Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/5456/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Худякова
А.М.,

суддів: Кочетова
Л.Г.,

Снітка С.О.,

при секретарі судового засідання
Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Богунського районного суду м.Житомира
від 18 вересня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання права
користування земельною ділянкою,
визнання права власності на самочинно
збудоване майно,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням Богунського
районного суду м.Житомира від 18 вересня
2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
порушує питання про скасування
постановленого рішення і ухвалення
нового про задоволення позовних вимог,
посилаючись на його необґрунтованість
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, рішенням
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 09.06.1994 року №325,
вилучено лишки земельної ділянки
площею 300,00 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 з
користування ОСОБА_3 та передано для
будівництва індивідуального житлового
будинку ОСОБА_2

Згідно рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
14.12.2006 року №892 ОСОБА_2 надано дозвіл на
продовження терміну будівництва
житлового будинку.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України,
особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Відповідно до визначених цивільним
процесуальним законом принципів
змагальності й диспозитивності
цивільного процесу, саме на позивача
покладено обов'язок доведення тих
обставин, на які він посилається як на
підставу своїх вимог.

Суд першої інстанції при розгляді
справи виходив з тих доказів, які
містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В справі відсутні будь-які
документально підтверджені докази про
те, що позивачем отримано дозвіл на
виконання будівельних робіт в порядку,
встановленому Наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 05.12.2000 р.

Також, в справі відсутні докази про
обставини та підстави надання позивачу
земельної ділянки площею 0,0404 га або 0,0520
га.

Вирішуючи спір та встановивши, що
житловий будинок збудований без
належного дозволу, а також за
відсутністю належних та допустимих
доказів на підтвердження
відповідності збудованого будинку
будівельним, пожежним, санітарним
нормам тощо, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність підстав для визнання за
позивачем права власності на будинок
та визнання права користування
земельною ділянкою, а тому
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову, навівши відповідні мотиви.

Крім того, згідно листа Державного
Управління охорони навколишнього
природного середовища в Житомирській
області від 10.07.2012 року позивачу
відмовлено у погодженні проекту із
землеустрою у зв'язку з недодержанням
вимог ст.ст.88,89 Водного Кодексу, ст.47
Закону України «Про охорону земель».

За вказаних обставин, доводи
апеляційної скарги безпідставні,
оскільки спростовуються дослідженими
судом доказами. Висновки суду
відповідають обставинам справи.

Колегія суддів приходить до
висновку, що підстав для скасування
рішення, з мотивів, наведених в скарзі,
немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 18 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж дня на
протязі двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді