Справа № 146/1716/14-ц Провадження №
22-ц/772/3890/2014Головуючий в суді першої
інстанції Семко Г. В.Категорія
12Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого : Чуприни В.О.

Суддів : Чорного
В.І., Оніщука В.В.

При секретарі :
Богацькій О.М.

За участю : представника
позивача КЕВ м. Вінниці по довіреності -
Черепащука Р.А., відповідачів ОСОБА_3 і
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Вінниці Міністерства оборони
України до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та знесення самочинно
збудованої споруди, за апеляційною
скаргою Квартирно-експлуатаційного
відділу міста Вінниці Міністерства
оборони України на рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 20 листопада 2014
року, встановила :

Рішенням Томашпільського районного
суду Вінницької області від 20.11.2014
р. у задоволенні вказаного позову
відмовлено.

Не погодившись, в апеляційній скарзі
Квартирно-експлуатаційний відділ
м. Вінниці Міністерства оборони
України (далі КЕВ м. Вінниці)
посилається на неповне з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, у
зв'язку з чим ставлять питання про
скасування рішення і ухвалення нового,
яким позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

ОСОБА_4, ОСОБА_3 подали письмові
заперечення на апеляційну скаргу та
зазначили, що жоден документ доданий до
позовної заяви, не відповідає
дійсності, ніякої забудови гаража у
військовому містечку не мають, у
зв'язку з чим просили не задовольняти
позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
щодо відмови у задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

У листопаді 2014 р. КЕВ м. Вінниці
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4
самочинно захопили земельну ділянку на
території військового містечка
АДРЕСА_1, площею 20 кв.м., приналежній до
земель оборони, на якій без дозволу
збудували гараж. З наведених мотивів
позивач просить усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою
шляхом знесення відповідачами
самочинно встановленого гаражу та
приведення її придатний для
використання стан за власний рахунок, а
крім того стягнути з відповідачів на
користь КЕВ м. Вінниці понесені судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Судом установлено, що згідно акту
прийому-передачі від 1997 р. (без дати і
місяця), затвердженого 10.06.1997 р.
заступником командувача Сил ПО України
з РВІКБ та 12.06.1997 р. начальником КЕУ
ПрикВО, Гайсинська КЕЧ району здала, а
Вінницька КЕЧ району прийняла:
казарменно-житловий фонд у
відповідності доданого опису №1;
комунальні споруди, обладнання і
об'єкти благоустрою в/містечок згідно
додатного опису №2; меблі, казарменний
інвентар, пожежне обладнання і майно,
паливо згідно доданого опису №3;
земельну ділянку площею 292,7 га на якій
розташоване в/містечко №1; технічну
документацію на казарменно-житловий
фонд, комунальні споруди і обладнання;
документи на землекористування та інші
згідно доданого до акту опису №4 (а.с.8).

Комісійним актом обстеження
самовільно збудованого гаража на
землях МОУ від 10.05.2011 р. установлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на території
військового містечка АДРЕСА_1 (а.с.7).

На а.с.19 міститься видана
Вапнярською селищною радою ОСОБА_4
довідка про те, що будівля гаража, яка
знаходиться в користуванні останнього
з 1993 р., розташована на території
«Зеленої зони» смт. Вапнярка,
Томашпільсоко району Вінницької
області (а.с.19).

На а.с.24-36 також містяться: договір
від 23.2012 р. №21 на виконання ОСОБА_4
проектних робіт з будівництва гаража;
акт виконання робіт від 31.05.2012 р. КП
«Госпрозрахункове проектно-виробниче
архітектурно-планувальне бюро
Томашпільського району»; робочий
проект на будівництво гаража, площею
4,4 х 7,65 кв.м.; схема забудови земельної
ділянки; робочий проект на будівництво
гаража; акт винесення в натурі висей
будівлі.

Право на звернення до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів закріплено безпосередньо у
Конституції України (ст. 55), Цивільному
кодексі України (ст. 16), Законі України
«Про судоустрій і статус суддів» і у ст.
3 Цивільного процесуального кодексу
України.

При зверненні до суду позивач
повинен доводити свою юридичну
заінтересованість у справі, а крім
того, з огляду правил ст. 60 ЦПК України,
довести обставини позову належними і
допустимими доказами.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що КЕВ м. Вінниці не ствердив вимогу
відповідним документом стосовно права
постійного користування земельною
ділянкою, що увійшла до складу
військового містечка АДРЕСА_1

За змістом статті 1 Закону України
від 27.11.2003 р. № 1345-IV "Про використання
земель оборони" та статті 77 ЗК України
землями оборони визнаються землі,
надані для розміщення і постійної
діяльності військових частин, установ,
військово-навчальних закладів,
підприємств та організацій Збройних
Сил України, інших військових
формувань, утворених відповідно до
законодавства України. Землі оборони з
01.01.2013 можуть перебувати лише в
державній власності.

Стаття 2 вказаного Закону № 1345-IV
визначає, що військовим частинам для
виконання покладених на них функцій та
завдань земельні ділянки надаються у
постійне користування відповідно до
вимог Земельного кодексу України.

Законом України «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо документів, що посвідчують право
на земельну ділянку, а також порядку
поділу та об'єднання земельних
ділянок» від 05.03.2009 р. були внесені
зміни до ст. 125 ЗК України. До цього щодо
права власності та постійного
користування діяли правила, за якими
право на земельні ділянки виникало
виключно після його оформлення
відповідними документами.

Пунктом 3 розд. ІІ Закону України від
05.03.2009 р. № 1066-VI (яким ст. 125 ЗКУ викладена
у чинній редакції) передбачає, що «до
створення єдиної системи органів
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обмежень … право власності або право
користування земельною ділянкою
виникає з моменту державної реєстрації
земельної ділянки».

Відповідно до Законів України "Про
оборону України" та "Про правовий режим
майна у Збройних Силах України"
Міністерство оборони України є
уповноваженим державою органом
управління військовим майном.

Погоджується колегія суддів й з тим,
що позивач не визначився із об'єктом
позову, оскільки не зазначив чітке
місце розташування спірного гаража, в
тому числі й на схемі земельної ділянки
КЕВ м. Вінниці, його конкретну
нумерацію серед 11-ти збудованих на
земельній ділянці площею - 0,022 га (а.с.6).

Разом з тим, є цілком очевидним, що
розташований на території «Зеленої
зони» гараж з дозвільними документами
ОСОБА_4 на побудову, не є ідентичним у
розмірах та по іншим параметрам тій
споруді, яку КЕВ м. Вінниці обстежила
актом та просили знести.

За таких обставин, колегія суддів
визнає, що у розгляді справи суд першої
інстанції ухвалив правильне і законне
рішення, висновків якого доводи
апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів ухвалила :

Апеляційну скаргу
Квартирно-експлуатаційного відділу
міста Вінниці Міністерства оборони
України - відхилити, а рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 20 листопада 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/
В.О.Чуприна

Судді : /підпис/
В.І.Чорний

/підпис/
В.В.Оніщук

З оригіналом вірно: