У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Чугуївського міжрайонного прокурора
Харківської області в інтересах
держави в особі Чугуївської районної
державної адміністрації Харківської
області до ОСОБА_4, треті особи:
Есхарівська селищна рада Чугуївського
району Харківської області, Державне
підприємство «Чугуєво-Бабчанське
лісове господарство», про визнання
державного акта на право власності на
земельну ділянку недійсним, скасування
реєстрації державного акта на землю,
повернення земельної ділянки в
придатному для використання стані, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 26 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Чугуївський
міжрайонний прокурор Харківської
області звернувся до суду з позовом в
інтересах Чугуївської районної
державної адміністрації Харківської
області до ОСОБА_4, в якому з
урахуванням уточнень позовних вимог
просив: визнати недійсним державний
акт серії ХР № від 04 вересня 1996
року на право приватної власності на
земельну ділянку, площею 0,60 га, виданий
на ім'я ОСОБА_5 для ведення особистого
підсобного господарства на території
Есхарівської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області та скасувати запис про його
державну реєстрацію; зобов'язати
ОСОБА_4 повернути спірну земельну
ділянку площею 0,60 га державі в особі
Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області у
придатному для використання стані.

Посилався на те, що Чугуївською
міжрайонною прокуратурою Харківської
області була проведена перевірка з
додержання вимог земельного
законодавства, під час якої
встановлено, що на земельну ділянку,
яка розташована на землях Есхарівської
селищної ради Чугуївського району
Харківської області, 04 вересня 1996 року
ОСОБА_5 видано державний акт на право
власності, відповідно до рішення
виконавчого комітету Есхарівської
селищної ради народних депутатів від 06
лютого 1996 року № 8/20. Разом із тим, за
даними Есхарівської селищної ради у
вказаному рішенні виконавчого
комітету розглядалося питання про
надання згоди на продаж квартири
АДРЕСА_1. Крім того, зазначена земельна
ділянка до 1998 року перебувала у віданні
Чугуївської міської ради Харківської
області і була передана Ексхарівській
селищній раді Чугуївського району
Харківської області лише 27 листопада
1998 року, а тому селищна рада не мала
повноважень щодо розпоряджання
спірною земельною ділянкою. Перевіркою
також встановлено, що вказана земельна
ділянка розташована в прибережній
захисній смузі річки Сіверський Донець
і відноситься до земель державного
лісового фонду. 24 грудня 2010 року ОСОБА_6,
яка діяла на підставі довіреності від
імені ОСОБА_5, продала вищевказану
земельну ділянку ОСОБА_4

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 26 серпня 2014
року рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 29 квітня
2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов Чугуївського
міжрайонного прокурора Харківської
області, в інтересах Чугуївської
районної державної адміністрації
Харківської області, задоволено
частково.

Визнано недійсним державний акт серії
ХР № від 04 вересня 1996 року на
право приватної власності на земельну
ділянку, площею 0,60 га, виданий на ім'я
ОСОБА_5 для ведення особистого
підсобного господарства на території
Есхарівської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути зазначену
вище земельну площею 0,60 га державі в
особі Чугуївської районної державної
адміністрації Харківської області у
придатному для використання стані.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що прокурор не довів факт
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, не надав
належних та допустимих доказів
протиправності отримання ОСОБА_5
спірної земельної ділянки, зокрема,
рішення чи вироку суду, якими
встановлено факт підробки
оскаржуваного державного акта чи
рішення виконавчого комітету, не довів,
що договір купівлі-продажу спірної
земельної ділянки, укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_4, є нікчемним
правочином, позовних вимог про
визнання цього правочину недійсним не
заявляв.

Суд апеляційної інстанції, оцінивши в
сукупності зібрані в матеріалах справи
докази, дійшов вірного висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позовних вимог,
оскільки як встановлено та
підтверджується зібраними у справі
доказами, ОСОБА_5 отримала державний
акт на право власності на спірну
земельну ділянку на підставі рішення
виконавчого комітету Есхарівської
селищної ради від 06 лютого 1996 року, яким
питання про виділення вказаної
земельної ділянки ОСОБА_5 не
вирішувалось та не приймалось,
натомість, цим рішенням надано дозвіл
ОСОБА_7 на продаж квартири АДРЕСА_1 (а. с.
10). У листопаді 1998 року вказана земельна
ділянка перейшла у власність
Есхарівської селищної ради
Харківської області на підставі
рішення Чугуївської районної ради
Харківської області III сесії XXIII
скликання (а. с. 128).

За таких обставин суд апеляційної
інстанції правильно виходив з того, що
у ОСОБА_5 не було правових підстав для
отримання державного акта на право
власності на спірну земельну ділянку, а
у ОСОБА_6, яка діяла на підставі
довіреності від імені ОСОБА_5, підстав
її продажу ОСОБА_4, а тому дійшов
правильного висновку про те, що
вказаний державний акт підлягає
визнанню недійсним, а спірна земельна
ділянка поверненню з підстав
передбачених ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновком суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судом апеляційної
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 26 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.