справа № 361/5636/14-ц
провадження № 2/361/2219/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14 жовтня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,при
секретарі Павловій О.С.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом
прокурора міста Ірпеня Київської
області в інтересах держави в особі
Ірпінської міської ради Київської
області до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2014 року прокурор міста Ірпеня
Київської області (далі - Прокурор)
звернувся до суду з позовом, у якому
зазначав, що проведеною в порядку
нагляду у червні 2013 року перевіркою
додержання вимог законодавства щодо
погашення заборгованості по сплаті до
місцевого бюджету відновної вартості
зелених насаджень, прокуратурою міста
Ірпеня було встановлено, що рішенням
Ірпінської міської ради від 27
листопада 2009 року № 3777-78-V відповідачу
ОСОБА_3 було надано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,1000 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд у
АДРЕСА_1.

03 березня 2010 року рішенням Ірпінської
міської ради № 4159-84-V затверджено
проект відведення земельної ділянки
ОСОБА_3 у власність. На цій земельній
ділянці знаходилися зелені насадження,
що підтверджується актом від 11 січня 2010
року обстеження зелених насаджень, які
підлягають видаленню. Згідно із цим
актом на відведеній відповідачу
земельній ділянці у задовільному стані
знаходилося шість дерев віком 75 років,
з яких: чотири сосни діаметром 20-32 см та
дві сосни діаметром 20-28 см. Дані зелені
насадження, що залишилися на місці
будівництва, передавалися ОСОБА_3 на
збереження.

Відповідно до розрахунку відновна
вартість цих зелених насаджень за
адресою: АДРЕСА_1, складає 18129 грн. 29 коп.

У п. 11 Порядку видалення дерев, кущів,
газонів і квітників у населених
пунктах, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 2006 року № 1045, встановлено, що
відновна вартість зелених насаджень,
розташованих на земельній ділянці, що
відведена в установленому порядку
фізичній або юридичній особі (крім
відновної вартості зелених насаджень,
посаджених (створених) цією особою),
сплачується під час передачі такої
ділянки у власність відповідної особи.

Державний акт серії ЯЛ № 177584 на право
власності на передану у власність
земельну ділянку ОСОБА_3 одержала без
сплати відновної вартості зелених
насаджень, що мала надійти до місцевого
бюджету Ірпінської міської ради.

Заборгованість по сплаті відновної
вартості зелених насаджень до бюджету
міста Ірпеня порушує інтереси держави,
негативно впливає на повноту та
своєчасність формування місцевого
бюджету, послаблює економічні основи
місцевого самоврядування.

Оскільки про заборгованість ОСОБА_3 по
сплаті відновної вартості зелених
насаджень Прокурору стало відомо в
червні 2013 року в ході проведення
перевірки, тому позовна давність для
звернення до суду з цим позовом не
пропущена.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь
Ірпінської міської ради Київської
області заборгованість по сплаті
коштів за відновну вартість зелених
насаджень в розмірі 18129 грн. 29 коп.

Прокурор Мельниченко О.М. у судовому
засіданні позов підтримала, дала
пояснення аналогічні викладеному вище,
просила суд задовольнити позов,
оскільки заявлені Прокурором вимоги
ґрунтуються на вимогах закону та
правових позиціях Верховного Суду
України. Відповідач ОСОБА_3 зобов'язана
сплатити відновну вартість зелених
насаджень до місцевого бюджету.
Позовна давність Прокурором не
пропущена.

Відповідач ОСОБА_3 у суд не з'явилася,
подала до суду заяву про розгляд справи
за її відсутності та заперечення на
позовну заяву, у яких просить у
задоволенні позову відмовити з
підстав, викладених у запереченнях.
Також подала до суду заяву про
застосування у даній справі позовної
давності, посилаючись на те, що перебіг
позовної давності починається з 2010
року, тоді коли Ірпінська міська рада
нібито довідалася про порушене право.
Органом місцевого самоврядування
рішення, яким би її було зобов'язано
сплатити відновну вартість зелених
насаджень, не приймалося, зобов'язань
щодо цієї сплати у неї не виникало.
Зелені насадження на переданій їй у
власність земельній ділянці не
видалялися.

