,39,52,53), якому направлялась двічі
банком вимога про виселення (а.с.14),
якому також направлялось заочне
рішення суду (а.с.61). У судові засідання
відповідач ОСОБА_4 не приходив, рішення
суду не оскаржив.

При ухваленні рішення були
досліджені усі докази, надані суду.
Вимога про виселення ОСОБА_1 банком не
направлялась з тієї підстави, що
ОСОБА_1 не є відповідачем у справі, у
квартирі, про виселення з якої йде мова,
не зареєстрована, не проживає. Вимога
направлялась відповідачу по справі
ОСОБА_4, який зареєстрований і проживає
у спірній квартирі і також можу бути і
був представником неповнолітньої
ОСОБА_2 відповідно до ч.1 ст.141 СК
України, де зазначено, що мати, батько
мають рівні права та обов»язки щодо
дитини.

Таким чином, суд не вбачає
підстав для скасування заочного
рішення суду від 27.05.2013 р.

Керуючись ст..231 ЦПК України,
суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1,
поданої інтересах ОСОБА_2, про
скасування заочного рішення суду від
27.05.2013 р. по справі за позовом ПАТ
«ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, який діє
також в інтересах ОСОБА_2, про виселення
та зняття з реєстрації, відмовити.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя
Смолка І.О.