Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Левківської сільської ради
Житомирського району про визнання
права власності на спадкове майно, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 19 жовтня 2012
року та ухвалу Апеляційного суду
Житомирської області від 10 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
її мати, ОСОБА_6, після смерті якої
залишилось спадкове майно - житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка
загальною площею 0,59 га для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого підсобного
господарства. Проте нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок через відсутність
правовстановлюючих документів на
нього та неможливість надати витяг з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку та витяг з Поземельної книги, а
тому ОСОБА_4 просила визнати за нею
право власності на житловий будинок та
земельну ділянку у порядку спадкування
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6

Рішенням Житомирського районного суду
Житомирської області від 19
жовтня 2012 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 10 червня 2014
року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності у
порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну
ділянку загальною площею 0,59 га,
розташовану у межах с. Левків.

У касаційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить вказані судові рішення в
частині вирішення позовних вимог про
визнання права власності на земельну
ділянку скасувати і ухвалити у цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні вказаних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржувані
судові рішення залишити без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 не
дають підстав для висновку про
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржувані судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому їх необхідно залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 19
жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного
суду Житомирської області від 10 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. МаляренкоТ.О. Писана