АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2009/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Журба С.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. РІШЕННЯ
27 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Вишні Н. В. при секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 31 липня 2012 року по справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: комітет
самоорганізації населення мікрорайону
«Центральний», ОСОБА_8 про визнання
особи такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_6, треті особи: комітет
самоорганізації населення мікрорайону
«Центральний», ОСОБА_8 про визнання
особи такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням,
мотивуючи свої вимоги тим, що вона
являється власником домоволодіння
АДРЕСА_1. На сьогоднішній день, в вище
вказаному будинку, відповідач ОСОБА_6
зареєстрована проте з грудня 2011 р. по
теперішній час не проживає та не
Просила суд визнати громадянинку
ОСОБА_6 такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням.
АДРЕСА_1 по підставах ст. 71 ЖК України,
так як відповідачка не проживає без
поважних причин в належному її на праві
власності будинку більше шести
Заочним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 31.07.2012 р.
позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано
ОСОБА_6 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.
АДРЕСА_1 у зв'язку з тривалою
Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_6 подала апеляційну
скаргу, вважаючи, що рішення суду
першої інстанції прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та просить скасувати рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 31.07.2012 року.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки не ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: комітет
самоорганізації населення мікрорайону
«Центральний», ОСОБА_8 про визнання
особи такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що відсутність поважних
причин не проживання ОСОБА_6 у спірному
житловому приміщенні протягом
тривалого часу, більше шести місяців, є
достатньою підставою для задоволення
позову.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції погодитись не можна,
оскільки вони зроблені з порушенням
норм матеріального права та без
визначення характеру спірних
правовідносин.

Встановлено, що ОСОБА_7 являється
власником домоволодіння в АДРЕСА_1. В
будинку зареєстровані позивачка та
члени її сім'ї: син - ОСОБА_8, онуки -
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, невістка -
відповідачка по справі, - ОСОБА_6
Відповідачка ОСОБА_6 була поселена в
будинку АДРЕСА_1 як член сім'ї власника
будинку. Посилаючись на правила ст. ст.
71-72 ЖК України та обґрунтовуючи
відсутність відповідачки ОСОБА_6 в
належному її на праві власності жилому
будинку більше шести місяців,
позивачка просила визнати відповідача
таким, що втратила право на
користування житловим приміщення,
будинком АДРЕСА_1.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику права вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім'ї, інших осіб і
розпоряджатися своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
врахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному відповідно до
угоди з власником.

Аналіз наведених правових норм
свідчить про те, що право члена сім'ї
власника будинку (квартири)
користуватися цим житлом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно.

Частиною другою ст. 405 ЦК України
визначено, що член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.
Ст. 71 ЖК України, на яку посилалась
позивач і за правилами якої суд першої
інстанції розглянув спір по суті,
визначає втрату наймачем або членом
його сім'ї права на користування жилим
приміщенням в разі відсутності без
поважних причин на протязі більше
шести місяців.

Таким чином, аналіз зазначених норм
закону дає підстави визначити, що ст. 71
ЖК України передбачає втрату права
жиле приміщення наймача або члена його
сім'ї при відсутності без поважних
причин на протязі більше шести місяців.
ОСОБА_6 не являється наймачем чи членом
його сім'є, а була членом сім'ї власника
будинку і для її визнання втратившою
право на користування жилим
приміщенням необхідно було позивачці
посилатись на ч. 2 ст. 405 ЦК України та
доказувати її відсутність на протязі
більше одного року. Зазначені
обставини є різними предметами
доказування та не досліджувались в
суді першої інстанції.

Так як суд першої інстанції ухвалив
судове рішення з грубим порушенням
норм матеріального права, що потягло за
собою неправильне вирішення спору по
суті, то рішення суду першої інстанції
підлягає до скасування з ухваленням
нового рішення, яким ОСОБА_7 необхідно
відмовити в задоволенні позовних вимог
про визнання втратившою право на
користування жилим приміщенням ОСОБА_6
по заявленим позивачкою підставам
позовних вимог необхідно відмовити,
скасувавши рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відмова ОСОБА_7 в задоволенні позовних
вимог про визнання втратившою право на
користування жилим приміщенням ОСОБА_6
по заявленим позивачкою підставам
позовних вимог ст. 71 ЖК України не
позбавляє права ОСОБА_7 звернутись до
суду з новим позовом за іншими
підставами.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 31 липня 2012 року задоволити,
а заочне рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 31 липня
2012 року скасувати.

ОСОБА_7 відмовити в задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_6, треті особи:
комітет самоорганізації населення
мікрорайону «Центральний», ОСОБА_8 про
визнання особи такою, що втратила право
користуватися житловим приміщенням по
заявленим нею підставам.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після його
проголошення, але може бути оскаржене
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
його проголошення.

Головуючий :

Судді :