Заслухавши пояснення Прокурора,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив такі факти і відповідні їм
правовідносини та дійшов наступних
висновків.

27 листопада 2009 року рішенням
Ірпінської міської ради № 3777-78-V
затверджено матеріали вибору
земельної ділянки площею 0,1000 га (за
рахунок земель запасу міста) для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у АДРЕСА_1 та
дозволено відповідачу ОСОБА_3
розробити проект землеустрою щодо
відведення цієї земельної ділянки у
власність (а. с. 11).

Проект землеустрою щодо відведення
вказаної земельної ділянки ОСОБА_3,
розроблений Комунальним підприємством
"Ірпінське земельно-кадастрове бюро",
погоджений відповідно 08 і 23 грудня 2009
року Відділом Держкомзему у місті
Ірпінь Київської області та Державним
управлінням охорони навколишнього
природного середовища в Київській
області (а. с. 13-16).

У висновку № 12/3-2459 Державного
управління охорони навколишнього
природного середовища в Київській
області від 23 грудня 2009 року визначено,
що стягнення відновної вартості
земельних насаджень на ділянці
забудови проводиться в порядку,
передбаченому постановою Кабінету
Міністрів України № 1045 від 01 серпня 2006
року, та відповідно до Правил утримання
зелених насаджень у населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства будівництва, архітектури
та житлово-комунального господарства
України № 105 від 10 квітня 2006 року,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 27 липня 2006 року за № 880/12754.

З акта обстеження зелених насаджень, що
підлягають знесенню чи пересаджуванню
у зв'язку із забудовою та
впорядкуванням земельних площ на
території АДРЕСА_1, складеного 11 січня
2010 року комісією, призначеною
виконкомом Ірпінської міської ради, за
участю ОСОБА_3 вбачається, що за цією
адресою було проведено огляд та
встановлено наявність таких зелених
насаджень: сосна звичайна 6 шт. віком 75
років, з яких: 4 шт. діаметром 20-32 см і
висотою 31 м та 2 шт. діаметром 20-28 см і
висотою 30 м, якісний стан - задовільний.
Дані зелені насадження залишаються на
місці будівництва та передаються на
збереження ОСОБА_3 (а. с. 17-18).

Згідно із розрахунком, зробленим цього
ж дня начальником дільниці зеленого
господарства Ірпінського виробничого
управління комунального господарства
Дишко К.П., сума відновної вартості
зазначених зелених насаджень складає
18129 грн. 29 коп. (а. с. 19).

03 березня 2010 року рішенням Ірпінської
міської ради № 4159-84-V затверджено
проект відведення земельної ділянки та
передано безкоштовно у власність
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1000 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 21).

14 травня 2010 року на підставі цього
рішення відповідач ОСОБА_3 одержала
державний акт серії ЯЛ № 177584 на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, цільове призначення земельної
ділянки: для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а. с.
22-23).

За змістом положень ст. ст. 125, 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку виникає з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

У ч. 3 ст. 373 ЦК України встановлено, що
право власності на земельну ділянку
поширюється на поверхневий (ґрунтовий)
шар у межах цієї земельної ділянки, а
також на багаторічні насадження, які на
ній знаходяться.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів" охороні
та відновленню підлягають усі зелені
насадження в межах населених пунктів
під час проведення будь-якої
діяльності, крім зелених насаджень, які
висаджені або виросли самосівом в
охоронних зонах повітряних і кабельних
ліній, трансформаторних підстанцій,
розподільних пунктів і пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 цього ж Закону
охорона, утримання та відновлення
зелених насаджень на об'єктах
благоустрою, а також видалення дерев,
які виросли самосівом, здійснюються за
рахунок коштів державного або місцевих
бюджетів залежно від підпорядкування
об'єкта благоустрою, а на земельних
ділянках, переданих у власність,
наданих у постійне користування або в
оренду, - за рахунок коштів їх власників
або користувачів відповідно до
нормативів, затверджених у
встановленому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 28 зазначеного Закону
видалення дерев, кущів, газонів і
квітників здійснюється в порядку,
затвердженому Кабінетом Міністрів
України.

У п. п. 5, 11 Порядку видалення дерев,
кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 2006 року № 1045, встановлено, що
відновна вартість зелених насаджень,
що належать до комунальної власності,
сплачується до відповідного місцевого
бюджету. Відновна вартість зелених
насаджень, розташованих на земельній
ділянці, що відведена в установленому
порядку фізичній або юридичній особі
(крім відновної вартості зелених
насаджень, посаджених (створених) цією
особою), сплачується під час передачі
такої ділянки у власність відповідної
особи.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку про те, що у разі
набуття громадянином права власності
на земельну ділянку обов'язок сплати до
місцевого бюджету відновної вартості
багаторічних зелених насаджень, що
розташовані на ній, виникає з самого
лише факту переходу до громадянина
права власності на земельну ділянку з
розташованими на ній зеленими
насадженнями, та не пов'язується з їх
фактичним видаленням (правові позиції
Верховного Суду України, висловлені
ним у постановах від 03 квітня 2013 року №
6-24цс13 та від 12 червня 2013 року № 6-44цс13).

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_3, отримавши безоплатно у
власність в АДРЕСА_1, земельну ділянку
площею 0,1000 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
відновну вартість зелених насаджень,
розташованих на цій земельній ділянці,
у сумі 18129 грн. 29 коп. до місцевого
бюджету Ірпінської міської ради
Київської області не сплатила.

Оцінивши досліджені у судовому
засіданні докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Прокурора в інтересах держави
ґрунтуються на вимогах закону та
підлягають задоволенню, оскільки з
моменту одержання ОСОБА_3 державного
акта на право власності на земельну
ділянку у неї виник обов'язок сплатити
відновну вартість зелених насаджень,
розташованих на переданій їй
безкоштовно у власність земельній
ділянці.

Доводи ОСОБА_3 про те, що органом
місцевого самоврядування рішення, яким
би її було зобов'язано провести оплату
відновної вартості зелених насаджень,
не приймалося, тому зобов'язань щодо
проведення такої оплати не виникло,
зелені насадження на переданій їй у
власність земельній ділянці не
видалялися, висновків суду не
спростовують. Сплата вартості зелених
насаджень з їх фактичним видаленням не
пов'язується.

Безпідставними є також і посилання
відповідача ОСОБА_3 на пропущення
Прокурором позовної давності.

Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

У судовому засіданні встановлено, що
про порушення відповідачем ОСОБА_3
вимог п. п. 5, 11 Порядку видалення дерев,
кущів, газонів і квітників у населених
пунктах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 2006 року № 1045, та наявність у неї
заборгованості по сплаті відновної
вартості зелених насаджень,
розташованих на переданій їй
безкоштовно у власність земельній
ділянці, Прокурору стало відомо у
червні 2013 року під час проведення
прокуратурою відповідної перевірки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
строк звернення до суду з позовом в
інтересах держави Прокурором не
пропущений. Підстав для застосування
положень ч. 4 ст. 267 ЦК України -
наслідків спливу позовної давності
судом теж не вбачається.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" органи прокуратури
при здійсненні своїх повноважень від
сплати судового збору звільняються.

У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Враховуючи ставки судового збору,
визначені ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір", із відповідача ОСОБА_3 на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст. ст. 11, 45, 57, 60, 88 209, 212 - 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Ірпінської міської ради Київської
області заборгованість по сплаті
коштів за відновну вартість зелених
насаджень в розмірі 18129 (вісімнадцять
тисяч сто двадцять дев'ять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Броварський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Дутчак І. М.