Справа № 2-212/11
Головуючий у 1 інстанції: Свірідова
Провадження № 22-ц/783/5501/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого:
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П.,
Федоришина А.В.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: позивача ОСОБА_2,
його представника - ОСОБА_3,

представника відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представника Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно

реєстраційної служби ЛМУЮ -
Гук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 12 травня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 12 травня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_8,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які діють в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
дітей, Відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції, з участю
третіх осіб: приватного нотаріуса
Львівського нотаріального округу
ОСОБА_9, КП ЛОР «БТІ та ЕО»,
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради (органу опіки
та піклування, про визнання недійсними
доручення, договору купівлі-продажу
квартири, реєстраційного посвідчення,
скасування державної реєстрації та
зобов'язання до вчинення дій,
витребування жилого приміщення,
виселення з жилого приміщення.

Визнано недійсним доручення від 14
лютого 2000 року, посвідчене начальником
Личаківської виправної колонії №30 за
реєстровим № 546, видане від імені
ОСОБА_2 на ім' я ОСОБА_8.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
11жовтня 2000 року, укладений між ОСОБА_2,
від імені якого діяла ОСОБА_8, та
ОСОБА_10, що посвідчений приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за
реєстровим №3770.

Визнано недійсним реєстраційне
посвідчення, видане на ім'я ОСОБА_10 24
жовтня 2000 року Львівським обласним
державним бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки за
реєстровим №16763, на право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію та
зобов'язано Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції внести до Державного реєстру
прав запис про скасування державної
реєстрації права власності за ОСОБА_10,
1911 року народження на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції внести до Державного реєстру
прав запис про реєстрацію права
власності за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН
НОМЕР_1, на квартиру АДРЕСА_1.

Витребувано у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІДН
НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІДН НОМЕР_1, квартиру АДРЕСА_1.

Виселено з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІДН НОМЕР_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН НОМЕР_2, та
неповнолітніх дітей ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Задоволено частково зустрічний позов
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, з
участю третіх осіб: ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»,
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради (органу опіки
та піклування) про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІДН
НОМЕР_3, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІДН НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН
НОМЕР_2, кошти за заподіяну моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч
гривень).

У задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІДН
НОМЕР_3, в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІДН НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН
НОМЕР_2, кошти за вартість спірної
квартири в розмірі 232 761 грн. (двісті
тридцять дві тисячі сімсот шістдесят
одну грн.).

У задоволенні позовних вимог про
стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2
відмовлено.

Стягнуто в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІДН НОМЕР_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІДН
НОМЕР_2, з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 р.н, ІДН
НОМЕР_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_1,
витрати за проведення будівельної
експертизи в сумі 874 грн. (вісімсот
сімдесят чотири грн.) - порівну з
кожного - по 437 грн.(чотириста тридцять
сім грн.).

Вирішено виселення з квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітніх дітей
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6,
провести після відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
відповідачами.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_2.

Апелянт не погоджується з оскаржуваним
рішенням лише у частині відстрочення
виселення відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5
разом з неповнолітніми дітьми до
повного відшкодування їм матеріальної
та моральної шкоди відповідачами за
зустрічним позовом. Зазначає, що у цій
частині дане рішення ухвалене з
порушенням норм процесуального права.
Посилаючись на ст.ст.217, 373 ЦПК України
та ст.33 Закону України «Про виконавче
провадження», вказує, що судове рішення
не містить будь - яких висновків щодо
наявності обставин, які утруднюють
виконання рішення, таке відстрочення
здійснено судом з власної ініціативи
за відсутності заяв зацікавлених осіб.
Вважає, що відстрочення виселення до
повного розрахунку між сторонами по
справі порушує його права та завдає
йому, як власнику спірного майна,
значної шкоди.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати в частині проведення
виселення з квартири АДРЕСА_1 після
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відповідачами та
ухвалити нове рішення, яким виселити
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та неповнолітніх дітей
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 з даної
квартири.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення не у повній мірі відповідає
даним вимогам.

Районним судом встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 складається з
однієї кімнати житловою площею 19,40
кв.м., кухні з комунальними вигодами,
загальною площею 25,80 кв.м., що
вбачається з довідки ЛКП «Збоїща-408»
від 27.03.2014 року. В довідці зазначено,
що власник ОСОБА_10 померла.

В квартирі зареєстровані 5 осіб:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
05.04.2005 р.,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована
12.12.2000 р.,

ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований
17.04.2003 р.,

ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований
17.04.2003 р.,

ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована
24.12.2009 р.

Дійшовши висновку, що позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню, суд першої
інстанції серед інших позовних вимог
ухвалив виселити з квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітніх дітей
ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Разом з тим, зазначивши, що оскільки в
спірній квартирі прописані та
проживають троє неповнолітніх дітей,
суд вирішив виселення родини ОСОБА_14
провести після відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
відповідачами.

Згідно з резолютивною частиною рішення
суд вирішив стягнути в користь ОСОБА_4
та ОСОБА_5 232761 грн. майнової шкоди та 10000
грн. моральної шкоди лише з ОСОБА_8

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать: витрати на
правову допомогу, витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчинення інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відтак, колегія суддів вважає, що 437 грн.
витрат за проведення будівельної
експертизи, які суд вирішив стягнути із
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
належать до витрат, пов'язаних з
розглядом справи, а не є майновою чи
моральною шкодою.

Відповідно до ст.ст.6, 13 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка є частиною національного
законодавства, кожен при вирішенні
питання щодо його цивільних прав і
обов'язків має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені у
цій Конвенції, порушуються, має право
на ефективний засіб правового захисту
у відповідному національному органі,
навіть якщо таке порушення було
вчинене особами, які здійснювали свої
офіційні повноваження.

Загальними засадами цивільного
законодавства, закріплених у ст.3 ЦК
України, серед інших є справедливість,
добросовісність та розумність.

Статтею 217 ЦПК України визначено, що
суд, який ухвалив рішення, може
визначити порядок його виконання,
надати відстрочку або розстрочку
виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що
зазначає в рішенні.

Колегія суддів вважає, що відстрочення
судом першої інстанції виселення
відповідачів із спірної квартири є
незаконним, несправедливим щодо
позивача, оскільки захист його
цивільного права у повній мірі буде
здійснено лише після виконання рішення
ОСОБА_8

Враховуючи наведене, судова колегія
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення у частині
проведення виселення родини ОСОБА_5 з
квартири АДРЕСА_1 після відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
відповідачами.

У решті частини оскаржуване рішення
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314
ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Скасувати рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 12 травня 2014
року у частині «провести виселення з
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
неповнолітніх дітей ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_6, після
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди відповідачами».

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: