Ружинський районний суд
Житомирської області
Справа № 291/1717/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
У Х В А Л А

17 листопада 2014 року

Ружинський районний суд
Житомиирської бласті в складі:

головуючого - судді
Нейла В.М..

при секретарі -
Геворковій Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ружині справу за
поданням дер-жавного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Ружинського районного управ-ління
юстиції Житомирської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1
Андрійо-вича у праві виїзду за межі
України

Встановив:

Державний виконавець ВДВС
Ружинського РУЮ ОСОБА_2 звернулась до
суду з по-данням, в якому просила суд
тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним зобов'язань за рішенням
суду, без вилучення паспортного
документу.

Державний виконавець зазначила, що
22.06.2012 року відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Ємільчинського районного суду
Житомирської області від 11.04.2012 ро-ку по
справі № 607/261/2012 боржник ОСОБА_1
зобов'язаний сплачувати алі-менти на
користь ОСОБА_3 в розмірі 400 грн.
щомісячно, на утримання дітей: Кирила
ІНФОРМАЦІЯ_1, Романа ІНФОРМАЦІЯ_2 до
досягнення ни-ми повноліття.

Боржник ухиляється від виконання
рішення суду, у зв'язку з чим
заборгованість станом на 01.11.2014 року за
боржником рахується борг по аліментах
в сумі 12400 грн..

Представник ВДВС Ружинського РУЮ
направив до суду заяву в якій просить
розгляда-ти справу у її відсутність,
подання підтримала з підстав
викладених в поданні.

Суд дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення подання на
підставі наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах пере-буває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
прожи-вання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, який гарантує
деякі права і свободи, не передбачені в
Конвенції та у Першому прото-колі до
неї, кожен є вільним залишати будь-яку
країну, включно зі своєю власною. На
здійс-нення цих прав не може бути
встановлено жодних обмежень, крім тих,
що передбачені зако-ном і є необхідними
в демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст.313 ЦК
України, від-повідно до якої фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених за-коном (частини 1,3,4
відповідної статті).

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 6
вказаного Закону встановлено, що
ухилення громадя-нином від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, є підставою для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного вико-навця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що
в провадженні відділу державної
виконавчої служби Ружинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
виконан-ня рішення Ємільчинського
районного суду Житомирської області
від 11.04.2012 року по справі № 607/261/2012 р. про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей.

Під поняттям «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених на
боржника рішенням» варто розуміти
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
неви-конання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у ньому є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборна сила,
події тощо).

Таким чином, законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконан-ня.

Із метою всебічного і повного
з'ясування всіх обставин справи,
встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суд з'ясовує, чи дійсно
особа свідомо не вико-нувала належні до
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні може свідчити
невиконання ним своїх обов'язків,
пе-редбачених ч.6 ст.12 Закону України
«Про виконавче провадження». Зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 5,7 Закону
України «Про виконавче провадження »
державний вико-навець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень не лише своєчасно і по-вно але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Разом з тим, державний виконавець
Ружинського РУЮ не надав будь-яких
доказів про те, що боржник виїзджає чи
має намір виїхати за кордон, існування
в нього такої можливості та взагалі
отримання ним закордонного паспорту, а
також не доведено факт ухилення від
вико-нання зобов'язань, достатніми
обставинами для обмеження
конституційного права громадя-нина
України.

За таких обставин, подання не має
правового обгрунтування, суду не
надані докази необ-хідності певного
обмеження прав боржника і тому подання
задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст.5 Закону України
«Про виконавче провадження », ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст.ст.208,209,210, 293 ЦПК України,
суд, -

Ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Ружинського районного управління
юстиції про обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається апеляційному суду
Житомирської області через Ружинський
районний суд Житомирської області
протягом п’яти днів з дня її
прого-лошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_4