Ухвала іменем україни 10 грудня
2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:головуючого
Дьоміної О.О., суддів:
Дем'яносова М.В., Мостової Г.І.,
Попович О.В.,
Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Суворовський-3» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та касаційною
скаргою представника
Житлово-будівельного кооперативу
«Суворовський-3» - Білотіл Ганни
Вікторівни - на ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 13 травня 2014
року,в с т а н о в и л а:У вересні 2013 року
Житлово-будівельний кооператив
«Суворовський-3» (далі - ЖБК
«Суворовський-3») звернувся до суду з
указаним позовом, уточненим під час
розгляду справи, та, посилаючись на те,
що відповідачі проживають у квартирі
АДРЕСА_1, є споживачами
житлово-комунальних послуг, що надає
позивач, проте несвоєчасно та не в
повному обсязі сплачують за надані
послуги, позивач просив стягнути з
відповідачів заборгованість з оплати
за житлово-комунальні послуги, що
утворилась за період з 01 січня 2006 року
по 06 грудня 2013 року у розмірі 6 180 грн 51
коп. Рішенням Суворовського районного
суду м. Одеси від 11 березня 2014
року позов задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованість за
надані житлово-комунальні послуги у
розмірі 6 180 грн 51 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 11 березня 2014
року скасовано, позов залишено без
розгляду. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У касаційних
скаргах скаржники порушують питання
про скасування ухвали апеляційного
суду та передачу справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційних скарг та перевіривши їх
відповідно до матеріалів справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги підлягають
задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права. Відповідно
до ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Ухвалюючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції керувався тим, що
відповідачі є споживачами
житлово-комунальних послуг, які надає
ЖБК «Суворовський-3», проте не
оплачують їх в повному обсязі у
добровільному порядку у період з 01
січня 2006 року по 06 грудня
2013 року. Суд також дійшов висновку, що
позивач не пропустив строк позовної
давності, оскільки цей строк
переривався систематичною сплатою у
самостійно визначеному відповідачами
розмірі суми заборгованості.
Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та залишаючи позов без
розгляду, суд апеляційної інстанції
виходив із того, що позовна заява про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги подана без
додержання вимог п. 3 ч. 1 ст. 96, ч. 3 ст. 118,
ч. 6 ст. 119, п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, а
саме: без урахування того, що позовна
заява щодо вимог про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги може бути подана тільки в разі
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу або скасування його
судом. Проте такі висновки не
ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до п. 8 ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо провадження у справі
відкрито за заявою, поданою без
додержання вимог, викладених у статтях
119 і 120 цього Кодексу, та не було
сплачено судовий збір і позивач не
усунув цих недоліків у встановлений
судом строк. Порядок розгляду справи
апеляційним судом визначено ч. 1 ст. 304
ЦПК України, якою передбачено, що
справа розглядається апеляційним
судом за правилами, встановленими для
розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками і доповненнями,
встановленими цією главою. Згідно з
положеннями ст. ст. 303, 304 ЦК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом. Відповідно до
п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін; скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог; змінити рішення; постановити
ухвалу про скасування рішення суду
першої інстанції і закриття
провадження у справі або залишення
заяви без розгляду. За статтею 310 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню в апеляційному порядку із
закриттям провадження у справі або
залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205 і 207
цього Кодексу. Разом з тим стаття 309 ЦПК
України передбачає, що норми
матеріального або процесуального
права вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо
застосовано закон, який не поширюється
на ці правовідносини, або не
застосовано закон, який підлягав
застосуванню. За ч. 3 цієї статті
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи. Скасовуючи рішення суду першої
інстанції лише з підстав недодержання
порядку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 96, ч. 3
ст. 118, ч. 6 ст. 119, п. 6 ч. 3 ст. 121
ЦПК України, апеляційний суд не
перевірив, чи не є це формальною
підставою, чи призвело це порушення до
неправильного вирішення справи, отже,
чи може це порушення бути підставою для
скасування рішення і залишення
позовної заяви без розгляду. Крім того,
у касаційній скарзі ЖБК
«»Суворовський-3» посилається на те, що
31 травня 2013 року був виданий судовий
наказ № 523/8079/13-ц про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, та копія цього наказу долучена
до касаційної скарги, проте у
матеріалах справи вказаний документ
відсутній, також у справі відсутні дані
про те, що цей документ був досліджений
судом. Таким чином, колегія суддів
вважає, що апеляційним судом допущено
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення справи і відповідно до ч. 3
ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування рішення апеляційного суду
та передачі справи для продовження
розгляду апеляційним судом. Керуючись
ст. ст. 336, 338 ЦПК України колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справу х в а л и л а:Касаційну скаргу
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
та касаційною скаргою представника
Житлово-будівельного кооперативу
«Суворовський-3» - Білотіл Ганни
Вікторівни - задовольнити. Ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
13 травня 2014 року скасувати та справу
направити до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:
М.В.
Дем'яносов

Г.І. Мостова

О.В. Попович

О.В. Ступак