У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
прокуратури Хмельницької області,
прокуратури Ярмолинецького району
Хмельницької області, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області про
відшкодування моральної шкоди за
касаційними скаргами Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області та заступника
прокурора Хмельницької області на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
вересня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 16 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що в період з 27
червня 2002 року до 8 липня 2014 року він
незаконно перебував під слідством і
судом, що негативно відобразилося на
його психологічному стані. Вироком
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 24 квітня 2014
року його виправдано за ч. 1 ст. 366 КК
України у зв'язку з недоведеністю його
участі у вчиненні злочину. Від
перенесених стресів на протязі 13 років
він постійно хворів та неодноразово
перебував на стаціонарному лікуванні.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд стягнути за рахунок державного
бюджету на його користь 205 571 грн на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
вересня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 16 жовтня 2014
року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Державної казначейської
служби України за рахунок Державного
бюджету України на користь ОСОБА_4 163 212
грн на відшкодування моральної шкоди,
шляхом списання цих сум з єдиного
казначейського рахунку, призначеного
для відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду. У решті позову
відмовлено.

У касаційних скаргах Державна
казначейська служба України, Головне
управління Державної казначейської
служби України у Хмельницькій області
та заступник прокурора Хмельницької
області просять оскаржувані судові
рішення скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального й
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарг цих висновків не
спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й апеляційний суд, на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до
правильного висновку про те, що вироком
суду, який набрав законної сили ОСОБА_4
виправдано за ч. 1 ст. 366 КК України у
зв'язку з недоведеністю його участі у
вчиненні злочину. Отже, згідно зі ст. 1176
ЦК України, Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури і суду» суди
відшкодували йому завдану моральну
шкоду.

При визначенні розміру моральної шкоди
суд врахував засади розумності та
справедливості, у цій частині судове
рішення відповідає вимогам чинного
законодавства та роз'ясненням, даним у
п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Доводи касаційної скарги заступника
прокурора Хмельницької області про
необхідність застосування положень ч. 4
ст. 1176 ЦК України безпідставні,
оскільки обставини самообмови зі
сторони ОСОБА_4, які б перешкоджали
органу слідства з'ясувати істину та
виконати слідством свій обов'язок щодо
всебічного, повного та об'єктивного
розслідування справи, суди не
встановили.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційні скарги і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Хмельницькій області та заступника
прокурора Хмельницької області
відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 12
вересня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області від 16
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта