У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
Головне управління юстиції у м. Києві,
про встановлення факту проживання
однією сім'єю, визнання права власності
на майно, стягнення суми та
витребування майна за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду м. Києва від 26 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із указаним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просив
встановити факт його проживання однією
сім'єю із ОСОБА_8 як чоловіка і жінки без
реєстрації шлюбу з березня 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за ним право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1, визнати за ним право спільної
сумісної власності на грошові кошти на
картковому рахунку в ПАТ АКБ «Київ»,
стягнути з ОСОБА_7 кошти в сумі 90 тис.
грн, витрачених на ремонт будинку
АДРЕСА_2, витребувати у відповідачів
предмети звичайної домашньої
обстановки та вжитку.

В обґрунтування позову зазначав, що з
березня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 він
проживав однією сім'єю із ОСОБА_8, вони
вели спільне господарство, мали єдиний
бюджет, були пов'язані спільним
побутом. З осені і до ранньої весни
кожного року вони проживали в квартирі
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_8, а з весни
і до пізньої осені разом проживали у її
будинку АДРЕСА_2, де обробляли
присадибну ділянку, займались
господарством. За час спільного
проживання їх зусиллями було здійснено
ремонт у вказаній квартирі та у
будинку. Крім того, ними були придбані
речі домашнього вжитку та техніка.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Оскільки
на день смерті вони проживали разом,
він вважає себе її спадкоємцем, на
підставі чого звернувся до суду за
захистом.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 5 травня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково. Встановлено факт
проживання однією сім'єю ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 як чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу з березня 2006 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право
спільної сумісної власності на грошові
кошти ОСОБА_8, що знаходяться на рахунку
в ПАТ АКБ «Київ». В задоволенні решти
позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
26 червня 2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. 1258, 1259, 1262 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник