Провадження № 2/127/7195/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

26 грудня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування жилим приміщенням,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
позивач являється власником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
міни від 03.10.2008 року, посвідченим
державним нотаріусом Третьої
Вінницької державної нотаріальної
контори Ковальською Л.В. та
зареєстрованим в реєстрі за №1-1940.

Окрім того, згідно договору дарування
частки квартири від 09.04.2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори Семенковою Т.В. та
зареєстрованого в реєстрі за №4-684,
чоловік позивача ОСОБА_5 подарував
своїй колишній дружині - відповідачу по
справі ОСОБА_2 1/2 частку квартири
АДРЕСА_2, де остання за усною
домовленістю мала проживати з їхнім
спільним сином ОСОБА_6

Однак, в квартирі АДРЕСА_1 залишається
бути зареєстрована відповідач, яка
фактично з квітня 2009 року не проживає
за вказаною адресою.

Позивач неодноразово зверталась до
відповідача з вимогою знятись з
реєстрації, однак остання
відмовляється це зробити в
добровільному порядку.

У зв'язку із реєстрацією відповідача у
квартирі позивача, остання змушена
також нести додаткові витрати по
оплаті за житлово-комунальні послуги,
які відповідач відмовляється
сплачувати.

Таким чином, своїми діями відповідач
заважає позивачеві належним чином
володіти, користуватись та
розпоряджатись об'єктом свої
власності, що змусило позивача
звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові, не
заперечувала проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась із невідомих
суду причин, хоча про день, час та місце
судового розгляду повідомлялась
належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивач не заперечує, відповідно
до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне
рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи,
давши їм оцінку у сукупності з
оголошеними та дослідженими
матеріалами справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивач являється
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором міни від
03.10.2008 року, посвідченим державним
нотаріусом Третьої Вінницької
державної нотаріальної контори
Ковальською Л.В. та зареєстрованим в
реєстрі за №1-1940, відповідно до змісту
якого ОСОБА_7 передала у власність
позивачу належну їй квартиру АДРЕСА_1, а
позивач ОСОБА_1 взамін передала ОСОБА_7
у власність квартиру АДРЕСА_3 (а.с.5).

Згідно довідки МКП «ЖЕК №7» від 20.09.2014
року №3397 в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані: позивач ОСОБА_1 як
квартиронаймач, чоловік ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 - дочка колишнього власника
квартири, яка доводиться колишньою
дружиною чоловіка позивача (а.с.7).

Однак, як вбачається з акта від 27.09.2014
року, складеного сусідами та
затвердженого майстром МКП «ЖЕК №7», з
квітня 2009 року по теперішній час ОСОБА_2
не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.9).

Окрім того, згідно договору дарування
частки квартири від 09.04.2010 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Вінницької державної
нотаріальної контори Семенковою Т.В. та
зареєстрованого в реєстрі за №4-684,
чоловік позивача ОСОБА_5 подарував
своїй колишній дружині - відповідачу по
справі ОСОБА_2 1/2 частку квартири
АДРЕСА_2, де остання за усною
домовленістю мала проживати з їхнім
спільним сином ОСОБА_6 (а.с.8).

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт не проживання
відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1,
понад 6 місяців, однак остання
залишається зареєстрованою за даною
адресою.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, а такий строк
встановлюється ст. 71 ЖК України та
складає 6 місяців відсутності в
житловому приміщенні без поважних
причин, провадиться в судовому порядку.
Поважні причини відсутності
відповідачки в квартирі, які
перелічені в ст.71 ЖК України, відсутні.

З огляду на вищенаведене, оцінивши
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок в їх сукупності за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів
приходить до висновку, що позовна
вимога про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 72, 78, 150, 156 ЖК України, ст.ст.10, 60,
209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: