Ухвала

іменем україни

17 грудня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Кіпру»
(далі - ПАТ «Банк Кіпру») до ОСОБА_3,
третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «Овертайм» (далі - ТОВ
«Овертайм»), про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4, поданою в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 30 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 7 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ПАТ «Банк Кіпру»
звернулося до суду з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня
2008 року між Акціонерним Банком
«АвтоЗазбанк», правонаступником якого
є позивач, та ТОВ «Овертайм» укладено
кредитний договір, відповідно до якого
банк відкрив позичальнику кредитну
лінію у сумі 7 000 000 доларів США на
фінансування другої черги
торгівельно-розважального комплексу
«Магіцентр» строком до 17 вересня
2020року зі сплатою процентної ставки у
розмірі LIBOR (місячний) + 12% річних.

26 жовтня 2009 року між банком та ТОВ
«Овертайм» було підписано додаткову
угоду №1 до кредитного договору (далі -
додаткова угода-1), згідно якої сума
кредитної лінії збільшена до 13 035 000
доларів США строком з 18 вересня 2008 року
до 27 грудня 2017 року зі сплатою
процентної ставки в розмірі LIBOR
(місячний) + 15 % річних, в тому числі: на
фінансування будівництва другої черги
торгівельно-розважального центру
«Магіцентр» в сумі 9 110 000 доларів США та
на поповнення обігових коштів в сумі 3
925 000 доларів США.

26 жовтня 2009 року між банком,
позичальником та ОСОБА_3 укладено
договір поруки, відповідно до якого
поручитель зобов'язався перед банком
відповідати за виконання
позичальником умов кредитного
договору частково, в сумі 8 640 000 доларів
США.

23 червня 2011 року між банком та
позичальником укладено додаткову
угоду, відповідно до якої сума
кредитної лінії збільшена до
14 500 000 доларів США зі сплатою
процентної ставки у розмірі LIBOR
(місячний) + 8,8 % річних та змінено графік
погашення кредиту, визначено суму
процентів у разі порушення строків
повернення кредиту на рівні LIBOR
(місячний) +13,8% річних.

Позичальник не виконував належним
чином умови кредитного договору,
внаслідок чого станом на 7 листопада 2013
року утворилась заборгованість у сумі
15 581 612,13 доларів США. Постановою
господарського суду Вінницької
області від 23 січня 2014 року
ТОВ «Овертайм» визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру,
позивача визнано кредитором ТОВ
«Овертайм» на загальну суму 124
544 898 грн 07 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
у сумі 84 298 752 грн.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 30 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 7 липня 2014 року, позов ПАТ «Банк
Кіпру» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ТОВ
«Овертайм» за кредитним договором від
18 вересня 2008 року стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Банк Кіпру»
заборгованість у розмірі 84 298 752 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_4, просить скасувати зазначені
судові рішення та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що у зв'язку з невиконанням
позичальником умов кредитного
договору, у банка виникло право
дострокового стягнення наданих
кредитних коштів з боржника та
поручителя. При цьому, з поручителя
підлягають стягненню кошти в межах
його відповідальності, яка передбачена
договором поруки.

Судами установлено, що 8 вересня 2008 року
між Акціонерним Банком «АвтоЗАЗбанк»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Кіпру», та ТОВ «Овертайм» було
укладено кредитний договір, відповідно
до якого банк відкрив позичальнику
кредитну лінію в сумі 7 000 000 доларів США
на фінансування будівництва другої
черги торгівельно-розважального
комплексу «Магіцентр» строком з 18
вересня 2008 року до 17 вересня
2020 року зі сплатою процентної ставки в
розмірі LIBOR (місячний) + 12 % річних.

26 жовтня 2009 року між банком та ТОВ
«Овертайм» було підписано додаткову
угоду №1 до кредитного договору (надалі
- додаткова угода-1), згідно якої сума
кредитної лінії збільшена до 13 035 000
доларів США строком з 18 вересня 2008 року
до 27 грудня 2017 року зі сплатою
процентної ставки в розмірі LIBOR
(місячний) + 15 % річних, в тому числі: на
фінансування будівництва другої черги
торгівельно-розважального центру
«Магіцентр» в сумі 9 110 000 доларів США; на
поповнення обігових коштів в сумі 3 925 000
доларів США.

23 червня 2011 року між банком та ТОВ
«Овертайм» було укладено додаткову
угоду № 2 до кредитного договору,
відповідно до якої сума кредитної
лінії була збільшена до 14 500 000 доларів
США строком з 18 вересня
2008 року до 27 грудня 2017 року зі сплатою
процентної ставки в розмірі LIBOR
(місячний) + 8,8% річних, в тому числі: на
фінансування будівництва другої черги
торгівельно-розважального центру
«Магіцентр» в сумі 9 110 000 доларів США; на
поповнення обігових коштів в сумі
3 925 000 доларів США; на поповнення
обігових коштів в сумі
1 465 000 доларів США, а також змінено
графік погашення кредиту, визначено
суму процентів у разі порушення
строків повернення кредиту на рівні LIBOR
(місячний) + 13,8%.

26 жовтня 2009 року між ПАТ «Банк Кіпру»,
позичальником - ТОВ «Овертайм» та
ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за
умовами якого останній зобов'язався
відповідати перед банком за виконання
позичальником частково, в обсязі 8 640 000
доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що
станом на 23 січня 2014 року непогашена
заборгованість позичальника за
кредитним договором становить 17 187 360,59
доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК
України припинення зобов'язання поруки
означає такий стан сторін
правовідношення, при якому в силу
передбачених законом обставин
суб'єктивне право і кореспондуючий
йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований
законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України,
використовується в розумінні
зобов'язальних правовідносин поруки, з
припиненням яких втрачає чинність
договір поруки.

Отже, зі змісту зазначеної норми
вбачається, що порука припиняється в
разі припинення основного
зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою господарського суду
Вінницької області від 7 листопада 2012
року було порушено провадження у
справі про банкрутство ТОВ «Овертайм».

Постановою господарського суду
Вінницької області від 23 січня 2014
року ТОВ «Овертайм» було визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Згідно зі ст. 609 ЦК України зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Відповідно до ст. 111 ЦК України юридична
особа є ліквідованою з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, правильно визначивши,
які правовідносини випливають із
встановлених обставин справи, суди
попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що у зв'язку з
неналежним виконанням позичальником
умов кредитного договору у банка
виникло право на дострокове стягнення
заборгованості з поручителя в межах,
передбачених договором поруки. Доводи
касаційної скарги щодо припинення
поруки у зв'язку з порушенням
провадження у справі про банкрутство
боржника є безпідставними, оскільки
станом на час розгляду зазначеної
справи ТОВ «Овертайм» не ліквідовано
та до єдиного державного реєстру не
внесено запис про припинення цієї
юридичної особи.

За таких обставин відсутні підстави
вважати припиненим основного
зобов'язання (кредитний договір).

Не ґрунтуються на вимогах закону і
доводи касаційної скарги щодо
безпідставного стягнення банком
заборгованості з поручителя, а не з
боржника, у якого є у наявності
заставне майно. Згідно з положеннями ч.
1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваних
судових рішень.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи касаційної скарги про
неправильне застосування судом
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану в
інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 30 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 7 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. ГончарГоловуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О.
Остапчук В.О. СавченкоСудді:В.І. Амелін