Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган
опіки та піклування Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, про зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
власністю, вселення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що з
відповідачем вона перебуває в шлюбі з
06.09.2006 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На жаль, сімейне життя з
відповідачем не склалося, вже декілька
років тому як їх сімейні відносини
розпалися. На сьогоднішній день до суду
подано позови про розірвання шлюбу та
стягнення з відповідача аліментів на
утримання дитини. 11.04.2005 року між нею та
відповідачем було укладено договір
дарування частки квартири, відповідно
о якого відповідач подарував їй 1/3
частку квартири АДРЕСА_1. У спірній
квартирі зареєстрована вона,
відповідач та їх неповнолітній син. З
невідомих їй причин відповідач
перестав допускати її разом з дитиною
до спірної квартири, а також змінив у
вхідних дверях до квартири замки, та не
дає їй ключів, що унеможливлює її
потрапляння до квартири. Що змусило її
звернутися до міліції. На її звернення
до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.
Києві вона отримала відповідь від
07.07.2014 року, згідно якої було
встановлено, що відповідач заперечує
щодо її проживання у спірній квартирі,
та рекомендовано звернутися до суду.
Винаймати житло вона не має фінансової
можливості, як і не має можливості
користуватися разом з дитиною своєю
власністю. У зв'язку з чим вона була
змушена звернутися до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності та
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позов
визнав, не заперечував щодо його
задоволення.

В судове засідання представник третьої
особи не з'явився, надіслав лист з
проханням розглянути справу за його
відсутності, позовну заяву підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що 11.04.2005 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
посвідчено договір дарування частки
квартири, відповідно до якого ОСОБА_2
подарував ОСОБА_1 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1. Договір зареєстровано в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
22.04.2005 року за реєстровим № 1214.

08.09.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 було
укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_3.

З довідки № 103 від 10.07.2014 року, виданої
ЖРЕО № 401, слідує, що в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані позивач, відповідач та
їх малолітній син.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України
право власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до статей 386, 391 ЦК України
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як було встановлено в суді, позивач має
частину права власності на квартиру
АДРЕСА_1, проте не має можливості нею
користуватися, та проживати разом зі
своєю дитиною, що порушує права
позивача як власника.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 346, 386, 391 ЦК
України, ст.ст. 60, 174, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Орган опіки та піклування Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації, про зобов'язання не
чинити перешкод в користуванні
власністю, вселення - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1
перешкоди в користуванні 1/3 частиною
квартири АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 та її неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі
від квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Суддя: