АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/1500/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2043/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Експерт» про
захист прав споживача, визнання
договору недійсним, відшкодування
майнової та моральної шкоди з
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Експерт» на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 1 липня 2014
року, -

встановила:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ТОВ „Авто Експерт" (далі -
товариство) про захист прав споживача,
визнання договору недійсним та
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

На обґрунтування позову зазначив, що
між ним та представником ТОВ "Авто
Експерт", який діяв на підставі
доручення, Городецькою О.П. було
укладено договір № 000518 про надання
фінансової послуги від 12 грудня 2013 року
(далі - договір) та додатки до нього
(додаток №1, додаток №2 «Умови
діяльності Програми "Автофінанс") та
додаток №3, який не підписаний
сторонами. На виконання умов договору
ним було сплачено товариству 9300 грн.,
які за твердженням представника
відповідача є винагородою за включення
вищевказаного договору до програми
«Автофінанс», хоча в додатку № 1 до
договору сума за вказану винагороду та
інші суми взагалі відсутні, а в графі
„призначенні платежу" платіжного
доручення від 13.12.2013 року вказано, що це
є оплата за товар згідно угоди № 000518.

На його думку дана угода є нікчемною
відповідно до Закону України „Про
захист прав споживачів", оскільки
укладена внаслідок використання
відповідачем нечесної підприємницької
діяльності, пірамідальної схеми,
відповідач фактично товару не надає,
він стає лише учасником пропозиції
товариства, згідно якої зобов'язується
щомісяця перераховувати фіксовану
суму до грошового фонду учасників,
після формування якого у нього виникне
право на отримання позики. Крім того в
додатку №1 відсутні дані щодо
транспортного засобу та порядку оплати
його вартості (графіку платежів), хоча в
тексті договору зазначається про те, що
такі дані містяться саме в додатку №1
до договору, який є його невід'ємною
частиною. В зв'язку з цим він не володіє
інформацією щодо конкретного
транспортного засобу, за який вносить
кошти, хоча має намір придбати трактор
визначеної марки. За його зверненням
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг було проведено
перевірку дотримання товариством
законів та нормативно-правових актів,
що регулюють діяльність з надання
фінансових послуг. За результатами
перевірки діяльності ТОВ „Авто
Експерт" комісією було виявлено ряд
порушень, в зв'язку з чим
розпорядженням останньої № 720 від
13.03.2014 року було тимчасово зупинено дію
ліцензії товариства на провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах. Перевіркою, зокрема,
було виявлено зміну учасників групи
після створення групи, а саме,
кількість учасників корпорації
клієнтів за даними облікової та
реєструючої системи обліку укладених
договорів та додатків до наказу
директора про формування корпорації
клієнтів програми „Автофінанс" на
початок створення групи становила 84
учасника. Станом на 01.12.2013 рік (останні
день періоду, що перевірявся) за даними
облікової та реєструючої системи
обліку кількість учасників корпорації
клієнтів змінено, нараховується лише 22
учасника, загальна сума щомісячних
періодичних платежів недостатня для
придбання однієї одиниці товару
(загальна сума щомісячних періодичних
платежів становить 31631,57 грн., тоді як
вартість самого дешевого товару
становить 44850 грн.).

Такими незаконними діями товариства
йому заподіяно моральної шкоди,
оскільки після отримання відмови
товариства повернути сплачені ним 9300
грн. у нього погіршилося самопочуття,
він утратив спокій, був змушений
докладати додаткових зусиль для
відновлення свого порушеного права.

Тому позивач просив визнати недійсним
договір № 000518 про надання фінансової
послуги від 12 грудня 2013 року, укладений
між ним та ТОВ «Авто Експерт» та
стягнути з відповідача 9 300 грн.
завданої йому матеріальної шкоди та 5 000
грн. моральної шкоди.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 1 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано недійсним договір № 000518 про
надання фінансової послуги від 12
грудня 2013 року укладений між ОСОБА_1 та
ТОВ "Авто Експерт".

Стягнуто із товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Експерт" на
користь ОСОБА_1 9 300 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 500
грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто
Експерт» просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволені позову.

На думку апелянта суд прийшов до
помилкового висновку про те, що
діяльність ТОВ "Авто Експерт" за
договором є функціонуванням
"пірамідальної схеми", оскільки
відповідно до п. 7 ч. З ст. 19 Закону
України "Про захист прав споживачів"
відсутні головні ознаки "пірамідальної
схеми" - безтоварність та сплати
компенсації одним учасником за рахунок
інших. За схемою придбання товарів у
групах придбавають товар усі учасники
за рахунок об'єднання внесків кожного з
них. Різниця між споживачами -
учасниками схеми є тільки в часі
одержання товару кожним із них, за
умови виконання своїх зобов'язань.
ОСОБА_1 не зазначено доказів на
підтвердження обставин щодо
заподіяння йому моральної шкоди, не
обґрунтовано її розміру.

В судове засідання належним чином
повідомлені сторони не з'явилися,
ОСОБА_1 про причини неявки суд не
повідомив.

Від ТОВ „Авто Експерт" надійшла
письмова заява про розгляд справи без
їх участі, на підставі доказів, які
містяться в матеріалах справи. У
наданні оригіналів документів або
належним чином завірених копій цих
документів апеляційному суду
відмовлено.

Дослідивши матеріали справи
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини справи,
допустив порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 ТОВ
„Авто Експерт" було укладено договір №
000518 про надання фінансової послуги від
12 грудня 2013 року та додатки до нього
(додаток №1, додаток №2 «Умови
діяльності Програми "Автофінанс") та
додаток №3, який не підписаний
сторонами. Договір та додатки
становлять єдиний документ. На
виконання умов договору позивачем було
сплачено товариству 9300 грн.,
призначення яких відповідно до
платіжного доручення „оплата за товар
згідно угоди №000518".

Частково задовольняючи позовні вимоги
суд виходив з того, що система
отримання послуги за спірним договором
побудована таким чином, що один клієнт
за свої власні кошти без інвестування
коштів відповідача надає можливість
отримання послуги іншому клієнту
спілки, що відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 3 , ч. 6
ст. 19 Закону України „Про захист прав
споживачів" свідчить про здійснення
відповідачем нечесної підприємницької
практики (пірамідальна схема), яка
заборонена законом. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики є недійсними.
За таких обставин, на думку суду,
відповідно до ч.ч. 1 ст.ст. 1166, 1167 ЦК
України позивач має право також і на
відшкодування за рахунок відповідача
майнової та моральної шкоди.

Такі висновки суду є помилковими.

Згідно з положеннями, закріпленими у ч.
1, п. 7 ч. 3 ,ч. 6 ст. 19 Закону України „Про
захист прав споживачів" забороняється
здійснення нечесної підприємницької
практики. Нечесна підприємницька
практика включає в себе будь-яку
діяльність (дії або бездіяльність), що
вводить споживача в оману або є
агресивною. Зокрема, відповідно до п. 7
ч. 3 ст. 19 цього Закону забороняються як
такі, що вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Визнання „пірамідальної схеми"
включає в себе такі ознаки, як: а)
здійснення сплати за можливість
одержання учасником компенсації; б)
компенсація надається за рахунок
залучення учасником інших споживачів
схеми; в) відсутність продажу або
споживання товару. Для кваліфікації
„пірамідальної схеми" необхідна
наявність усіх зазначених ознак.

Відповідно до п. 11-1 ч. 1 ст. 4 Закону
України „Про фінансові послуги та
регулювання ринків фінансових послуг"
до фінансових послуг віднесено послуги
з адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

Згідно з п. 1.2. ч. 1 Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах,
затверджених розпорядженням
Нацкомфінпослуг від 09.10.2012 року, №1676,
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групі - це
фінансова послуга, що надається
ліцензіатом і передбачає залучення
грошових коштів учасників групи,
об'єднання цих коштів з метою придбання
та розподілу товарів між учасниками
групи.

Частиною 1 статті 230 ЦК України
встановлено, що обман має місце, якщо
сторона заперечує наявність обставин,
які можуть перешкодити вчиненню
правочину, або якщо вона замовчує їх
існування.

Аналізуючи встановлені обставини
справи та вищезазначені положення
нормативних актів слід прийти до
висновку, що діяльність ТОВ „Авто
Експерт" не має ознак „пірамідальної
схеми" та не є такою, що вводить
споживача в оману. Товариство у
визначений законом спосіб отримало
відповідну ліцензію на здійснення
діяльності щодо придбання товарів у
групах, що також виключає висновок суду
першої інстанції про нелегітимність
такої діяльності.

Виявлені Нацкомфінпослуг в результаті
перевірки діяльності товариства
порушення законів та
нормативно-правових актів, що
регулюють діяльність з надання
фінансових послуг, за результатами
якої розпорядженням комісії № 720 від
13.03.2014 року було тимчасово зупинено дію
ліцензії ТОВ „Авто Експерт" на
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах
свідчить про порушення вимог
нормативних актів з боку відповідача,
однак не дають підстав для висновку про
наявність в даному випадку
„пірамідальної схеми".

