Придніпровський районний суд
Справа № 711/4990/14-ц
30 вересня 2014 року Придніпровський
районний суд м . Черкаси в складі :
- головуючого - Клочко
- при секретарі - Туз
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м . Черкаси цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл спільного майна подружжя -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розподіл спільного сумісного майна
подружжя, вказуючи, що з 15 лютого 1986
року по 17 квітня 2007 року вони проживали
однією сім'єю з ОСОБА_2 в
зареєстрованому шлюбі.
За період шлюбу в них народилося двоє
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.
В період шлюбу до моменту фактичного
припинення шлюбних відносин та
припинення ведення спільного
господарства у грудні 2003 року за
спільні кошти на підставі договору
купівлі - продажу від 30 грудня 2003 року
ними набуто спірне майно - вони
придбали квартиру АДРЕСА_1, вартість
Щоб придбати вищевказану квартиру вони
з відповідачем продали квартиру
АДРЕСА_2 , в якій на той час проживали і
яка була приватизована на чотирьох
осіб - вона , відповідач та їхні двоє
Таким чином , квартира АДРЕСА_1
являється об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Згідно до ст. 60 СК України майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо самостійного заробітку
Вважається , що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Коли вони з чоловіком розлучалися, між
ними була домовленість, що квартиру
відповідач залишає їй та їхнім дітям, а
вона в свою чергу зобов'язалася не
подавати до суду заяву на стягнення з
відповідача аліментів на сина.
Вона свої зобов'язання виконала , з 2007
року з дітьми проживала у квартирі
АДРЕСА_1 , сплачувала комунальні
послуги - квартирну плату та всі
В березні 2014 року відповідач ОСОБА_2
заявив, що квартира належить лише
тільки йому та його теперішній сім,ї.
Відповідач порушив свої обіцяння та
хочу ущемити її майнові права, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, а тому , вона
змушена звертатися з даним позовом до
суду.
Просила суд визнати за нею право
власності на 12 частини квартири
АДРЕСА_1. Крім того , стягнути з
відповідача на її користь 12 частини
суми , виплаченої нею за квартплату за
період з 2007 року по 2014 рік, а саме, 2573
гривні, також стягнути судові витрати.
В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_5 позовні
вимоги підтримала частково, просила
суд визнати за ОСОБА_1 право власності
на 12 частини квартири АДРЕСА_1 , а також
стягнути з відповідача на користь
позивачки 1200 гривень , які були
сплачені нею за період з 2011 року по 2014
рік в рахунок оплати квартирної плати,
тобто, в межах позовної давності.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково, а саме , в частині
визнання права власності на 12 частини
вищевказаної квартири та в частині
стягнення 1200 гривень по оплаті
квартплати в межах строку позовної
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до часткового задоволення,
в межах , узгоджених та визначених
сторонами в судовому засіданні ,
виходячи з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено , що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі в період з 15 лютого 1986 року по 17
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей
Також , встановлено, що в період шлюбу
сторони придбали наступне майно:
- трикімнатну квартиру за адресою
АДРЕСА_1 загальною площею 68,6 кв.м
відповідно до договору купівлі -
продажу квартири від 30 грудня 2003 року ,
вартість квартири відповідно до
В судовому засіданні сторони визнали
обставини придбання вище вказаного
майна саме в період спільного
сумісного проживання та визначилися
щодо поділу цього майна - про визнання
права власності за кожним із них по 12
Згідно до ст. 60 СК України майно набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо самостійного заробітку
Вважається , що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 63 СК України дружина
та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпорядження майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
Розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу. ч.1 ст. 68 СК України
Дружина та чоловік мають право на поділ
майна що належить їм на праві спільної
сумісної власності , незалежно від
розірвання шлюбу. ч.1 ст. 69 СК України .
Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. ст. 71 СК України .
Враховуючи вищенаведені норми права ,
які регулюють спірні відносини, а також
фактичне визнання відповідачем
позовних вимог ОСОБА_1 в частині поділу
майна, суд вважає можливим визначити
варіант розподілу майна, за яким
виділити у користування та власність
позивачки ОСОБА_1 - 12 частини квартири
АДРЕСА_1, а у власність відповідача
ОСОБА_2 - іншу 12 частини вказаної
При цьому, суд враховує єдину думку
сторін щодо поділу майна.
Також, сторони в судовому засіданні
визначилися і в частині позовних вимог
щодо стягнення 1200 гривень ,як
узгодженого розміру по оплаті
квартирної плати за період з 2011 року по
2014 рік, тобто , в межах позовних вимог, а
не 2573 гривень як вказано в позовній
У зв'язку з частковим задоволенням
позовних вимог та у відповідності до
ст. 88 ЦПК України судові витрати по
розгляду справи піддягають до
стягнення з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1, а саме, витрати по
оплаті судового збору в сумі 243,60
гривень, що підтверджено відповідною
квитанцією , яка додана до справи.
На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК
України , керуючись ст..ст.60 - 62,69,70 - 72 СК
України , суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12
частини квартири,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, а на іншу 12 частини
вказаної квартири - за ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1200
гривень, сплачених за квартплату за
період з 2011 року по 2014 рік.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в сумі 243,60 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у розгляді справи , але не були
присутні в судовому засіданні , можуть
подати апеляційну скаргу на протязі
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий: О. В. Клочко