АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7334/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач - Міхеєва В.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
ОСОБА_6 на ухвалу Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 липня 2014 року про відмову
у задоволенні заяви про забезпечення
позову по справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
Новоолександрівська сільська рада,
третя особа Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
усунення перешкод в користування та
зобов'язання вчинити певні дії - шляхом
усилення підпірної стіни, заборони
Новоолександрівській сільській раді
вчиняти певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 03
липня 2014 року в задоволенні заяви
представника позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_6
про забезпечення позову було
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 ОСОБА_6, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та постановити нову по суті
заявлених вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у вересні 2013
року до суду звернулась ОСОБА_2 із
позовом до ОСОБА_5, Новоолександрівська
сільська рада, третя особа Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Дніпропетровській області
про усунення перешкод в користуванні
та зобов'язання вчинити певні дії -
шляхом усилення підпірної стіни,
заборони Новоолександрівській
сільській раді вчиняти певні дії.

З урахуванням уточнень, викладених у
позовній заяві від 27 листопада 2013 року,
отриманої судом 15 січня 2014 року,
представник позивачки ОСОБА_6 просила
зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди в
користуванні належною ОСОБА_2
земельною ділянкою АДРЕСА_1 шляхом
усилення підпірної стіни згідно
варіанту, запропонованого КП
«Моніторінгова агенція архітектури та
містобудування» Дніпропетровської
міської ради, а саме: шляхом
прокладення гідроізоляції з боку
земельної ділянки відповідачки та
облаштувати підпірну стіну на
земельній ділянці відповідачки
висотою на рівні землі та шириною 2100 мм;
заборонити Новоолександрівській
сільській раді Дніпропетровського
району Дніпропетровської області
оформлювати та видавати документи про
право власності на будинок АДРЕСА_2.

Одночасно до суду надійшла і заява
представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 про
забезпечення позову шляхом заборони
відчуження земельної ділянки АДРЕСА_2
що належить ОСОБА_5; заборони
Новоолександрівській сільській раді
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та будь-яким
третім особам видавати дозвільні та
погоджувальні документи для введення в
експлуатацію будинку АДРЕСА_2 та
оформлювати документи на право
власності на вказаний будинок;
заборони Відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області здійснювати
реєстрацію права власності на будинок
АДРЕСА_2

Відмовляючи у задоволенні заяви про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з невідповідності
таких вимог заявленим позовним вимогам
та їх неспівмірності. Колегія суддів
погоджується з такими висновками,
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено,
що суд за заявою осіб, які беруть участь
у справі, може вжити заходи
забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України,
заходи забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позовними
вимогами.

Як убачається з роз'яснень, викладених
у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про
забезпечення позову суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням
такого: розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Предметом та підставою позову є
усунення перешкод у користуванні
позивачкою належною їй земельною
ділянкою шляхом зобов'язання
відповідачки усилити підпірну стіну,
розташовану на земельній ділянці
позивачки шляхом прокладення
гідроізоляції з боку земельної ділянки
відповідачки та облаштувати підпірну
стіну на земельній ділянці
відповідачки висотою на рівні землі та
шириною 2100 мм.

Як убачається з матеріалів справи,
згідно договору дарування земельної
ділянки від 04 серпня 2009 року ОСОБА_5
подарувала частину земельної ділянки
площею 0,120 га (від загальної 0,150 га)
ОСОБА_8 Вказана частина земельної
ділянки розташована у АДРЕСА_2.

Докази кому саме із співвласників
належить частина земельної ділянки по
АДРЕСА_2 що межує з земельною ділянкою
ОСОБА_2, у матеріалах справи відсутні.

Відмовляючи у задоволенні вимог
забезпечення позову шляхом заборони
Новоолександрівській сільській раді
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області та Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області вчиняти
певні дії, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що ці заходи
забезпечення позову не є співмірними
із заявленими позовними вимогами.

Посилання апелянта на ухвалу суду
першої інстанції від 27 вересня 2013 року,
що набрала законної сили, якою було
частково задоволено заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову та заборонено
відчуження земельної ділянки, що
належить ОСОБА_5, колегія суддів
відхиляє як безпідставні, оскільки, як
убачається з матеріалів справи,
постановою державного виконавця від 03
жовтня 2013 року було відмовлено в
прийнятті до провадження зазначеного
виконавчого документу та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали суду від 27 вересня 2013
року.

Зазначена постанова державного
виконавця не оскаржувалася.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом процесуальних строків
розгляду заяви про забезпечення позову
не є підставами для скасування ухвали.

Судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону,
підстави для задоволення апеляційної
скарги відсутні, тому колегія суддів
дійшла висновку про її відхилення та
залишення ухвали без змін відповідно
до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді