Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної
Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 19 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 24 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4
вказувала, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, керуючи автомобілем по вул.
Собранецькій в м. Ужгороді
Закарпатської області вчинив наїзд на
її батька ОСОБА_6, після чого залишив
місце події, не надавши потерпілому
допомогу. Від отриманих тілесних
ушкоджень її батько помер цього ж дня.

Посилаючись на те, що неправомірними
діями ОСОБА_5 їй завдана моральна шкода,
позивачка просила стягнути з
відповідача на її користь 68 141 грн в
рахунок її відшкодування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 19
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 24 липня 2014
року, позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5
000 грн компенсації завданої моральної
шкоди, а в решті вимог відмовлено.

На обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, в зв'язку з чим
просить судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Залишаючи рішення місцевого суду без
змін, суд апеляційної інстанції,
погодився з його висновком про те, що
сума грошового відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5 000 грн
відповідає обставинам справи, вимогам
розумності та справедливості.

Однак з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Частинами 1, 2 ст. 303 ЦПК України
визначено, що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Судами установлено, що відповідач 31
серпня 2005 року, керуючи транспортним
засобом, вчинив наїзд на пішохода,
батька ОСОБА_4, не зупинився на місці
пригоди та не надав йому допомогу,
однак останній перебував у
небезпечному для життя стані, а з метою
уникнення відповідальності продовжив
рух, свідомо залишивши без допомоги у
небезпечному для життя стані ОСОБА_6

Від отриманих тілесних ушкоджень
ОСОБА_6 помер.

Стаття 23 ЦК України передбачає право
особи на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом,
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди
позивачка зазначала про тривалість її
моральних страждань, отримання важких
травм та подальшу втрату батька,
перенесеному у зв'язку із цим фізичному
болю, характер дій винної особи
(залишення в небезпеці), а також те, що
вона додатково зазнала моральних
страждань, пов'язаних з необхідністю
докладати зусилля для виявлення та
законного покарання особи водія
транспортного засобу ОСОБА_5, який
скоїв наїзд транспортним засобом на її
батька та зник з місця пригоди,
залишивши ОСОБА_6 без допомоги, через що
у неї погіршився стан здоров'я, було
порушено звичайний спосіб життя,
нормальні життєві зв'язки та стосунки з
оточуючими людьми і зазначено, що
відшкодування моральної шкоди у сумі 68
141 грн 20 коп., який відповідає вимогам
розумності та справедливості і за
даних конкретних обставин не може
вважатися явно завищеним чи надмірним.

Проте, відхиляючи апеляційну скаргу та
погоджуючись із висновком суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову і стягнення на користь
позивачки із ОСОБА_5 5 000 грн компенсації
завданої моральної шкоди, апеляційний
суд, всупереч вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України
безпідставно зазначив про те, що
заявлений позивачкою розмір моральної
шкоди не відповідає обставинам справи
та вимогам розумності і
справедливості, оскільки за даних
конкретних обставин не перевірив
обґрунтованість вимог ОСОБА_4 щодо
відшкодування моральної шкоди, чи
можуть вони вважатися явно завищеними
або надмірними, не врахував характер
порушення її прав, глибини та
тривалості моральних страждань
позивачки, значне погіршення стану її
здоров'я, тяжкість і істотність
вимушених змін у житті після втрати
батька в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Як наслідок, висновок суду апеляційної
інстанції, викладений в оскаржуваному
судовому рішенні, не можна визнати
законним і обґрунтованим, а тому ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК
України, з передачею справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 24 липня 2014
року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко В.І. Журавель