Залучення ОСОБА_1 до програми
„Автофінанс" шляхом укладення
відповідного договору було здійснено
товариством з метою отримання ним у
групі конкретного товару -
транспортного засобу. Доказів того, що
сплачені ним кошти в сумі 9300 грн. були
витрачені для отримання іншим
учасником (учасниками) компенсації
матеріали справи не містять.

Правова позиція щодо розгляду справ
такої категорії висвітлена в постанові
ВСУ від 11.09.2013 року, яка відповідно до
вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

За таких обставин колегія судів не
вбачає підстав для висновку про те, що
укладений між ОСОБА_1 та ТОВ „Авто
Експерт" 12 грудня 2013 року договір про
надання фінансової послуги №000518 є
нікчемним і може бути визнаний
недійсним відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону
України „Про захист прав споживачів".

В той же час зазначені ОСОБА_1 в
позовній заяві обставини та фактичні
обставини справи, встановлені колегією
суддів свідчать про недійсність
оспорюваного договору з підстав,
передбачених нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

В позовній заяві позивач обґрунтовував
свої вимоги, зокрема, тим, що договір не
містить усіх істотних умов, які є
обов'язковими для даного виду
цивільних правовідносин, зокрема,
відсутні вартість та вид товару, умови
його отримання та оплати.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір). До
відносин сторін у змішаному договорі
застосовуються у відповідних частинах
положення актів цивільного
законодавства про договори, елементи
яких містяться у змішаному договорі,
якщо інше не встановлено договором або
не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 905 цього Кодексу строк
договору про надання послуг
встановлюється за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом або
іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з п.п. 1.1, 2.1, п.п. „а" п.3.1.1.,
п.п. „б" п. 3.1.6, п. 6.1, 10.1 договору №000518 від
12 грудня 2013 року про надання фінансової
послуги, п.п. „а" п. 5.2., п. 6.1., п. 6.4.
додатку №2 до договору „Умови
діяльності програми Автофінанс"", дані
щодо товару, який є предметом угоди,
його назви, модифікації, вартості,
порядку оплати за нього та порядку його
отримання ОСОБА_1 повинні міститися в п.
1 додатку до договору, який є його
невід'ємною частиною.

Однак зі змісту вказаного додатку, який
підписаний обома сторонами,
вбачається, що в ньому відсутні дані
щодо порядку проведення платежів за
послуги товариства та їх розмір, назви
товару, його марки (транспортного
засобу), вартості. Додаток №3 до
договору не містить підписів обох
сторін і містить інформацію з
невизначеним змістом.

Приймаючи до уваги правовідносини, які
склалися між сторонами, умови договору
№000518 від 12 грудня 2013 року про надання
фінансової послуги з додатками, слід
визнати, що оспорюваний правочин не
містить істотних умов, які необхідні
для його виконання, тобто укладений з
порушенням вимог цивільного закону,
тому він є недійсним на підставі ч. 1 ст.
203 ЦК України. За таких обставин
підлягають до застосування правові
наслідки недійсності правочину,
передбачені ч. 1 ст. 216 цього Кодексу.

При цьому слід врахувати, що на
виконання умов спірного договору ТОВ
„Авто Експерт" отримало від ОСОБА_1 9 300
грн., які були перераховані ним
відповідно до платіжного доручення. Ця
обставина підтверджена відповідним
платіжним дорученням та не
заперечувалася в суді обома сторонами.
ОСОБА_1 в свою чергу не отримав від
товариства жодних послуг, матеріальних
цінностей, передбачених спірною
угодою. За таких підстав в порядку ч. 1
ст. 216 ЦК України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
вказана вище сума.

Посилання в рішенні суду на ч.ч. 1 ст.ст.
1166, 1167 ЦК України, як на підставу
стягнення майнової та моральної шкоди,
є помилковим, оскільки між сторонами
виник спір, що регулюється нормами
цивільного законодавства в сфері
договірних правовідносин. Вказані вище
норми регулюють питання відшкодування
шкоди, завданої неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю осіб.
В оспорюваному правочині відсутні
умови, за яких на сторону може бути
покладено обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди.

За таких обставин рішення суду не може
бути визнано законним та підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позову з
інших правових підстав, ніж ті, які були
визначені судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю „Авто
Експерт" задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 1 липня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Визнати недійсним договір №000518
про надання фінансової послуги від 12
грудня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та
товариством з обмеженою
відповідальністю „Авто Експерт".

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю „Авто Експерт" на
користь ОСОБА_1 9 300 грн.

В задоволенні решти позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В.
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 57