АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №754/8947/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/9547/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Клочко
І.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 11
листопада 2014 року Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Саліхова В.В.
при секретарі
Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 30 травня 2014
року в справі за поданням державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
про примусове проникнення до житла
боржника,-

В С Т А Н О В И Л А :

Державний виконавець ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла ОСОБА_4.
Посилається на те, що відкрито
провадження по виконанню виконавчого
листа Шевченківського районного суду
м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» заборгованість у розмірі 2 201
141,82 грн.. В наданий строк для
добровільного виконання вищевказаного
судового рішення борг не погашено,
перевірити майновий стан відповідачів
за місцем проживання неможливо,
оскільки вхідні двері державному
виконавцю не відкривають, що
підтверджується відповідними актами.

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 30 травня 2014 року
подання задоволено; дозволено
державному виконавцю Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві примусово проникнути
до житла боржника ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить останньому на
праві власності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить ухвалу скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні подання, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неналежне
дослідження доказів, що має істотне
значення для вирішення справи.
Зазначає, що він ніколи не був
зареєстрований та не проживає у
вказаній квартирі. Крім того, актом від
31 травня 2014 року встановлено, що на
даний час у спірній квартирі проживає
мешканець Криму ОСОБА_5 із родиною.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином,
що підтверджується відповідними
розписками, про причини неявки суд не
повідомили.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві перебуває
виконавчий лист № 2-6736 від 27.04.2012 року,
виданий Шевченківським районним судом
м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» суми у розмірі 2 201 141,82 грн.
(а.с.9). В наданий для добровільного
виконання строк боржником виконавчий
документ не виконано.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно 08.08.2007
року внесено запис про обтяження
нерухомого майна (а.с.22-23). Відповідно до
довідки форми №3 підтверджено факт
права власності боржника на
вищезазначену квартиру, в квартирі
зареєстрована його дружина ОСОБА_6 та
син - ОСОБА_7 (а.с.21).

Як вбачається з актів державного
виконавця від 07 грудня 2012 року, 16 січня
2014 року, 08 квітня 2014 року (а.с.13,14,15),
перевірити майновий стан боржника,
провести опис та арешт майна не
виявилося можливим, оскільки двері
вказаної квартири ніхто не відчиняє.

Сам боржник рішення не виконує.

Конституційні права і свободи
людини і громадянина не можуть бути
обмежені, крім випадків, передбачених
Конституцією України (ч.1 ст. 64
Конституції України). Кожному
гарантується недоторканість житла, не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду (ч.1,2 ст. 30
Конституції України).

Конституційна гарантія
недоторканості житла не поширюється на
випадки, коли суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження прав
людини, зокрема, для захисту прав і
законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканість житла, яке визначене в
Конституції України і
міжнародно-правових актах, визнається
легітимним втручанням держави в права
людини з метою забезпечення загального
блага.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 1,11 Закону України
«Про виконавче провадження»,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню. Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання
рішення є звернення стягнення на майно
боржника, за яким на державного
виконавця покладено обов'язок по
проведенню виконавчих дій щодо
виявлення майна, його арешту (опису),
вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у
процесі здійснення виконавчого
провадження, зокрема, надано право
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку, звертатися до суду з поданням
про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної або іншої особи, в якої
перебуває майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб.

Визначальним при розгляді подання
державного виконавця про примусове
проникнення до житла боржника є лише
факт невиконання рішення та
неможливість державного виконавця
потрапити до жилого приміщення
боржника для проведення опису й арешту
його майна.

Таким чином, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши надані
докази, суд прийшов до вірного висновку
про надання дозволу державному
виконавцю примусово проникнути до
житла боржника з метою забезпечення
виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та не
впливають на законність постановленої
ухвали. Підстав для скасування ухвали з
мотивів, викладених в апеляційній
скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,312,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 30 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-