У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» на рішення
Нововилинського міського суду
Волинської області від 24 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 13 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу
за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що між банком
та відповідачем ОСОБА_4 04 жовтня 2007 року
було укладено договір, згідно з умовами
якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 1
380 дол. США у вигляді кредитного ліміту
на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає дії
строку картки.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором, утворилась
заборгованість за кредитним договором,
яка станом на 30 червня 2013 року
становить: заборгованість за кредитом -
1273,27 дол. США, заборгованість за
процентами за користування кредитом -
1322,41 дол. США, заборгованість з комісії
за користування кредитом - 571,38 дол. США,
штраф (фіксована частина) - 62,58 дол. США,
штраф (процентна складова) - 158,35 дол.
США. Позивач просив стягнути з
відповідача на користь банку кредитну
заборгованість та 270 грн 70 коп. судового
збору.

Рішенням Нововилинського міського
суду Волинської області від 24 червня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 13 серпня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції,
з висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, правильно
виходив з того, що позивачем пропущено
строк позовної давності для звернення
до суду за захистом свого права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Нововилинського міського суду
Волинської області від 24 червня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 13 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.