У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука
А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Мічуріна» про відшкодування шкоди,
завданої порушенням права власності,
договірних зобов'язань та визнання
договору оренди нежитлового
приміщення дійсним та за позовом
ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма
«Мічуріна», ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
ОСОБА_8, про визнання дій
неправомірними, відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення права та охоронюваного
інтересу, визнання дійсним договору
оренди нежитлового приміщення, за
касаційною скаргою ОСОБА_5, до якої
приєднався ОСОБА_4, на заочне рішення
Хорольського районного суду
Полтавської області від 26 червня 2014
року та рішення апеляційного суду
Полтавської області від 02 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Мічуріна» (далі - ТОВ «Агрофірма
«Мічуріна») про відшкодування шкоди,
завданої порушенням права власності,
договірних зобов'язань та визнання
договору оренди нежитлового
приміщення дійсним.

Позивач посилався на те, що з жовтня 2004
року орендує у ТОВ «Агрофірма
«Мічуріна» на першому поверсі будинку
по АДРЕСА_1 приміщення під офіс, а
01 жовтня 2005 року сторони уклали
письмовий договір оренди. Отримавши у
січні 2007 року від ТОВ «Агрофірма
«Мічуріна» пропозицію переукласти
договір оренди на нових умовах,
відмовився від цієї пропозиції,
вважаючи, що попередній договір оренди
був пролонгований, а у лютому цього ж
року, орендоване ним приміщення було
заблоковано та опломбовано. Вважає, що
ним були виконані умови договору
оренди від 01 жовтня 2005 року, проте ТОВ
«Агрофірма «Мічуріна» відмовляється
від його нотаріального посвідчення.

Позивач, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив визнати дійсним
договір оренди від 01 жовтня 2005 року та
стягнути з ТОВ «Агрофірма «Мічуріна»
на його користь 50 тис. грн моральної
шкоди, а в мотивувальній частині
рішення констатувати порушення
товариством вимог Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод».

У лютому 2008 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Агрофірма
«Мічуріна», у якому посилався на те, що
ТОВ «Агрофірма «Мічуріна» заблокувало
йому та позивачу ОСОБА_4 доступ до
належного їм майна шляхом встановлення
перешкод до орендованого нежитлового
приміщення по АДРЕСА_1.

Просив визнати вищевказані дії ТОВ
«Агрофірма «Мічуріна» неправомірними
та такими, що порушують його права та
інтереси, визнати договір оренди
приміщення дійсним та стягнути з ТОВ
«Агрофірма «Мічуріна» на його користь 7
500 грн майнової шкоди та 50 тис. грн
моральної шкоди.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Заочним рішенням Хорольського
районного суду Полтавської області від
26 червня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано дії ТОВ «Агрофірма «Мічуріна»
відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
виразилася у порушенні права власності
неправомірними.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Мічуріна»
на користь ОСОБА_4 витрати, понесені ним
на лікування у сумі 292 грн 50 коп., у
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 25 тис. грн та витрати на правову
допомогу у сумі 3 500 грн.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Мічуріна»
на користь ОСОБА_5 25 тис. грн у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Визнано дії ОСОБА_6 відносно ОСОБА_5, які
виразились у ненаданні документів, що
підтверджують його повноваження на
вирішення питань, пов'язаних з
договором оренди приміщення від 01
жовтня 2005 року, втручанні у договірні
відносини та застосуванні фізичного
насильства, неправомірними.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 5
тис. грн у рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірми «Мічуріна»
на користь держави 500 грн судового
збору.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 02 жовтня 2014
року заочне рішення Хорольського
районного суду Полтавської області від
26 червня 2014 року у частині задоволення
позовних вимог щодо визнання дій
ТОВ «Агрофірма «Мічуріна»
неправомірними, стягнення на користь
ОСОБА_4 відшкодування витрат на
лікування, відшкодування моральної
шкоди й витрат на правову допомогу, та
визнання дій ОСОБА_6 щодо ненадання
документів на підтвердження
повноважень, втручання у договірні
відносини, застосуванні фізичного
насильства, та стягнення на користь
ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
вказаних позовних вимог відмовлено. У
решті рішення суду залишено без змін

У касаційній скарзі ОСОБА_5, до якої
приєднався ОСОБА_4, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо визнання договору дійсним,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
правильно виходив з того, що положення
ст. 220 ЦК України щодо дійсності
правочинів не підлягає застосуванню до
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, а тому дійшов правильного
висновку про відсутність правових
підстав для визнання дійсним договору
оренди від 01 жовтня 2005 року, який
підлягає нотаріальному посвідченні та
державній реєстрації.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог щодо визнання дій ТОВ
«Агрофірма «Мічуріна» неправомірними,
стягнення на користь ОСОБА_4
відшкодування витрат на лікування,
відшкодування моральної шкоди й витрат
на правову допомогу, та визнання дій
ОСОБА_6 щодо ненадання документів на
підтвердження повноважень, втручання у
договірні відносини, застосуванні
фізичного насильства, та стягнення на
користь ОСОБА_5 відшкодування
моральної шкоди та відмовляючи у
задоволенні вказаних вимог, суд
апеляційної інстанції правильно
виходив з того, що позивачами не надано
належних та допустимих доказів та не
доведено наявності тих підстав, з якими
цивільне законодавство пов'язує
підстави для визнання дій осіб
неправомірними та стягнення з цих
підстав майнової та моральної шкоди.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявників з
висновками судів попередніх інстанцій
та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги,
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права при розгляді
даної справи судами попередніх
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, до якої
приєднався ОСОБА_4, відхилити.

Заочне рішення Хорольського районного
суду Полтавської області від 26
червня 2014 року в незміненій частині та
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 02 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук
А.О. Маляренко А.В.