Справа № 477/2563/13-ц
Провадження № 2/477/929/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючої судді - Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

під час розгляду у відкритому
судовому засіданні в м. Миколаєві
цивільної справи за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, Виконавчого
комітету Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, реєстраційної служби
Жовтневого районного управління
юстиції, третя особа - приватний
нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, садове
товариство "Пруди" про витребування
майна з чужого незаконного володіння,
визнання незаконним та скасування
рішення Виконавчого комітету
Коларівської сільської ради, визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 садовий будинок в
садівничому товаристві "Пруди" на
території Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, визнати незаконним та
скасувати рішення виконкому
Коларівської сільської ради від 24.11.2011
року № 157, визнати незаконним та
скасувати свідоцтво про право
власності на цей садовий будинок,
виданий 29.11.2011 року, визнати недійсним
договір купівлі-продажу вказаного
садового будинку, укладений 24.07.2013 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Крім того,
скасувати у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно записи про реєстрацію
права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
визнати за нею - ОСОБА_1 право власності
на вказаний садовий будинок та
зобов'язати реєстраційну службу
Жовтневого районного управління
юстиції зареєструвати це майно за нею
ОСОБА_1, а також стягнути з ОСОБА_5 на її
користь моральну шкоду у розмірі 10000
грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 27.11.2013 року
позов був задоволений частково, а саме:
скасоване рішення виконкому
Коларівської сільської ради від 24.11.2011
року № 157 щодо визнання за ОСОБА_5 права
власності на садовий будинок АДРЕСА_1
та видачу на його ім.'я
правовстановлюючого документа;
скасоване свідоцтво про право
власності на цей будинок; визнано
недійсним договір купівлі продажу,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_8; зобов'язано ОСОБА_5 повернути
ОСОБА_3 отримані за вказаним договором
гроші в сумі 40 987 грн. У задоволенні
позовних вимог щодо визнання за нею
права власності на спірний садовий
будинок, реєстрації за нею права
власності на це майно у Державному
реєстрі речових прав, витребування
майна та стягнення моральної шкоди,
скасування державної реєстрації
речових прав на садовий будинок за
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 - відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 22 січня 2014
року вищезазначене рішення суду було
залишене без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 червня 2014 року рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 27 листопада
2013 року та ухвала апеляційного суду
Миколаївської області від 22 січня 2014
року скасовані та справа направлена на
новий розгляд до суду першої інстанції.

24 липня 2014 року ця справа прийнята мною
до провадження та призначена до
судового розгляду.

Під час судового засідання позивачкою
було подано заяву про зменшення
позовних вимог, яка була прийнята
ухвалою суду та було залишено без
розгляду позовні вимоги в частині :
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 24 липня 2013 року
нерухомого майна, укладеного між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3; скасування у Реєстрі
прав власності на нерухоме майно
записів про реєстрацію права власності
на садовий будинок літ. А-2 загальною
площею 122,3 кв.м. з огорожами та
спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_3;
визнання за нею - ОСОБА_1 право
власності на садовий будинок літ.А-2
загальною площею 122,3 кв. м. з огорожею та
спорудами АДРЕСА_1 зобов'язання
реєстраційну службу Жовтневого
районного управління юстиції
зареєструвати за нею право власності
на вказаний садовий будинок, а також
щодо стягнення з відповідача ОСОБА_5 на
її користь моральної шкоди в розмірі
10000,00 грн.

Позовні вимоги про витребування з
чужого незаконного володіння ОСОБА_3
садового будинку, визнання незаконним
та скасування рішення виконавчого
комітету Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 24 листопада 2011 року № 157,
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29 листопада 2011 року
залишені без змін.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на те, що з 28
листопада 2007 року по 02 серпня 2011 року
вона перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_5, який розірвано
Центральним районним судом м.
Миколаєва. Відповідно до членської
книжки садовода в листопаді 2008 року
вона стала членом садівничого
товариства "Пруди" та отримала у
користування земельну ділянку АДРЕСА_1
земельній ділянці вони з чоловіком під
час шлюбу побудували будинок площею 122.3
кв. м. Після розлучення вона
пропонувала ОСОБА_5 провести поділ
вказаного будинку, однак він
відмовився у добровільному порядку це
зробити.

На початку вересня 2013 року їй стало
відомо, що ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу від 24 липня 2013 року
придбала у власність спірний будинок у
ОСОБА_5 Від голови СТ "Пруди" їй стало
відомо, що на підставі рішення
Виконавчого комітету Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області від 24 листопада
2011 року № 157 за ОСОБА_5 зареєстроване
право власності на будинок та видане
відповідне свідоцтво.

Вважаючи, що договір купівлі-продажу
садового будинку, рішення Виконавчого
комітету Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області та свідоцтво про право
власності на будинок, видані на ім'я
ОСОБА_5, порушують її права власника,
вона змушена звернутися до суду із
позовом та просить його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала заявлені позовні вимоги та
просила їх задовольнити. Вказувала, що
спірний будинок був побудований у 2009
році, в травні 2009 року був здійснений
перший платіж за електроенергію, до
газової мережі будинок був підключений
23.11.2009 року, 03.12.2009 року були придбані
кухня та газова плита і з грудня 2009 року
їх сім'я почала проживати у будинку. В
липні 2010 року вона змушена була
залишити будинок через постійні сварки
з відповідачем ОСОБА_5, проте
сподівалась на примирення та
відновлення сімейних стосунків. 30.09.2009
року вона отримала дозвіл на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку для її
приватизації, але на сьогодні документ,
що підтверджує її право власності на
земельну ділянку, нею не отриманий.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_4 заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити у їх
задоволенні, оскільки позивач не має
права звернення до суду з
віндикаційним позовом, так як не є
власником будинку. Спірний будинок був
збудований у 2010-2011 роках його
довірителем на кошти, які були
подаровані батьком довірителя. Також
зазначив, що позивачем не надані докази
незаконності прийняття рішення
виконкомом сільської ради та видачі
свідоцтва про право власності на
будинок.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти
позовних вимог та просила відмовити у
їх задоволенні, оскільки вважає, що
стала заручником сімейних
непорозумінь між позивачем та
відповідачем ОСОБА_5

Представник реєстраційної служби
Жовтневого районного управління
юстиції Олянич О.В. заперечувала щодо
заявлених позовних вимог до
реєстраційної служби, оскільки вважає
реєстраційну службу неналежним
відповідачем.

Представник третьої особи СТ «Пруди» -
Журмій В.В. заперечував проти
задоволення позову за його
безпідставністю.

Виконавчий комітет Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області до суду
представника не направив, про час та
місце розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином.

Приватний нотаріус Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явилась, про час
та місце розгляду справи повідомлена
своєчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, допитавши свідка,
дослідивши матеріали справи судом
встановлено наступне.

З 28 листопада 2007 року позивач ОСОБА_1
перебувала у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_5, що підтверджується копією
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 29, 115).

Рішенням Центрального районного суду
м.Миколаєва від 02 серпня 2011 року, яке
набрало законної сили 12 серпня 2011 року,
шлюб між позивачем та відповідачем
ОСОБА_5 розірваний (т. 1 а.с. 30, 116).

Виписка з протоколу № 67 засідання
правління СТ «Пруди» від 30.01.2009 року
свідчить, що ОСОБА_1 була прийнята у
члени цього товариства та у її
користуванні перебуває земельна
ділянка НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 85).

Згідно з випискою з протоколу № 70
засідання правління СТ «Пруди» від
30.04.2009 року ОСОБА_5 також був прийнятий у
члени товариства як співвласник
ділянки НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 86).

В 2009 році на території цієї дачної
ділянки був збудований садовий
будинок. Починаючи з грудня 2009 року
сім'я ОСОБА_5 почала проживати у цьому
будинку. Вказане підтверджується
наданими квитанціями та товарними
чеками на придбання будівельних
матеріалів та меблів датованими з 2007
року по 2009 рік (т. 1 а.с. 19-25, т. 2 а.с. 81-96);
документацією щодо газифікації цього
будинку в 2009 році (т. 1 а.с. 34-40), довідкою
СТ «Пруди» від 12.08.2009 року (т. 1 а.с. 37),
згідно з якою ОСОБА_1 є членом садового
товариства «Пруди» і проживає на
ділянці НОМЕР_2; постановою про відмову
у порушенні кримінальної справи від
20.07.2010 року (т. 1 а.с. 161), згідно з якою
17.07.2010 року в с.Коларово СТ «Пруди» між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які проживають за
вказаною адресою, виникла сімейна
сварка. Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_12 пояснив, що сім'ями
товаришували з позивачкою та її
чоловіком і неодноразово був у
спірному будинку, в якому проживали
ОСОБА_5, як в кінці 2009 року так і в 2010
році. Також зазначене підтверджується
фотокартками, переглянутими в судовому
засіданні, частина яких долучена до
матеріалів справи.

Зазначені вище докази спростовують
твердження представника відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та голови СТ Журмія В.В.,
які зазначали, що будівництво будинку
було розпочате в кінці 2010 року після
того, як позивачка розлучилась з
відповідачем ОСОБА_5

Земельна ділянка, на якій розташований
спірний будинок, згідно з державним
актом серії МК № 04505 належить на праві
приватної власності колективному
садівництву «Пруди» (т. 1 а.с. 87). Позивач
розпочала процедуру приватизації
земельної ділянки, проте на час
розгляду справи документа, що
підтверджує право власності на цю
ділянку, не має.

22.12.2009 року між ОСОБА_13 та ОСОБА_14, яка
діяла від імені ОСОБА_5, був укладений
договір дарування грошей у сумі 400 000
грн. для будівництва будинку у садовому
товаристві «Пруди» по вулиці Урожайній
у місті Миколаєві. Вказаний договір був
зареєстрований у Державному реєстрі
правочинів 22.12.2009 року (т. 1 а.с. 121-122).
Вказані грошові кошти ОСОБА_13 були
отримані від продажу незакінченого
будівництвом житлового будинку та
земельної ділянки 0,15 га за адресою
АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 154-155).

11.11.2011 року відповідач ОСОБА_5 звернувся
до Коларівської сільської ради з
заявою щодо оформлення права власності
на спірний будинок (т. 1 а.с. 59).

09.11.2011 року Інспекцією ДАБК у
Миколаївській області за № МК 2
зареєстрована Декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
щодо спірного будинку (т. 1 а.с. 63-67). До
інформації яка міститься в п. 10 цієї
Декларації щодо початку будівництва
19.07.2011 року суд ставиться критично,
оскільки ця інформація вносилась зі
слів заявника ОСОБА_5

Так само суд не приймає до уваги дату
побудови 2011 рік, зазначену в технічному
паспорті на садовий будинок, оскільки в
цьому ж паспорті (т. 1 а.с. 73) зазначено,
що на 18.05.2011 року (дата виготовлення
технічного паспорту) процент зносу
складав 5%.

15 листопада 2011 року ОСОБА_5 звернувся до
Жовтневої райдержадміністрації з
повідомленням про прийняття в
експлуатацію об'єкта - садового
(дачного) будинку НОМЕР_2 , загальною
площею 122,30 кв.м., розташованого в СТ
«Пруди» Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області (т. 1 а.с. 123).

29.11.2011 року на підставі рішення
виконавчого комітету Коларівської
сільської ради Жовтневого району
Миколаївської області від 24.11.2011 року №
157 ОСОБА_5 було видане Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно на
спірний будинок (т. 1 а.с. 125).

01.12.2011 року Миколаївським МБТІ було
зареєстроване право власності за
відповідачем ОСОБА_5 на спірний
будинок, про що було видано відповідний
витяг (т. 1 а.с. 126)

24.07.2013 року між ОСОБА_5, від імені якого
діяла ОСОБА_14, та ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу спірного
будинку, оціночна вартість якого
складає 40987,00 грн. Право власності за
ОСОБА_3 було зареєстровано спеціальним
суб'єктом, на якого покладаються
функції державного реєстратора на
нерухоме майно, - приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 24.07.2013 року в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
за реєстраційним номером 33 (т. 1
а.с. 17).

Статтею 387 ЦК України визначено, що
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:
було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;
було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом. Отже,
добросовісне набуття у розумінні ст. 388
ЦК України можливе лише тоді, коли
майно придбане не безпосередньо у
власника , а у особи, яка не мала права
відчужувати це майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 СК України
визначено, що особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але на
підставі договору дарування або у
порядку спадкування.

Відповідно до частини 3 статті 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Стаття 60 ЦПК України також визначає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене,
проаналізувавши досліджені докази, в
межах заявлених позовних вимог, суд
вважає, що позовні вимоги щодо
витребування з чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 садового будинку не
підлягають задоволенню, оскільки право
витребування майна у добросовісного
набувача має лише власник майна. В
судовому засіданні не знайшов свого
підтвердження факт, що позивач ОСОБА_1 є
власником спірного садового будинку.
Навпаки, згідно з матеріалами справи
власником є саме відповідач ОСОБА_5 У
судових дебатах представник позивача
вказав, що спірний будинок є спільною
сумісною власністю подружжя, проте
така позовна вимога позивачем не
заявлялась.

Суд приходить до висновку, що спірний
будинок є особистою приватною
власністю ОСОБА_5, оскільки в
матеріалах справи міститься договір
дарування грошей для будівництва саме
цього спірного будинку. Цей договір
чинний. Позивач в судовому засіданні
декілька раз вказувала, що договір
фіктивний. Проте, вимога щодо визнання
договору недійсним не заявлялась,
доказів того, що подаровані кошти були
використані не за призначенням, не
надано.

Щодо інших позовних вимог, то позовні
вимоги щодо визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 24 листопада 2011 року № 157,
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29 листопада 2011 року
не підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не доведено незаконність
прийняття зазначеного рішення та
видачі свідоцтва про право власності
та не надано належних (взагалі
будь-яких) доказів щодо обґрунтування
цих позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог
позивачу відмовлено у повному обсязі,
судові витрати на її користь не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215, 218 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3, Виконавчого комітету
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, реєстраційної служби
Жовтневого районного управління
юстиції про витребування з чужого
незаконного володіння ОСОБА_3 садового
будинку літ. А-2 загальною площею 122,3
кв.м. з огорожами та спорудами АДРЕСА_1,
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Коларівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області від 24 листопада 2011 року № 157,
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 29 листопада 2011 року -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Суддя
В.В. Полішко